П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року місто Київ

Єдиний унікальний номер справи 761/35264/19

Номер провадження 22-ц/824/10861/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Вербової І.М., суддів Саліхова В. В., Шахової О. В.,

за участю секретаря судового засідання - Яворської А. А.,

вивчивши апеляційну скаргу Некрасова Олексія Сергійовича в інтересах ОСОБА_2 на ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 29 травня 2020 року, постановлену під головуванням судді Савицького О. А. у справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про забезпечення позову до подання позовної заяви, за клопотанням представника ОСОБА_2 - Некрасова Олексія Сергійовича про скасування заходів забезпечення позову, застосованих до подання позовної заяви ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва від 10 вересня 2019 року в справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , про забезпечення позову,

в с т а н о в и в :

У вересні 2019 року ОСОБА_6 в інтересах ОСОБА_3 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року (том I а.с. 64 - 66) заяву ОСОБА_3 про забезпечення позову до подання позовної заяви, задоволено, накладено арешт на нерухоме майно, а саме: машиномісце № НОМЕР_1 (2-й рівень) в підземному автопаркінгу за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна: 391, що належить на праві власності ОСОБА_2 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна: 91, що належить на праві власності ОСОБА_2 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер нерухомого майна: 31150669, що належить на праві власності ОСОБА_5 .

Постановою Київського апеляційного суду від 22 січня 2020 року (том I а.с. 197 - 202) апеляційну скаргу адвоката Мічуріної Олени Вікторівни в інтересах ОСОБА_5 задоволено, ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_4 , реєстраційний номер нерухомого майна 31150669, що належить на праві власності ОСОБА_5 скасовано та постановлено в цій частині нову ухвалу про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

У березні 2020 року Некрасов Олексій Сергійович в інтересах ОСОБА_2 звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з клопотанням про скасування заходів забезпечення позову в частині накладення арешту на машиномісце АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна: 391 та квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна: 91, які належать на праві власності ОСОБА_2 , вжиті на підставі ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року у справі № 761/35264/19.

Вказана заява обґрунтована тим, що постановляючи ухвалу про забезпечення позову до подання позовної заяви від 10 вересня 2019 року судом першої інстанції не були дотримані вимоги чинного законодавства щодо застосування заходів забезпечення позову, зокрема, щодо співмірності застосування заходів забезпечення позову, що призвело до порушення законних прав ОСОБА_7 .

Так, згідно інформації, яка викладена у звіті про оцінку майна № 376/19 від 13 листопада 2019 року, вартість квартири АДРЕСА_2 , майже вдвічі перевищує суму боргу, яку мав намір стягнути заявник.

Заявник зазначає, що в ухвалі Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року не досліджено і як наслідок не відображено жодних аргументів щодо: обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням заявлених заявником позовних вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги; ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів.

Враховуючи вищенаведене, заявник вважає, що її права було порушено.

Ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 29 травня 2020 року (том I а.с. 238 - 239) у задоволенні клопотання представнику ОСОБА_2 - Некрасову Олексію Сергійовичу про скасування заходів забезпечення позову, застосованих до подання позовної заяви ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року в справі за заявою ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , про забезпечення позову, відмовлено.

Не погоджуючись з вищевказаною ухвалою суду, 16 липня 2020 року Некрасов Олексій Сергійович в інтересах ОСОБА_2 направив апеляційну скаргу, у якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, просив скасувати ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 29 травня 2020 року та ухвалити нове судове рішення, яким клопотання Некрасова Олексія Сергійовича в інтересах ОСОБА_2 про скасування заходів забезпечення позову, задовольнити.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що під час постановлення оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не взято до уваги те, що під час постановлення ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року про забезпечення позову судом не було дотримано вимог чинного законодавства України щодо застосування заходів забезпечення позову, зокрема, щодо співмірності застосування заходів забезпечення позову, що призвело до порушення законних прав ОСОБА_2 .

Скаржник зазначає, що згідно Звіту про оцінку майна № 376/19 від 13 листопада 2019 року вартість квартири АДРЕСА_2 майже вдвічі перевищує суму боргу, яку мав намір стягнути заявник.

Скаржник зазначає, що під час постановлення ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року судом не було досліджено і як наслідок не відображено у вказаній ухвалі жодних аргументів щодо: обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням заявлених заявником позовних вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та предметом позовної заяви; ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, що не було взято до уваги судом першої інстанції під час постановлення оскаржуваної ухвали.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 29 липня 2020 року відкрито апеляційне провадження за поданою апеляційною скаргою, надано строк для подачі відзиву.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 31 липня 2020 року закінчено проведення підготовчих дій, справу призначено до розгляду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи.

18 серпня 2020 року на адресу Київського апеляційного суду надійшов відзив від ОСОБА_8 в інтересах ОСОБА_3 з відповідними підтвердженнями про направлення його всім учасникам справи, з якого вбачається, що останній заперечує проти доводів апеляційної скарги та просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін.

ОСОБА_3 зазначає, що виходячи з доводів заяви ОСОБА_2 , у суду першої інстанції були відсутні підстави для скасування заходів забезпечення позову, вжитих ухвалою суду від 10 вересня 2019 року, яка була переглянута Київським апеляційним судом 22 січня 2020 року. Крім того, ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року було відмовлено у задоволенні аналогічного клопотання скаржника у справі № 761/38133/19. Так, вказана ухвала не оскаржувалась та набрала законної сили.

ОСОБА_3 зазначає, що дії скаржника можуть бути свідченням спроб утруднити отримання ОСОБА_3 належних йому коштів, в тому числі за допомогою користування процесуальними механізмами затягування розгляду справи. Крім того, негативні наслідки від існування вжитого судом заходу забезпечення позову для ОСОБА_2 відсутні, адже право власності її не обмежено.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_2 - адвокат Некрасов О. С. підтримав доводи апеляційної скарги в повному обсязі, просив її задовольнити, з підстав викладених у ній.

Представник позивача ОСОБА_3 - адвокат Трохимчук О. І. заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення, без змін.

Заінтересована особа ОСОБА_5 до суду апеляційної інстанції не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення у зв`язку з чим, колегія суддів вважала за можливе розпочати та завершити розгляд справи за відсутності останнього.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вислухавши доводи та заперечення учасників справи, з`ясувавши обставини справи, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для її задоволення, виходячи з наступного.

Виходячи зі змісту частин 1-5 статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні клопотання про скасування заходів забезпечення позову, застосованих до подання позовної заяви, суд першої інстанції виходив з того, що представником заявника не доведено обставин, з якими пов`язана можливість прийняття рішення про скасування заходів забезпечення позову.

Колегія суддів погоджується з вказаним висновком суду першої інстанції, з огляду на таке.

Судом встановлено, що ухвалою Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року заяву ОСОБА_3 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про забезпечення позову до подання позовної заяви, задоволено, накладено арешт на нерухоме майно, а саме: машиномісце № НОМЕР_1 ( 2 й рівень) в підземному автопаркінгу за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер нерухомого майна: 391, що належить на праві власності ОСОБА_2 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер нерухомого майна: 91, що належить на праві власності ОСОБА_2 ; квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер нерухомого майна: 31150669, що належить на праві власності ОСОБА_5 (т. І а.с. 64-66).

Постановою Київського апеляційного суду від 22 січня 2020 року ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року в частині накладення арешту на квартиру АДРЕСА_4 , реєстраційний номер нерухомого майна 31150669, що належить на праві власності ОСОБА_5 - скасовано та постановлено в цій частині нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову (т. І а.с. 198-202).

Судом також встановлено, що ОСОБА_3 протягом десятиденного строку звернувся до Шевченківського районного суду міста Києва з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості. Крім того, вказаний спір між сторонами не вирішений.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ч. ч. 1, 13 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Заходи забезпечення позову, вжиті судом до подання позовної заяви, скасовуються судом також у разі: неподання заявником відповідної позовної заяви згідно з вимогами частини третьої статті 152 цього Кодексу; повернення позовної заяви; відмови у відкритті провадження у справі.

Відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред'явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Відповідно до п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті. Зважаючи на це, суд при задоволенні позову не вправі скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Тобто, підставами для скасування заходів забезпечення позову може бути ухвалення судом рішення про відмову в задоволенні позову або повне фактичне виконання судового рішення про задоволення позову.

Під час апеляційного перегляду колегією суддів встановлено, що ОСОБА_3 протягом встановленого ч. 4 ст. 152 ЦПК України десятиденного строку звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості. Вказана цивільна справа, в межах якої вжито заходи забезпечення позову, на час постановлення оскаржуваної ухвали, залишається не розглянутою по суті. Крім того, скаржником не надано суду доказів того, що потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала або змінились обставини, що зумовили його застосування.

Враховуючи вищенаведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо відсутності передбачених законом підстав для скасування заходів забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що під час постановлення оскаржуваної ухвали судом першої інстанції не взято до уваги те, що під час постановлення ухвали Шевченківського районного суду міста Києва від 10 вересня 2019 року про забезпечення позову до подання позовної заяви, судом не було дотримано вимог чинного законодавства України щодо застосування заходів забезпечення позову, зокрема, щодо співмірності застосування заходів забезпечення позову, що призвело до порушення законних прав ОСОБА_2 , крім того, судом не було досліджено і як наслідок не відображено в ухвалі про забезпечення позову до подання позовної заяви, жодних аргументів щодо: обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням заявлених заявником позовних вимог; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявність зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову та предметом позовної заяви; ймовірності утруднення виконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, не спростовують висновки суду першої інстанції, оскільки зводяться до незгоди скаржника з правомірністю вжиття судом заходів забезпечення позову, а отже могли бути підставою для оскарження ухвали про вжиття заходів забезпечення позову до подання позовної заяви, а не подання заяви про скасування таких заходів.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції та не впливають на законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення.

Колегія суддів не вбачає підстав для зміни чи скасування судового рішення, як і не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За таких обставин, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване судове рішення залишити без змін, як таке, що ухвалене з вірним застосуванням норм матеріального та процесуального права, є законним та обґрунтованим.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Некрасова Олексія Сергійовича в інтересах ОСОБА_2 - залишити без задоволення.

Ухвалу Шевченківського районного суду міста Києва від 29 травня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною та не підлягає оскарженню в касаційному порядку.

Повне судове рішення складено 08 жовтня 2020 року.

Суддя-доповідач: І.М. Вербова

Судді: В. В. Саліхов

О. В. Шахова