Справа № 161/2530/20 Головуючий у 1 інстанції: Пахолюк А. М.
Провадження № 22-ц/802/796/20 Категорія: 39 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Данилюк В.А., Киці С.І.,

секретар с/з Галицька І.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення не предмет застави, за апеляційною скаргою позивача Акціонерного товариства «Ідея Банк» на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 травня 2020 року

В С Т А Н О В И В:

В лютому 2020 року АТ «Ідея банк» звернулося в суд із зазначеними позовними вимогами, які обґрунтовані тим, що 22.02.2012 року між ПАТ «Ідея банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит в розмірі 86933 грн., у тому числі на купівлю (фінансування купівлі) транспортного засобу - автомобіля марки «Daewoo Nexia», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 . Позичальник свої зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, внаслідок чого утворилась заборгованість, яка станом на 28.12.2019 року складала 197815,09 грн. Для забезпечення виконання позичальником своїх зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 23.03.2012 року був укладений договір застави транспортного засобу, за умовами якого в заставу банку заставодавець ОСОБА_2 передав автомобіль марки «Daewoo Nexia», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 .

Позивач також зазначав, що заставодавець ОСОБА_2 без письмової згоди заставодержателя відчужив зазначений транспортний засіб відповідачу в даній справі ОСОБА_1 .

Посилаючись на вказані обставини та на те, що реалізація майна, яке є предметом застави, без припинення обтяження не припиняє заставу, позивач просив суд вилучити транспортний засіб у відповідача ОСОБА_1 , передати цей автомобіль банку та в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на заставне майно шляхом реалізації транспортного засобу - автомобіля марки «Daewoo Nexia», 2011 року випуску, який є предметом застави, на публічних торгах у порядку виконавчого провадження за ціною, визначеною за результатами таких торгів.

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 травня 2020 року в даній справі в задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановленим судовим рішенням, позивач, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову банку.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, хоча у встановленому законом порядку були повідомлені про час та місце розгляду справи, а тому апеляційний суд розглянув справу у їх відсутності.

Апеляційну скаргу слід задовольнити, рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог банку, суд першої інстанції виходив з того, що позивач, як заставодержатель транспортного засобу, незалежно від зміни його власника, не скористався своїм правом щодо позасудового вирішення спору шляхом визнання права власності на предмет застави.

Такі висновки суду зроблені з порушенням вимог закону.

Судом встановлено, що 22 лютого 2012 року між АТ «Ідея банк» та ОСОБА_2 був укладений кредитний договір, за умовами якого останній отримав кредит у розмірі 86933 грн., у тому числі на купівлю (фінансування купівлі) транспортного засобу марки «Daewoo Nexia», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 (а.с.9-10).

З метою забезпечення виконання грошових зобов`язань за вказаним кредитним договором ОСОБА_2 передав в заставу банку автомобіль марки «Daewoo Nexia», 2011 року випуску, колір білий, державний номерний знак НОМЕР_1 , про що 23 березня 2012 року між банком та заставодавцем ОСОБА_2 був укладений договір застави (а.с.20-21).

Відомості про обтяження рухомого майна заставою внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 04 квітня 2012 року (а.с.27-28).

За умовами договору застави, у разі невиконання заставодавцем зобов`язань за кредитним договором заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета застави. Відчуження, заміна, обтяження предмета застави будь-яким зобов`язанням здійснюється лише за письмовою згодою заставодержателя.

Судом зі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу встановлено, що з 21 лютого 2012 року власником автомобіля марки «Daewoo Nexia», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 був заставодавець ОСОБА_2 .

Довідкою Головного сервісного центру Міністерства внутрішніх справ України підтверджено, що станом на 01.08.2018 року вказаний транспортний засіб значився зареєстрованим на ім`я ОСОБА_1 , історія зміни власника транспортного засобу наступна: 21 лютого 2012 року вторинна реєстрація транспортного засобу, власник ОСОБА_2 , 10 травня 2015 року перереєстрація на нового власника за довідкою рахунком, власник ОСОБА_3 , 20 травня 2015 року автомобіль був знятий з обліку для реалізації, а 22 травня 2015 року - вторинна реєстрація транспортного засобу, придбаного в торговельній організації, власник ОСОБА_1 (а.с.34).

Крім того, із матеріалів справи убачається, що рішенням Луцького міськрайонного суду від 16 жовтня 2019 року, що набрало законної сили, в справі за позовом Акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором шляхом звернення стягнення на предмет застави позов банку задоволено частково.

Постановлено стягнути з ОСОБА_2 в користь АТ «Ідея Банк» заборгованість за кредитним договором в розмірі 126423,93 грн та судові витрати по справі. В решті позовних вимог відмовлено.

В лютому 2020 року АТ «Ідея Банк» звернувся в суд з позовом до нового власника транспортного засобу ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави у рахунок погашення кредиту та вилучення транспортного засобу у відповідача ОСОБА_1 .

Згідно з частиною 1 статті 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченою заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет іпотеки.

Відповідно до частини 2 статті 17 Закону України «Про заставу» заставодавець може відчужувати заставлене майно тільки за згодою заставодавця.

Такі ж положення містяться і у договорі застави транспортного засобу від 23 березня 2012 року, укладеному між заставодавцем ОСОБА_2 і заставодержателем АТ «Ідея Банк».

Застава зберігає силу, якщо за однією із підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи (частина 1 статті 27 Закону України «Про заставу»).

Відповідно до частини 3 статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком випадків, встановлених цією статтею. Такими винятками є: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.

Отже, за положеннями частини 1 статті 27 Закону України «Про заставу» та частини 3 статті 9 закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реалізація майна, яке є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, тобто на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених статтями 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».

При цьому в судовому засіданні встановлено, що відомості про заставу транспортного засобу згідно договору застави від 23 березня 2012 року, укладеному між заставодержателем АТ «Ідея Банк» і заставодавцем ОСОБА_2 , були внесені до Державного реєстру обтяжень рухомого майна 04 квітня 2012 року, заставодержатель не надавав згоду на відчуження автомобіля без збереження обтяження, а тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи відповідача в даній справі ОСОБА_4 .

Таким чином, обтяження та відповідне право на спірний автомобіль виникло у АТ «Ідея Банк» з моменту укладення договору застави, договір застави транспортного засобу є чинним, відомості про обтяження не виключені з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, а тому позивач в даній справі є належним заставодержателем спірного автомобіля, а відповідач ОСОБА_1 є лише новим власником заставленого майна, що не є обставиною, яка унеможливлює реалізацію заставодержателем відповідних повноважень щодо звернення стягнення на заставне майно.

За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що вилучення предмета застави в разі невиконання чи неналежного виконання боржником своїх зобов`язань за кредитним договором на забезпечення виконання зобов`язання, за яким укладено договір застави, відповідає умовам договору застави та вимогам закону, а тому позов банку про вилучення заставленого транспортного засобу саме у нового власника ОСОБА_1 з передачею предмета застави для реалізації заставодержателю АТ «Ідея Банк» є правомірною і підлягає задоволенню.

Разом з тим, з врахуванням того, що заставодавець ОСОБА_2 відчужив предмет застави автомобіль відповідачу в даній справі ОСОБА_4 , всупереч умовам укладеного з банком договору застави без дозволу та відома заставодержателя, новим власником заставного майна є ОСОБА_4 , висновки суду першої інстанції про те, що позивач, як заставодержатель транспортного засобу, незалежно від зміни його власника, не скористався своїм правом щодо позасудового вирішення спору, а саме: шляхом визнання права власності на предмет застави, не відповідають встановленим обставинам справи і зроблені з порушенням вимог закону.

Заставодержатель АТ «Ідея Банк» пред`явив позовні вимоги про звернення стягнення на предмет застави не до заставодавця ОСОБА_2 , а до нового власника автомобіля ОСОБА_4 , який не укладав з банком договір застави, а набув право власності на автомобіль на підставі відповідного договору, в зв`язку з чим висновки місцевого суду про те, що сторони договору застави, підписавши цей договір, обумовили всі його умови, у тому числі вирішили питання щодо позасудового врегулювання спору, є помилковими.

Новий власник транспортного засобу ОСОБА_4 не укладав з банком договору застави, заставодавець ОСОБА_2 відчужив автомобіль предмет застави без дозволу заставодержателя, а тому в даному випадку заставодержатель АТ «Ідея Банк» вправі реалізувати свої повноваження щодо звернення стягнення на заставлене майно в судовому порядку.

Таким чином, із-за неправильного застосуванням судом норм матеріального права, невідповідності висновків суду встановленим обставинам справи рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог АТ «Ідея Банк».

Керуючись ст.ст. 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства «Ідея Банк» задовольнити.

Рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 25 травня 2020 року в даній справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов Акціонерного товариства «Ідея Банк» про звернення стягнення на предмет застави задовольнити.

У рахунок погашення заборгованості за кредитним договором звернути стягнення на предмет застави, а саме на автомобіль марки «Daewoo Nexia», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , який належить відповідачу ОСОБА_1 , шляхом продажу зазначеного автомобіля Акціонерним товариством «Ідея Банк» будь-якій третій особі-покупцю від імені власника за ціною, не нижче ринкової, визначеної належним суб`єктом оціночної діяльності.

Вилучити транспортний засіб автомобіль марки «Daewoo Nexia», 2011 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 у відповідача ОСОБА_1 та передати цей автомобіль Акціонерному товариству «Ідея Банк» на період його реалізації.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді