Справа № 359/5414/19 Головуючий в суді І інстанції Борець Є.О.
Провадження № 22ц-824/8821/2020 Доповідач в суді ІІ інстанції Мельник Я.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Мельника Я.С.,

суддів: Матвієнко Ю.О., Поливач Л.Д.,

за участі секретаря Примушка О.В.,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Бориспільського міськрайоного суду Київської області від 12 березня 2020 року про залишення позовної заяви без розгляду у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельна компанія «Княжичі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та Іванківської сільської ради про визнання недійсними і скасування свідоцтв про право власності на нерухоме майно,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 представник ТОВ «БК «Княжичі» звернувся до суду із вказаним позовом.

У подальшому, після початку розгляду справи по суті представником позивача було подано заяву про залишення позову без розгляду.

Ухвалою Бориспільського міськрайоного суду Київської області від 12 березня 2020 року поновлено строк для подання заяви про залишення позову без розгляду та залишено позовну заяву без розгляду на підставі ч. 1 ст. 257 ЦПК України, оскільки позивач звернувся із позовом про визнання недійсними та скасування свідоцтв про право власності на нерухоме майно і доводи пред`явленого позову ґрунтувалися на рішенні Бориспільського міськрайонного суду від 26 вересня 2008 року, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 19 січня 2017 року, однак 26 лютого 2020 року Верховним Судом було скасовано ухвалу суду апеляційної інстанції, а цивільну справу направлено на новий розгляд до Київського апеляційного суду, через що позивачем було подано заяву про залишення позовної заяви без розгляду, а тому місцевий суд вважав процесуальним обов`язком постановити ухвалу про залишення позову без розгляду.

Не погоджуючись із цією ухвалою відповідач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення місцевим судом норм процесуального права.

У обґрунтування доводів апеляційної скарги зазначає зокрема те, що позивачем було пропущено строк для подання заяви про залишення позову без розгляду і ним не заявлялося будь-яким чином клопотання про поновлення строку для звернення до суду із такою заявою, натомість місцевий суд самостійно без відповідного клопотання позивача поновив йому цей строк чим, на його думку, порушив норми процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає необхідним апеляційну скаргу задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції зокрема є зокрема неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Як вбачається з матеріалів справи, у червні 2019 року представник ТОВ «БК «Княжичі» звернувся до суду із позовом про визнання недійсними та скасування свідоцтв про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 та №1375, виданих 21 січня 2009 року Іванківською сільською радою на ім`я ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , і як було правильно встановлено судом, доводи пред`явленого позову ґрунтувалися на рішенні Бориспільського міськрайонного суду від 26 вересня 2008 року, яке було залишено без змін ухвалою Апеляційного суду Київської області від 19 січня 2017 року, однак 26 лютого 2020 року Верховний Суд скасував ухвалу суду апеляційної інстанції від 19 січня 2017 року та направив цивільну справу на новий розгляд до Київського апеляційного суду.

З урахуванням цих обставин, представник позивача подав заяву про залишення позову без розгляду, оскільки обґрунтування позову, які слугували підставами для звернення до суду із цим позовом, відсутні (а.с.90).

З матеріалів справи також вбачається, що розгляд даної справи по суті розпочався 16 січня 2020 року, тоді як заяву про залишення позову без розгляду представник позивача Божок Д.В. подав під час розгляду справи по суті - 11 березня 2020 року, тобто з пропуском процесуального строку, встановленого п.5 ч.1 ст.257 ЦПК України.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Таким чином, що місцевий суд не врахував, що позивач мав право подати заяву про залишення свого позову без розгляду саме до початку розгляду справи по суті, і зі зміною стадії судового розгляду можливість вчинення такої процесуальної дії втрачається, оскільки цей процесуальний строк виражений не певним періодом часу (строком, терміном), що передбачає можливість поновлення цього строку залежно від обставин, а пов`язується саме зі стадією судового розгляду, зі зміною якого сторони у справі набувають права та, відповідно, вичерпують можливість на вчинення певних процесуальних дій, крім того не було також враховано того, що суд позбавлений процесуальної можливості самостійно поновити цей процесуальний строк за відсутності відповідного клопотання сторони, через що місцевий суд дійшов помилкового висновку про наявність підстав для залишення позову без розгляду.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги заслуговують на увагу, а тому оскаржувана ухвала підлягає скасуванню на підставі ст. 379 ЦПК України як така, що постановлена з недотриманням норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 374, 379 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити.

Ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 12 березня 2020 року - скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: Судді: