РІШЕННЯ

іменем України

01 жовтня 2020 рокуСправа №451/1809/18
Провадження № 2/451/121/20

Радехівський районний суд Львівської області

у складі головуючого-судді Семенишин О.З.

секретаря судового засідання Сахаревич М.М.,

з участю позивача ОСОБА_1 , представника Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області Василишина Я.Р., співвідповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Радехові в залі суду цивільну справу №451/1809/18 за позовом ОСОБА_1 до Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області, співвідповідача ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,-

в с т а н о в и в:

27 грудня 2018 року ОСОБА_1 , звернулася до суду із позовом до Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області про визнання права власності на спадкове майно.

В позовній заяві зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 від 30.03.2018 р., виданим виконавчим комітетом Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області, відповідний актовий запис №15. На випадок своєї смерті ОСОБА_3 склав заповіт, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповів порівно: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Заповіт складений 12.10.2017 р. в приміщенні Стоянівської сільської ради, посвідчений секретарем виконкому Стоянівської сільської ради та зареєстрований у реєстрі за №446. На підставі звернення позивача до приватного нотаріуса Радехівського районного нотаріального округу Львівської області з метою прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , відкрита спадкова справа №62905832 від 28.08.2018 р., що підтверджується Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі №53098206 від 28.08.2018 р. Однак, у позивача виникли складнощі із успадкуванням майна спадкодавця, а саме, 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 . ОСОБА_3 успадкував вищезгаданий житловий будинок відповідно до чинного на той час Цивільного кодексу УРСР - шляхом вступу в управління та володіння спадковим майном після смерті матері - ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Той факт, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є сином ОСОБА_4 , підтверджується витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження №1 від 22.08.2018 р., виданим Радехівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Львівської області. Згідно довідки виконкому Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області №2686 від 12.12.2018 р. вбачається, що ОСОБА_4 була зареєстрована та проживала в будинку по АДРЕСА_1 . Разом з нею на день її смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) за цією адресою був зареєстрований та проживав син - ОСОБА_3 . Інших зареєстрованих осіб за цією адресою не було. З довідки виконкому Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області №2687 від 12.12.2018 р. вбачається, що ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав в даному будинку до дня своєї смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ). Дані факти також підтверджуються записами в будинковій книзі. Рік побудови та введення житлового будинку в експлуатацію зазначався в по господарських книгах, що на час виникнення спірних правовідносин були особливою формою статистичного обліку, що здійснювався в УРСР. Так, згідно витягу з погосподарської книги (довідка №2576 від 27.11.2018 р.), виданого Стоянівською сільською радою Радехівського району Львівської області, будинок по АДРЕСА_1 як об`єкт погосподарського обліку (об`єкт ПГО) в погосподарській книзі зареєстрований за номером 345 та відкритий на голову двору - ОСОБА_4 . Житловий будинок побудований та прийнятий в експлуатацію в 1959 р. Станом на 01.06.1999 р. в будинку були зареєстровані та проживали: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , та її син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Як зазначено в технічному паспорті, даний житловий будинок збудований в 1955 році, тобто до вступу в дію ЦК УРСР 18.07.1963 р. Підставою виникнення права власності на житловий будинок був сам факт збудування цього будинку з додержанням вимог зазначених актів законодавства та прийняття будинку в експлуатацію. Ці правові акти не пов`язували виникнення права власності на житловий будинок із проведенням його реєстрації. Відповідного висновку дійшов Верховний Суд України, виклавши правову позицію у постанові від 18.12.2013 р. у справі №6-137цс13. Отже, ОСОБА_4 не здійснювала реєстрацію даного будинку, оскільки це не вимагалося чинним на той час законодавством. ОСОБА_3 , фактично вступивши в управління та володіння спадковим майном після смерті матері, не встиг зареєструвати право власності на даний будинок належним чином. Оскільки відсутні правовстановлюючі документи на вищезгаданий будинок, в позивача виникли складнощі з успадкуванням майна за заповітом після смерті ОСОБА_3 . За таких обставин позивач не має іншого дієвого виходу з ситуації, що наразі склалася, окрім як звернутися до суду з метою захисту свого невизнаного майнового права. Просить визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , на 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 .

У судове засідання позивач з`явилася, позов підтримує повністю та просить задоволити.

Представник відповідача Стоянівської сільської ради в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Співвідповідач ОСОБА_5 в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Вислухавши пояснення сторін,

За правилами ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Дослідивши подані учасниками справи документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до вимог ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до положень ст.ст.13,19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

На підставі ст.ст.12,81,82 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Суд встановив, що ІНФОРМАЦІЯ_8 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_2 , виданого Стоянівською сільською радою Радехівського району Львівської області 19 липня 1999 року (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, серії НОМЕР_1 , виданим виконавчим комітетом Стоянівської сільської ради Радехівського району Львівської області, 30 березня 2018 року (а.с.11).

На випадок своєї смерті ОСОБА_3 склав заповіт, 12.10.2017 р., посвідчений секретарем виконкому Стоянівської сільської ради та зареєстрований у реєстрі за №446, згідно якого все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалося, і все те, що буде належати йому на день його смерті і на що він за законом матиме право, заповів порівно: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.12).

Родинні відносини підтверджуються копією свідоцтва про народження, серії НОМЕР_3 , виданого повторно 22.08.2018 року, Радехівським відділом ДРАЦС ГТУЮ у Львівській області, де ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі батьки значаться: ОСОБА_7 та ОСОБА_4 , а також копією свідоцтва про одруження, де після рестрації шлюбу, ОСОБА_6 присвоїла прізвище « ОСОБА_8 » (а.с.39,40).

З Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі №53098206 від 28.08.2018 року, вбачається, що відкрита спадкова справа №127/2018, після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 (а.с.13).

Відповідно до листа №336/02-14/127/2018 від 25 вересня 2018 року, приватного нотаріуса І.П. Луців, в спадковій справі, заведеній після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , відсутні будь-які документи на житловий будинок в селі Стоянів Радехівського району Львівської області (а.с.14).

Згідно Витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до ст..ст.126,133,135 СК України №1 від 22 серпня 2018 року, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , батько ОСОБА_10 , мати ОСОБА_4 (а.с.15,15-зворот).

З довідки №2686 від 12.12.2018 року, виданої виконкомом Стоянівської сільської ради, вбачається, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , була зареєстрована та проживала в будинку по АДРЕСА_1 . Разом з нею на день її смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) за цією адресою був зареєстрований та проживав ОСОБА_3 син, ІНФОРМАЦІЯ_5 (а.с.16).

Відповідно до довідки №2687 від 12.12.2018 року, видана виконкомом Стоянівської сільської ради, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , був зареєстрований та проживав до дня своєї смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ) в будинку по АДРЕСА_1 . Вищенаведене підтверджується також записами в будинковій книзі (а.с.17,19,20).

Згідно довідки (витяг з погосподарської книги) №2576 від 27.11.2018 року, станом на 01.06.1999 рік в будинку по АДРЕСА_1 були зареєстровані та проживали ОСОБА_4 - голова двору, ІНФОРМАЦІЯ_7 , та ОСОБА_3 син, ІНФОРМАЦІЯ_5 . Номер об`єкта ПГО в по господарській книзі №345 відкритий на гр.. ОСОБА_4 . Житловий будинок побудований та прийнятий в експлуатацію в 1959 році (а.с.18).

З довідки 6591 від 10.09.2018 року, виданої КП ЛОР «Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації», станом на 31.12.2012 року, в КП ЛОР Червоноградське міжміське бюро технічної інвентаризації житловий будинок АДРЕСА_1 , на праві власності не зареєстрований (а.с.21).

На замовлення позивача КП ЛОР «Червоноградське МБТІ» проведено технічну інвентаризацію та станом на 12.09.2018 р. виготовлено технічний паспорт на індивідуальний житловий будинок АДРЕСА_1 , де вказано, що інвентарна вартість даного будинковолодіння становить 57 786,00 гривень (а.с.22-26 зворот).

Вказані вище обставини, учасниками процесу не оспорюються та не заперечуються, а тому у відповідності до вимог ст.ст.12,229 ЦПК України дані докази визнаються судом належними, допустимими та достовірними.

Відповідно до ч. 1. ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

У відповідності до ч. 1 ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу (спадкоємці за законом).

Відповідно до положень ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

У відповідності до статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Прийнята спадщина визнається власністю спадкоємця з часу відкриття спадщини.

Оскільки у даному випадку питання про право на спадщину не може бути вирішено в нотаріальному порядку шляхом видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, тому це питання повинно бути вирішено у судовому порядку шляхом визнання права власності на вищевказане спадкове майно за позивачем у порядку спадкування.

Приймаючи до уваги вищенаведене, позиції з цього приводу, викладені у Постанові Пленуму Верховного Суду України №5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», Постанові Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» та у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, суд приходить до висновку, що позовні вимоги сторони щодо визнання права власності в порядку спадкування є законними та обґрунтованими і, відповідно такими, що підлягають до задоволення.

У відповідності до вимог ст.141 ЦПК України із відповідача в користь позивача слід стягнути понесені ним судові витрати.

Керуючись ст.ст.12,13,81,141,206, 258-259,263-265,315 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_4 , право власності в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , на 1/2 частини житлового будинку по АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду шляхом подання через Радехівський районний суд Львівської області апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

ГоловуючийСеменишин О. З.

Повний ткст судового рішення виготовлено 12 жовтня 2020 року.