Справа № 489/3488/20
Провадження №2/489/2104/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Рум`янцевої Н.О., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", треті особи - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевич Степан Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовом, яким просила: визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис від 14.11.2019 року, вчинений приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою Аліною Анатоліївною, зареєстрований в реєстрі за №7793, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 , яка є боржником за Кредитним договором № 500975313 від 09 квітня 2015 року, укладеним з Акціонерним товариством "Альфа-Банк", правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 16-01/19/1 від 16 січня 2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" за період з 16 січня 2019 року по 30 жовтня 2019 року у сумі 29808,88 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 8950,70 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 6543,64 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 114,54 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 7200,00 грн. та за вчинення виконавчого напису - 650,00 грн.; стягнути з відповідача усі судові витрати. Мотивуючи свої вимоги тим, що наприкінці лютого 2020 року вона отримала постанову приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Бухалевіча С.В. від 11.02.2020 про відкриття виконавчого провадження з виконання спірного виконавчого напису. Вважає, що виконавчий напис вчинено з порушенням законодавства України, оскільки у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед ТОВ "Вердикт Капітал" є безспірним. Такі доводи підтверджуються тим, що згідно графіку платежів за спірним кредитним договором, остаточна дата повернення кредитних коштів є 01.09.2016 року. Однак, відповідач придбавши у ПАТ "Альфа-банк" кредитне зобов`язання позивача шляхом укладення договору факторингу у 2019 році навіть не перевірив, чи дійсно з боку позивача наявна заборгованість перед первісним кредитором, право на пред`явлення претензії якого фактично закінчилось у ПАТ "Альфа-банк" ще у 2017 році. Натомість, відповідач просить нотаріуса стягнути заборгованість з позивача, яка у неї виникла нібито за 2019 рік, коли строк виконання її зобов`язання сплив. Нотаріус, при вчиненні напису не переконалася належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, та чи дійсно кредитор має право на стягнення грошових сум, чим порушила норми ст. 88 Закону України та п. 3.5 Порядку вчинення виконавчих дій нотаріусами України.

Від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі. Зазначає, що безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором. Нотаріуса для вчинення виконавчого напису відповідачем були надані документи, які підтверджують безспірність заборгованості, а зазначену в оспорюваному виконавчому написі заборгованість, можна вважати безспірною, оскільки позивач у своєму позові не зазначила жодної обставини, яка б свідчила про протилежне.

Від приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А. надійшли пояснення по справі. Зазначає, що у листопаді 2019 року до неї звернулося ТОВ "Вердикт Капітал" з заявою про вчинення виконавчого напису за кредитним договором № 500975313 від 09.04.2015, право вимоги за яким перейшло до ТОВ "Вердикт Капітал". До вчинення нотаріальної дії вона виконала наступні дії: встановлена особа заявника, перевірена його правосуб`єктивність та повноваження представника; перевірка відповідності змісту заяви про вчинення виконавчого напису, вимогам закону; перевірка відповідності оригіналу документа, на якому має бути вчинений виконавчий напис, вимогам закону; перевірка умов вчинення виконавчого напису; перевірка належності оригіналу документа, на якому має бути вчинений виконавчий напис до Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів; перевірка строків, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис. Окрім заяви та оригіналу кредитного договору, заявник надав виписку з рахунку про стан заборгованості позивача на день звернення та документ, який підтверджує факт попереднього відправлення позивачу вимогу про сплату боргу. Діючим законодавством України, що регулює діяльність нотаріусів не передбачено права нотаріуса вирішуватися чи втручатись у спір між стягувачем і боржником у тому числі щодо суми стягнення. Тому підтвердження факту попереднього надіслання стягувачем на адресу боржника повідомлення про стягнення заборгованості достатньо для забезпечення гарантій боржника на оскарження права стягувача на стягнення.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

З`ясувавши обставини та дослідивши надані докази, суд приходить до висновку, що встановлені наступні факти та відповідні правовідносини.

09 квітня 2015 року між Публічним акціонерним товариством "Альфа-банк" та ОСОБА_1 укладено Кредитний договір № 500975313, відповідно до якого банк надає позичальнику кредит у розмірі 8950,70 грн. з процентною ставкою за користування кредитом 15,99 % річних, з кінцевим терміном повернення до 10.04.2018 року.

21 червня 2016 року між Публічним акціонерним товариством "Альфа Банк" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" укладено Договір факторингу № 1, відповідно до якого фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату, а клієнт зобов`язується відступити факторові свої права грошової вимоги до боржників за Кредитними договорами.

26 грудня 2018 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Кредитні ініціативи" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" укладено договір факторингу № 2019-1КІ/ВЕСТА, відповідно до якого ТОВ "ФК "Веста" набуло право вимоги за Кредитними договорами, зокрема, за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту "Альфа Покупка МС Маss гривня").

16 січня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Веста" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" укладено Договір відступлення прав вимоги № 16-01/19/1, відповідно до якого ТОВ "Вердикт Капітал" набуло право вимоги за Кредитними договорами, зокрема, за Договором про комплексне банківське обслуговування фізичних осіб (в рамках обслуговування продукту "Альфа Покупка МС Маss гривня").

Як вбачається з виписки з особового рахунку № НОМЕР_1 ОСОБА_1 має заборгованість перед ТОВ "Вердикт Капітал" за кредитним договором № 500975313, станом на 30.10.2019 складає 29808,88 грн., яка складається з: заборгованості за сумою кредиту - 8950,70 грн.; заборгованості за процентами та комісіями - 13658,18 грн.; плати за пропуск мінімальних платежів та плати за обслуговування кредитної заборгованості - 7200,00 грн.

06 листопада 2019 року за вих. № 13877202, представник ТОВ "Вердикт Капітал" звернувся до приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатової А.А з заявою про вчинення виконавчого напису по кредитному договорі № 500975313 від 09.04.2015 року.

Відповідно до виконавчого напису від 14.11.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за №7793, приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатовою А.А. запропонувала стягнути з ОСОБА_1 , яка є боржником, заборгованість за Кредитним договором № 500975313 від 09 квітня 2015 року, укладеним з Акціонерним товариством "Альфа-Банк", правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 16/01/19/1 від 16 січня 2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", за період з 16 січня 2019 року по 30 жовтня 2019 року у сумі 29808,88 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 8950,70 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 6543,64 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 114,54 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 7200,00 грн.; за вчинення виконавчого напису нотаріусом у розмірі 650,00 грн..

На підставі вказаного виконавчого напису постановою приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіча С.В. відкрито виконавче провадження № 61241286.

За загальним правилом статей 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес в один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до статті 18 ЦК України нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом України «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону України «Про нотаріат»). Таким актом є, зокрема Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій). Вчинення виконавчого напису в разі порушення основного зобов`язання та (або) умов іпотечного договору здійснюється нотаріусом після спливу тридцяти днів з моменту надісланих іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Повідомлення вважається надісланим, якщо є відмітка іпотекодавця на письмовому повідомленні про його отримання або відмітка поштового відділення зв`язку про відправлення повідомлення на вказану в іпотечному договорі адресу (підпункт 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

Нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти (стаття 50 Закону України «Про нотаріат»).

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти таких висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Захист прав боржника у процесі вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається у спосіб, передбачений підпунктом 2.3 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій, - шляхом надіслання іпотекодержателем повідомлень - письмової вимоги про усунення порушень іпотекодавцю та боржнику, якщо він є відмінним від іпотекодавця. Натомість нотаріус вирішує питання про вчинення виконавчого напису на підставі документів, наданих лише однією стороною, стягувачем, і не зобов`язаний запитувати та одержувати пояснення боржника з приводу заборгованості для підтвердження чи спростування її безспірності.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно з відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури його вчинення, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами у повному обсязі чи в їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Пунктами 3.1-3.5 глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, встановлено, що нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року.

Якщо для вимоги, за якою вчиняється виконавчий напис, законом установлено інший строк давності, виконавчий напис вчиняється у межах цього строку.

Строки, протягом яких може бути вчинено виконавчий напис, обчислюються з дня, коли у стягувача виникло право примусового стягнення боргу.

При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені зазначеним вище Переліком, нотаріус під час вчинення виконавчого напису не встановлює права та обов`язки учасників правовідносин, а лише перевіряє наявність необхідних документів.

Відповідно до пункту 1 постанови Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» (далі - Перелік) для одержання виконавчого напису для стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами подаються оригінал нотаріально посвідченого договору; документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у постанові д 06 лютого 2019 року за наслідками розгляду справи № 638/850/16-ц.

Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» , у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника у повному обсязі й установити та зазначити в рішенні, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

З матеріалів справи та матеріалів наданих приватним нотаріусом, не вбачається, що при вчиненні виконавчого напису нотаріус отримував від банку та від позивача первинні бухгалтерські документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення (квитанції, платіжні доручення, меморіальні ордери, розписки, чеки тощо), відтак у нотаріуса були відсутні підстави вважати, що розмір заборгованості перед банком, суми штрафних санкцій та процентів, зазначені у написі, є безспірними.

Отже, надаючи оцінку документам на підтвердження безспірності заборгованості, суд дійшов висновку , що відповідачем взагалі не доведено факт надання стягувачем нотаріусу всіх необхідних документів, що підтверджують безспірність заборгованості та встановлюють прострочення виконання зобов`язання, отже і не були дотриманні нотаріусом при вчиненні виконавчого напису всіх вищезазначених вимог закону - адже в матеріалах, наданих стягувачем для вчинення оспорюваного виконавчого напису відсутні можливі до прочитання як примірник кредитного договору, так і належний розрахунок заборгованості.

Відповідно до роз`яснень, які містяться в п.16 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013 № 3 «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» спори між боржниками і стягувачами, а також спори за позовами інших осіб, прав та інтересів яких стосуються нотаріальні дії чи акт, у тому числі про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, про повернення стягнутого за виконавчим написом вирішуються судом у порядку цивільного судочинства за позовами боржників або зазначених осіб до стягувачів, якщо однією зі сторін відповідного спору є фізична особа. За правилами цивільного судочинства як спір про право в позовному провадженні розглядаються позови про оскарження дій нотаріуса щодо вчинення виконавчого напису, коли йдеться виключно про порушення нотаріусом правил вчинення відповідної нотаріальної дії і при цьому позивачем не порушується питання про захист права відповідно до положень цивільного законодавства.

З урахуванням вищевикладеного, суд встановив, що нотаріус не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом, та безспірності характеру правовідносин; виконавчий напис вчинено з пропущенням трирічного строку давності, встановленого статтею 88 Закону України «Про нотаріат» та статтями 256, 257, 261 ЦК України, що є підставою для визнання и виконавчий напис такими, що не підлягає виконанню.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо позовних вимог про стягнення з відповідача на користь позивача судові витрати, суд приходить до наступного.

Позивач в своїй позовній заяві зазначає, що нею понесені судові витрати у розмірі 2262,20 грн., які складаються з: сплаченого судового збору - 1262,20 грн. (840,80 грн. - за вимогу немайнового характеру + 420,40 грн. - за заяву про вжиття заходів забезпечення позову); складання позовної заяви - 1000,00 грн.

Відповідач в своєму відзиві зазначає, що позивачем не долучено жодних доказів на підтвердження понесених витрат на складання позовної заяви у розмірі 1000,00 грн. Зі змісту позовної заяви, взагалі незрозуміло, яким чином були проведені витрати на складання позовної заяви та чи сплачувалася дана сума на рахунок адвоката.

Відповідно до вимог ч.3 ст.133, ч.2 ст.137, ст.141 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, зокрема, на професійну правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою. Розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування по справі.

На підтвердження судових витрат суду надано: ордер серії ВЕ № 1014924 від 16.07.2020.

Доказів щодо сплати ОСОБА_1 адвокату Івановій Т.В. за надання юридичних послуг (а саме: квитанції до прибуткового касового ордеру, акта прийняття - передачі, тощо) суду не надано, а тому суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача витрат на правничу допомогу у сумі 1000,00 грн. не підлягає задоволенню.

Згідно із ч. 1 ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1261,20 грн.. Керуючись ст. ст. 4, 12, 89, 141, 259, 263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", треті особи - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевич Степан Вікторович про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню - задовольнити частково.

Визнати виконавчий напис, вчинений 14 листопада 2019 року приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою Аліною Анатоліївною, зареєстрований в реєстрі за №7793, за яким стягнуто з ОСОБА_1 , яка є боржником, заборгованість за Кредитним договором № 500975313 від 09 квітня 2015 року, укладеним з Акціонерним товариством "Альфа-Банк", правонаступником всіх прав та обов`язків якого, на підставі Договору відступлення прав вимоги за кредитними договорами № 16/01/19/1 від 16 січня 2019 року є Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал", за період з 16 січня 2019 року по 30 жовтня 2019 року у сумі 29808,88 грн., в тому числі: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить 8950,70 грн.; прострочена заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 6543,64 грн.; строкова заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом становить 114,54 грн.; строкова заборгованість за штрафами і пенями становить 7200,00 грн.; за вчинення виконавчого напису нотаріусом у розмірі 650,00 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1261 грн. 20 коп.

В задоволенні вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 1000 грн. 00 коп. - відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

У відповідності з п. 15.5 Розділу ХІІІ Перехідних Положень Цивільного процесуального кодексу України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ленінський районний суд міста Миколаєва або в порядку статті 355 ЦПК України безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua або за веб-адресою Судової влади України: https://court.gov.ua/fair/.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Вердикт Капітал" , юридична адреса: м. Київ, вул. Кудрявський узвіз, 5Б.

Відповідач: приватний виконавець виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч Степан Вікторович, юридична адреса: АДРЕСА_2 , ЄДРПОУ НОМЕР_3 .

Третя особа: Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Київської області Гамзатова Аліна Анатоліївна, юридична адреса: АДРЕСА_3 .

Суддя Ленінського районного

суду міста Миколаєва Н.О. Рум`янцева

Повний текст судового рішення складено «28» вересня 2020 року.