Справа №: 398/836/20
провадження №: 2/398/927/20
Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі:
судді - Нероди Л.М.,
за участі секретаря - Мазерської І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №398/836/20 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАЗ ОЙЛ» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу, -
Позивач в судове засідання не з`явилася, однак подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та просила задовольнити.
ЗАПЕРЕЧЕННЯ ВІДПОВІДАЧА
Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.
Згідно ч. 4 ст. 223 та ч. 1 ст. 280 ЦПК України, у разі неявки у судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло заяви про розгляд справи за його відсутності або якщо повідомлені ним причини неявки визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Ухвалою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 04 серпня 2020 року відкрито провадження у справі.
08 вересня 2020 року Олександрійським міськрайонним судом Кіровоградської області постановлено ухвалу про заочний розгляд справи.
ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Згідно копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з 25.09.2018 року по 22.06.2019 року працювала на посаді касира в ТОВ «ДЖАЛ ОЙЛ», та була звільнена на підставі п. 1 ст. 36 КЗпП України за угодою сторін.
Згідно копії довідки Пенсійного фонду України форми ОК-5, ОСОБА_1 з вересня 2018 року по червень 2019 року працювала та їй зараховувався трудовий стаж. Два повні відпрацьовані місяці, що передували звільненню є квітень 2019 року, за який нараховано 4393,39 грн. та травень 2019 року, за який нараховано 4648,63 грн.
ОЦІНКА СУДУ
Матеріалами справи підтверджується, що відповідач працювала в ТОВ «ДЖАЗ ОЙЛ» та була звільнена за угодою сторін, однак в день звільнення підприємство не провело з нею повного розрахунку. Однак позивачем невірно вирахувані суми до стягнення у зв`язку з чим позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, в розмірі визначеному судом. Вимоги про стягнення індексації втрати частини заробітку не підлягають задоволенню, оскільки є недоведеними та не обґрунтованими, так як визначається з фактично нарахованої, але не виплаченої заробітної плати за місяць, в той час, як позивачу кожного місяця сплачувалась заробітна плата, хоча і не в повному розмірі. Крім того, суд визнає, що позивачу була завдана моральна шкода, однак її розмір, визначений позивачем суд вважає завищеним, тому позовні вимоги в цій частині також підлягають частковому задоволенню.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши всі зібрані по справі докази у їх сукупності приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Стаття 43 Конституції України гарантує, що кожен має право на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.
Відповідно до ст. ст. 47, 116 КЗпП України при звільненні працівника виплата всіх сум, що належать йому від підприємства, установи, організації, провадиться в день звільнення. Якщо працівник у день звільнення не працював, то зазначені суми мають бути виплачені не пізніше наступного дня після пред`явлення звільненим працівником вимоги про розрахунок. У разі спору про розмір сум, належних працівникові при звільненні, власник або уповноважений ним орган в усякому випадку повинен у зазначений у цій статті строк виплатити не оспорювану ним суму.
Згідно з ч. 1 ст. 117 КЗпП України в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в ст. 116 цього Кодексу, при відсутності спору про їх розмір підприємство, установа, організація повинні виплатити працівникові його середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Отже, закон прямо покладає на підприємство, установу, організацію обов`язок провести зі звільненим працівником повний розрахунок, виплатити всі суми, що належать йому; у разі невиконання такого обов`язку з вини власника або уповноваженого ним органу наступає передбачена ст. 117 КЗпП України відповідальність. За своєю суттю середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні є компенсаційною виплатою за порушення права на оплату праці, яка нараховується в розмірі середнього заробітку.
Середній заробіток працівника визначається відповідно до статті 27 Закону України «Про оплату праці» за правилами, передбаченими Порядком обчислення середньої заробітної плати, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 08 лютого 1995 року №100 (далі - Порядок).
Відповідно до п. 5 розд. ІV Порядку основою для визначення загальної суми заробітку є середньоденна заробітна плата працівника, яка згідно з п. 8 цього Порядку визначається діленням заробітної плати за фактично відпрацьовані протягом двох місяців робочі (календарні) дні на число відпрацьованих робочих днів (годин), а у випадках, передбачених чинним законодавством - календарних днів за цей період, а після визначення середньоденної заробітної плати як розрахункової величини для нарахування виплат працівнику, здійснюється нарахування загальної суми середнього заробітку, яка обчислюється шляхом множення середньоденної заробітної плати на середньомісячне число робочих днів у розрахунковому періоді.
За правилами ст. 237-1 КЗпП України відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику провадиться у разі, якщо порушення його законних прав призвели до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.
Отже, за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин (незаконного звільнення або переведення, невиплати належних йому грошових сум, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах тощо), яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) шкоди покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності (п. 13 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).
Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в заявах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» №4 від 31.03.1995 року суд визначає розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди залежно від характеру та обсягу страждань, яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат та з урахуванням інших обставин. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
При визначенні розміру моральної шкоди суд приймає до уваги характер правопорушення, ступінь фізичних та душевних страждань позивача, яка у зв`язку із невиплатою заробітної плати відповідачем опинилася в складних життєвих обставинах, оскільки була позбавлена можливості забезпечувати себе та свої трьох дітей належними умова для проживання
Керуючись принципами розумності, виваженості і справедливості, суд вважає обґрунтованим розмір моральної шкоди в сумі 3 000,00 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.
Щодо вимог про стягнення суми компенсації втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати суд прийшов до наступного.
Статтею 1 Закону України «Про оплату праці» передбачено, що заробітна плата - це винагорода, обчислена, як правило, у грошовому виразі, яку за трудовим договором роботодавець виплачує працівникові за виконану ним роботу.
Відповідно до ст. 235 КЗпП України у разі затримки видачі трудової книжки з вини власника або уповноваженого ним органу працівникові виплачується середній заробіток за весь час вимушеного прогулу.
Статтею 1 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати» визначено, що підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Компенсація громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати провадяться у разі затримки на один і більше календарних місяців виплати доходів, нарахованих громадянам за період починаючи з дня набрання чинності цим Законом. Під доходами у цьому Законі слід розуміти грошові доходи громадян, які вони одержують на території України і які не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення) тощо (стаття 2 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати»).
Згідно із статтею 3 Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків виплати», сума компенсації обчислюється шляхом множення суми нарахованого, але не виплаченого громадянину доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) на індекс інфляції в період невиплати доходу (інфляція місяця, за який виплачується дохід, до уваги не береться).
Пункти 1, 2 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 року № 159 (далі - Порядок) відтворюють положення Закону № 2050-ІІІ та конкретизують підстави та механізм виплати компенсацій.
Відповідно до пункту 3 Порядку компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, зокрема, заробітна плата (грошове забезпечення) тощо.
Таким чином, компенсації підлягають грошові доходи, які не мають разового характеру.
Відповідно до пункту 4 Порядку сума компенсації обчислюється як добуток нарахованого, але невиплаченого грошового доходу за відповідний місяць (після утримання податків і обов`язкових платежів) і приросту індексу споживчих цін (індексу інфляції) у відсотках для визначення суми компенсації, поділений на 100.
Індекс споживчих цін для визначення суми компенсації обчислюється шляхом множення місячних індексів споживчих цін за період невиплати грошового доходу. При цьому індекс споживчих цін у місяці, за який виплачується дохід, до розрахунку не включається.
Щодо стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, судом встановлено, що середньоденна заробітна плата позивача складає 215,29 грн (4393,39 грн за квітень 2019 року + 4648,63 грн травень 2019 року = 9042,02 грн./42 робочі дні за 2 місяці = 215,29 грн/день.). З дня звільнення позивача з підприємства до винесення судового рішення середній заробіток буде становити:
Рік та місцьКількість днівСередньоденна заробітна платаСума до стягнення
Червень 20194215,29 грн.861,16
Липень 201923215,29 грн.4951,67
Серпень 201921215,29 грн.4521,09
Вересень 201921215,29 грн.4521,09
Жовтень 201922215,29 грн.4736,38
Листопад 201921215,29 грн.4521,09
Грудень 201921215,29 грн.4521,09
Січень 202021215,29 грн.4521,09
Лютий 202020215,29 грн.4305,80
Березень 202021215,29 грн.4521,09
Квітень 202021215,29 грн.4521,09
Травень 202019215,29 грн.4090,51
Червень 202020215,29 грн.4305,80
Липень 202023215,29 грн.4951,67
Серпень 202020215,29 грн.4305,80
Вересень 20206215,29 грн.1291,74
Всього304215,2965448,16 грн.
Згідно з п. п. 2 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць.
Визначаючи розмір стягнення заробітної плати за один місяць суд враховує, що заборгованість зі сплати заробітної плати за червень 2019 року становить 861,16 грн.
За змістом ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.
З відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір за позовні вимоги щодо стягнення виплат, належних позивачу при звільненні, та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, від сплати якого звільнено позивача, в розмірі 840,80 грн.
Крім того, враховуючи часткове задоволення позовної вимоги про стягнення моральної шкоди, суд стягує з відповідача на користь позивача сплачений судовий збір, пропорційно до задоволених вимог в 252,24 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 76 - 82, 141, 258, 259, 263 - 265, 268, 430 ЦПК України, суд,
Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «ДЖАЗ ОЙЛ» про стягнення нарахованої, але не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час вимушеного прогулу задовольнити частково.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення заробітної плати за один місяць в розмірі 861 (вісімсот шістдесят одна) грн 16 коп.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку та подано апеляційну скаргу до апеляційного суду Кіровоградської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, який його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його отримання.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Повний текст рішення виготовлено 07.10.2020 року.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , АДРЕСА_1 ;

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Джаз Ойл», , 02093, м. Київ, вул. Бориспільська, 2Б, офіс 1.

СУДДЯ: Л.М. НЕРОДА