Постанова

Іменем України

30 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 171/332/17

провадження № 61-16642св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І. (суддя-доповідач),

суддів: Дундар І. О., Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - прокурор Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області,

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ,

третя особа - ОСОБА_7 ,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_4 , яка підписана представником ОСОБА_8 , на постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 липня 2019 року в складі колегії суддів: Барильської А. П., Бондар Я. М., Зубакової В. П.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У лютому 2017 року прокурор Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області звернувся до суду з позовними заявами до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними свідоцтв про право власності на нерухоме майно та повернення земельних ділянок.

Позовні вимоги мотивовані тим, що органом, який здійснює розпорядження земельними ділянками державної форми власності сільськогосподарського призначення на території Апостолівського району у Дніпропетровській області є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області. Вказаним органом не здійснено необхідних заходів на захист інтересів держави в галузі земельних відносин, тому прокурор звернувся до суду.

Розпорядженнями голови Апостолівської районної державної адміністрації: № 52-р-12 від 11 січня 2012 року - ОСОБА_1 , № 181-р-12 від 15 березня 2012 року - ОСОБА_2 , № 576-р-11 від 04 листопада 2011 року - ОСОБА_3 , № 60-р-12 від 11.01.2012 року - ОСОБА_4 , № 236-р-12 від 19 березня 2012 року - ОСОБА_5 , № 575-р-11 від 04 листопада 2011 року - ОСОБА_6 надано дозволи на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Мар`янської сільської ради Апостолівського району.

Розпорядженнями голови Апостолівської районної державної адміністрації від 19 березня 2012 року № 229-р-12, № 226-р-12, № 237-р-12, № 243-р-12, № 236-р-12, № 238-р-12 року внесені зміни до вказаних розпоряджень відповідно, а саме слова «Мар`янської сільської ради» замінено словами «Кам`янської сільської ради». На підставі зазначених розпоряджень відповідачами замовлено розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Кам`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області у землевпорядній організації та на їх замовлення виготовлено відповідні проекти землеустрою.

Розпорядженням голови Апостолівської районної державної адміністрації № 1371-р-12 від 29 грудня 2012 року «Про затвердження проектів землеустрою та надання земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства громадянам на території Кам`янської сільської ради та Апостолівської міської ради, Апостолівського району, Дніпропетровської області» ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею по 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства, за межами населеного пункту, на території Кам`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області.

На підставі вказаного розпорядження:

07 серпня 2013 року згідно рішення № 4818591 Апостолівського районного управління юстиції, за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :02:001:0016) для ведення особистого селянського господарства, а також видано ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 ;

08 серпня 2013 року згідно рішення № 4853625 Апостолівського районного управління юстиції, за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :02:001:0032) для ведення особистого селянського господарства, а також видано ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_2 ;

12 серпня 2013 року згідно рішення № 4934447 Апостолівського районного управління юстиції за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :02:001:0026) для ведення особистого селянського господарства, а також видано ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_3 ;

14 серпня 2013 року згідно рішення № 5005893 Апостолівського районного управління юстиції за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :02:001:0042) для ведення особистого селянського господарства, а також видано ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_4 ;

14 серпня 2013 року рішенням № 5006478 Апостолівського районного управління юстиції, за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :02:001:0031) для ведення особистого селянського господарства, а також видано ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_5 ;

16 серпня 2013 року згідно рішення № 5075645 Апостолівського районного управління юстиції, за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :02:001:0018) для ведення особистого селянського господарства, а також видано ОСОБА_6 свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_6 .

Прокурор зазначав, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року частково задоволено позов ОСОБА_7 , визнано протиправним та скасовано розпорядження голови Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 1371-р-12 від 29 грудня 2012 року в частині затвердження проектів землеустрою щодо відведення та надання у власність земельних ділянок відповідачам, оскільки встановлено факт перетину вказаних земельних ділянок, переданих відповідачам, із земельною ділянкою, що перебуває у ОСОБА_7 на праві постійного користування, згідно державного акту на право постійного користування землі № 229 від 12 жовтня 1993 року. Оскільки зазначена постанова адміністративного суду має преюдиційне значення, то обставини, встановлені вказаним рішенням, не підлягають доказуванню при розгляді даної справи.

Прокурор вказував, що до даних правовідносин слід застосувати положення глави 83 ЦК України, яка регулює правовідносини щодо набуття, збереження майна без достатньої правової підстави, зокрема, стаття 1212 ЦК України, оскільки власником спірної ділянки на момент прийняття розпорядження голови Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області № 1371-р-12 від 29 грудня 2012 року була держава та вказане розпорядження про відчуження спірних земельних ділянок відповідачам скасоване постановою суду, а тому відсутні правові підстави збереження цього майна за відповідачами.

Прокурор просив:

визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 , видане 07 серпня 2013 року реєстраційною службою Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер :02:001:0016), що розташована на території Кам`янської сільської ради Апостолівського району, для ведення особистого селянського господарства;

визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_2 , видане 08 серпня 2013 року реєстраційною службою Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер :02:001:0032), що розташована на території Кам`янської сільської ради Апостолівського району, для ведення особистого селянського господарства;

визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_3 , видане 12 серпня 2013 року реєстраційною службою Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер :02:001:0026), що розташована на території Кам`янської сільської ради Апостолівського району, для ведення особистого селянського господарства;

визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_4 , видане 14 серпня 2013 року реєстраційною службою Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер :02:001:0042), що розташована на території Кам`янської сільської ради Апостолівського району, для ведення особистого селянського господарства;

визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_5 , видане 14 серпня 2013 року реєстраційною службою Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер :02:001:0031), що розташована на території Кам`янської сільської ради Апостолівського району, для ведення особистого селянського господарства;

визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_6 , видане 16 серпня 2013 року реєстраційною службою Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер :02:001:0018), що розташована на території Кам`янської сільської ради Апостолівського району, для ведення особистого селянського господарства;

зобов`язати ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 повернути передані їм у власність для ведення особистого селянського господарства земельні ділянки, що розташовані на території Кам`янської сільської ради Апостолівського району, Головному управлінню Держгеокадастру у Дніпропетровській області за актом приймання-передачі.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Апостолівського районного суду Дніпропетровської області в складі судді: Семенової Н. М., від 19 січня 2018 року в задоволенні позову прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен встановити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні. Вказана правова позиція висловлена Верховним Судом України при розгляді справи № 6-84цс14 у постанові від 03 вересня 2014 року. Звернувшись до суду прокурор в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в позовній заяві не наводить доводів в чому саме порушені, невизнані або оспорені права позивача, натомість посилається в позові на преюдиційне значення постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року для даної справи, якою встановлено, що внаслідок прийняття Апостолівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області розпорядження від 29 грудня 2012 року № 1371-р-12 «Про затвердження проектів землеустрою та надання земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства громадянам на території Кам`янської сільської ради та Апостолівської міської ради, Апостолівського району, Дніпропетровської області», на підставі якого видані свідоцтва про право власності на нерухоме майно відповідачам у даній справі, порушено права на земельну ділянку, яка знаходиться у постійному користуванні ОСОБА_7 . В своїх поясненнях в судовому засіданні прокурор та представник Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області також не навели доводів в чому саме порушені, невизнані або оспорені права позивача, вказуючи, що ОСОБА_7 , яка володіє селянським (фермерським) господарством, позбавлена можливості на даний час належно оформити і зареєструвати за собою земельну ділянку на праві постійного користування. Таким чином судом, з позовних вимог та наданих позивачем в суді пояснень не встановлено, що в даних правовідносинах порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, який діє в інтересах держави.

Суд першої інстанції зазначив, що прокурором до матеріалів позовної заяви додано постанову Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року, яке набрало законної сили та не оскаржувалось, тому має преюдиційне значення, про що зазначено позивачем у позовній заяві. Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду встановлено факт перетину земельних ділянок, але експертиза не проводилась. Ні прокурор, ні позивач у судовому засіданні з клопотанням про призначення експертизи не звертався, інших документів на підтвердження перетину не надали, що позбавляє суд встановити дійсні межі земельних ділянок, зовнішні межі земельної ділянки із зазначенням суміжних земельних ділянок, їх власників, користувачів суміжних земельних ділянок державної чи комунальної власності, координати поворотних точок земельної ділянки, лінійні проміри між поворотними точками меж земельної ділянки, місце їх знаходження, в яких частках та місце перетину на місцевості зазначених вище земельних ділянок. Судом роз`яснено сторонам норми цивільного процесуального законодавства, передбачені статтями 43, 49 ЦПК України, обов`язок доказування та подання доказів. За відсутності належних та допустимих доказів суд позбавлений можливості вирішити питання щодо дійсності свідоцтв про право власності на нерухоме майно.

Суд першої інстанції вказав, що відповідачі, реалізуючи свої права, звернувшись з клопотаннями до райдержадміністрації з метою одержання у власність земельних ділянок покладалася на легітимність добросовісних дій відповідних державних органів в галузі земельних відносин, тому, суд вважав, що ризик помилки державних органів у даних правовідносинах не повинен покладатися на відповідачів. Таким чином, суд зробив висновок, що задоволення позову у даній справі призведене до негативного впливу на юридичну визначеність у сфері особистих прав і цивільних правовідносин, зашкодить принципу «належного урядування» та вимогам «законності», закріпленим у статті 1 Першого протоколу Конвенції. Тому в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 31 липня 2019 року апеляційну скаргу прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області задоволено частково. Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області від 19 січня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Позовні вимоги прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - ОСОБА_7 , про визнання недійсними свідоцтв про право власності на нерухоме майно та повернення земельних ділянок задоволено частково.

Визнати недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 , видане 07 серпня 2013 року реєстраційною службою Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_4 на земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер :02:001:0016), що розташована на території Кам`янської сільської ради Апостолівського району, для ведення особистого селянського господарства.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_2 , видане 08 серпня 2013 року реєстраційною службою Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_3 на земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер :02:001:0032), що розташована на території Кам`янської сільської ради Апостолівського району, для ведення особистого селянського господарства.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_3 , видане 12 серпня 2013 року реєстраційною службою Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_1 на земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер :02:001:0026), що розташована на території Кам`янської сільської ради Апостолівського району, для ведення особистого селянського господарства.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_4 , видане 14 серпня 2013 року реєстраційною службою Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер :02:001:0042), що розташована на території Кам`янської сільської ради Апостолівського району, для ведення особистого селянського господарства.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_5 , видане 14 серпня 2013 року реєстраційною службою Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_5 на земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер :02:001:0031), що розташована на території Кам`янської сільської ради Апостолівського району, для ведення особистого селянського господарства.

Визнано недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_6 , видане 16 серпня 2013 року реєстраційною службою Апостолівського районного управління юстиції Дніпропетровської області ОСОБА_6 на земельну ділянку площею 2,0 га (кадастровий номер :02:001:0018), що розташована на території Кам`янської сільської ради Апостолівського району, для ведення особистого селянського господарства.

В задоволенні інших позовних вимог відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що згідно постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року в справі № 804/1222/14, у січні 2014 року до адміністративного суду звернулась ОСОБА_7 за захистом свого права з адміністративним позовом до Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, відділу Держемагенства в Апостолівському районі Дніпропетровської області про визнання неправомірним розпорядження. Третіми особами у вказаній справі в порядку адміністративного судочинства виступали відповідачі по даній справі. Зазначеною постановою встановлено, що на підставі рішення Апостолівської районної та Кам`янської сільської Рад народних депутатів Дніпропетровської області від 17.04.1992 року та 04.06.1993 року ОСОБА_7 була надана у постійне користування земельна ділянка площею 34,8 га, що знаходиться на території Кам`янської сільської Ради народних депутатів для ведення селянського (фермерського) господарства та видано Державний акт на право постійного користування землею № 229 від 12 жовтня 1993 року на право користування земельною ділянкою. Прийняте Апостолівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області розпорядженням від 29 грудня 2012 року №1371-р-12 «Про затвердження проектів землеустрою та надання земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства громадянам на території Кам`янської сільської ради та Апостолівської міської ради, Апостолівського району, Дніпропетровської області», призвело до перетину земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні ОСОБА_7 із земельними ділянками, переданим у власність відповідачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , чим порушено права користувача земельної ділянки - ОСОБА_7 .

Апеляційний суд вказав, що відповідачі не могли законно набути право приватної власності на частини спірних земельних ділянок, оскільки ці частини належали ОСОБА_7 . Натомість відповідачі набули такого права власності в спосіб, який за формальними ознаками має вигляд законного, а юридичне оформлення права власності відповідачів на частину землі, а саме набуття ОСОБА_1 - 0,3791 га земельної ділянки, ОСОБА_2 - 0,1002 га земельної ділянки, ОСОБА_3 - 0,2927 га земельної ділянки, ОСОБА_4 - 0,2225 земельної ділянки, ОСОБА_5 - 0,3036 га земельної ділянки, ОСОБА_6 - 0,2819 га земельної ділянки, стало можливим у результаті прийняття органом виконавчої влади низки незаконних рішень. З огляду на характер спірних правовідносин, враховуючи установлені судом обставини та застосовані правові норми, колегія суддів не вбачає невідповідності заходу втручання держави в право власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , критеріям правомірного втручання в право особи на мирне володіння майном, сформованим у сталій практиці ЄСПЛ зважаючи на те, що вони не позбавлені права у встановлений законом спосіб, отримати свідоцтва про право власності на нерухоме майно. На час передачі земельних ділянок по 2 га відповідачам по справі, частини цих ділянок перебували у користуванні ОСОБА_7 , зокрема, передані ОСОБА_1 - 0,3791 га, ОСОБА_2 - 0,1002 га, ОСОБА_3 - 0,2927 га, ОСОБА_4 - 0,2225, ОСОБА_5 - 0,3036 га, ОСОБА_6 - 0,2819 га, а тому передача цих часток у власність відповідачів відбулася з порушенням діючого законодавства, що, у відповідності до статті 21 ЗК України, є підставою для часткового задоволення позовних вимог позивача та визнання недійсною реєстрації права власності на ці земельні ділянки за вказаними громадянами шляхом визнання недійсними свідоцтв про право власності на нерухоме майно на спірні земельні ділянки, що розташована на території Кам`янської сільської ради Апостолівського району, для ведення особистого селянського господарства.

Апеляційний суд зазначив, що позовні вимоги щодо зобов`язання відповідачів повернути передані їм у власність для ведення особистого селянського господарства земельні ділянки, що розташовані на території Кам`янської сільської ради Апостолівського району, Головному управлінню Держгеокадастру у Дніпропетровській області за актом приймання-передачі задоволенню не підлягають, оскільки такі позовні вимоги є передчасними та суду не надано доказів порушення права в цій частині. За таких обставин, колегія суддів вважала, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, як таке, що ухвалено з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням матеріального закону та належного дослідження обставин справи, з ухваленням нового рішення у справі про часткове задоволення позовних вимог та визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно.

Аргументи учасників справи

У вересні 2019 року ОСОБА_4 через представника ОСОБА_8 подав касаційну скаргу, в якій просив оскаржену постанову апеляційного суду скасувати повністю та залишити в силі рішення суду першої інстанції. При цьому, посилався на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга мотивована тим, що в даних правовідносинах порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси позивача, який діє в інтересах держави.Для правильного вирішення даного спору необхідні спеціальні знання у галузі земельних відносин, а саме для встановлення чи є дійсно перетин земельних ділянок ОСОБА_7 та відповідачів, їх площу та координати, що можливо встановити та підтвердити лише земельно-технічною експертизою. якщо є перетин земельних ділянок, визначена площа перетину та їх графічні координати на підставі проведеної земельно-технічної експертизи, це є лише підставою для визнання частково недійсним правовстановлюючого документу, а саме в частині перетину земельних ділянок. Скасовуючи свідоцтва про право власності на нерухоме майно, на підставі яких відповідачам належать на праві власності земельні ділянки, суд апеляційної інстанції не врахував висновків Верховного Суду України, викладених у постановах від 05 липня 2017 року і від 12 липня 2017 року, та рішень Європейського суду з прав людини, чим допустив неправомірне і непропорційне втручання держави у право відповідачів на мирне володіння своїм майном. У кожній справі про витребування з приватної власності майна на користь держави, навіть якщо майно вибуло з власності держави у незаконний спосіб, підлягає з`ясуванню про порційність втручання держави в право особи на мирне володіння своїм майном, що встановлюється оцінкою балансу між інтересами держави (суспільства), пов`язаними з втручанням, та інтересами особи, яка так чи інакше страждає від втручання. Задовольнивши частково позов прокурора і визнавши повністю недійсним свідоцтво про право власності на нерухоме майно, суд апеляційної інстанції допустив неправомірне та непропорційне втручання держави у право відповідачів на мирне володіння своїм майном, без належних та допустимих доказів, а саме без проведення судової земельно-технічної експертизи, та без врахування того, що постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року, частково скасовано розпорядження голови Апостолівської районної державної адміністрації від 29 грудня 2012 року, щодо частини земельних ділянок.

Аналіз доводів та вимог касаційної скарги свідчить, що ОСОБА_4 оскаржується постанова апеляційного суду в частині задоволених позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області та розподілу судових витрат. В іншій частині постанова апеляційного суду не оскаржується, а тому в касаційному порядку не переглядається.

У грудні 2019 року прокуратура Дніпропетровської області через прокурора Міщук Н. П. подала відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржену постанову апеляційного суду без змін.Відзив мотивований безпідставністю та необґрунтованістю доводів касаційної скарги.

Вказує, що при застосуванні правил, передбачених статтею 1212 ЦК України необхідно встановлювати наявність чи відсутність у особи відповідача підстав для права власності на майно. Предметом розгляду даної справи є суспільні відносини у сфері володіння, користування і розпорядження земельною ділянкою, яка незаконно вибула із державної власності, шляхом часткового її включення до складу протиправно виділених та наданих у власність 6 відповідачам земельних ділянок. При розгляді даної справи необхідно встановлювати наявність чи відсутність у ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 підстав для права власності на 6 земельних ділянок (по 2 га кожному). Згідно зі статті 393 Цивільного кодексу України правовий акт органу державної влади, органу влади, який не відповідає законові і порушує права власника, за позовом власника майна визнається судом незаконним та скасовується. Власник майна, права якого порушені внаслідок видання правового, акта органом державної влади, має право вимагати відновлення того становища, яке існувало до видання цього акта. Отже, з огляду на правову природу розпорядження голови Апостолівської РДА та свідоцтва про право власності на земельні ділянки, як, на «волевиявлення власника індивідуально визначеного майна» і «документальне оформлення такого волевиявлення», як основне і похідне, слід підкреслити, що при скасуванні волевиявлення власника на, розпорядження індивідуально визначеним майном, змінити яке не можливо без розроблення і затвердження нової землевпорядної документації, наявні безумовні підстави для визнання таких свідоцтв про право власності на нерухоме майно недійсними та повернення спірних земельних ділянок в порядку передбаченому статті 1212 ЦК України.

Зазначає, що органом, уповноваженим здійснювати функції власника щодо спірних земельних ділянок державної форми власності, на момент пред`явлення позову прокуратури, є ГУ Держгеокадастру, яким не вжито будь-яких заходів на захист інтересів держави. Відповідачем є особа, яка за позовною заявою має нести цивільно-правові наслідки за порушення нею прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Спірні земельні ділянки з 12 жовтня 1993 року перебувають у постійному користуванні ОСОБА_7 на підставі державного акту на право постійного користування землею. З метою відновлення порушеного права власності держави на спірні земельні ділянки, які вибули з володіння держави незаконно, прокурор обґрунтовано звернувся до суду з позовною заявою саме в інтересах ГУ Держгеокадастру, уповноваженого органу здійснювати функції власника щодо спірних земельних ділянок, з огляду на наявність порушення права власності держави на спірні земельні ділянки.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 06 листопада 2019 року відкрито касаційне провадження у справі та відмовлено в задоволенні заяви ОСОБА_4 про зупинення дії постанови Дніпровського апеляційного суду від 31 липня 2019 року.

У пункті 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Ухвалою Верховного Суду від 14 вересня 2020 року: в задоволенні клопотання ОСОБА_4 про проведення розгляду в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін та клопотання прокуратури Дніпропетровської області про здійснення розгляду справи за участю Генеральної прокуратури України відмовлено; справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів частково приймає аргументи, які викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що Розпорядженнями голови Апостолівської районної державної адміністрації: № 52-р-12 від 11 січня 2012 року - ОСОБА_1 , № 181-р-12 від 15 березня 2012 року - ОСОБА_2 , № 576-р-11 від 04 листопада 2011 року - ОСОБА_3 , № 60-р-12 від 11.01.2012 року - ОСОБА_4 , № 236-р-12 від 19 березня 2012 року - ОСОБА_5 , № 575-р-11 від 04 листопада 2011 року - ОСОБА_6 надано дозволи на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність для ведення особистого селянського господарства на території Мар`янської сільської ради Апостолівського району.

Розпорядженнями голови Апостолівської районної державної адміністрації від 19 березня 2012 року № 229-р-12, № 226-р-12, № 237-р-12, № 243-р-12, № 236-р-12, № 238-р-12 року внесені зміни до вказаних розпоряджень відповідно, а саме слова «Мар`янської сільської ради» замінено словами «Кам`янської сільської ради». На підставі зазначених розпоряджень відповідачами замовлено розробку проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства на території Кам`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області у землевпорядній організації та на їх замовлення виготовлено відповідні проекти землеустрою.

Розпорядженням голови Апостолівської районної державної адміністрації № 1371-р-12 від 29 грудня 2012 року «Про затвердження проектів землеустрою та надання земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства громадянам на території Кам`янської сільської ради та Апостолівської міської ради, Апостолівського району, Дніпропетровської області» ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 затверджено проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок площею по 2 га у власність для ведення особистого селянського господарства, за межами населеного пункту, на території Кам`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області.

На підставі вказаного розпорядження:

07 серпня 2013 року згідно рішення № 4818591 Апостолівського районного управління юстиції, за ОСОБА_4 зареєстровано право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :02:001:0016) для ведення особистого селянського господарства, а також видано ОСОБА_4 свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 ;

08 серпня 2013 року згідно рішення № 4853625 Апостолівського районного управління юстиції, за ОСОБА_3 зареєстровано право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :02:001:0032) для ведення особистого селянського господарства, а також видано ОСОБА_3 свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_2 ;

12 серпня 2013 року згідно рішення № 4934447 Апостолівського районного управління юстиції за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :02:001:0026) для ведення особистого селянського господарства, а також видано ОСОБА_1 свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_3 ;

14 серпня 2013 року згідно рішення № 5005893 Апостолівського районного управління юстиції за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :02:001:0042) для ведення особистого селянського господарства, а також видано ОСОБА_2 свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_4 ;

14 серпня 2013 року рішенням № 5006478 Апостолівського районного управління юстиції, за ОСОБА_5 зареєстровано право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :02:001:0031) для ведення особистого селянського господарства, а також видано ОСОБА_5 свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_5 ;

16 серпня 2013 року згідно рішення № 5075645 Апостолівського районного управління юстиції, за ОСОБА_6 зареєстровано право власності на земельну ділянку (кадастровий номер :02:001:0018) для ведення особистого селянського господарства, а також видано ОСОБА_6 свідоцтво про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_6 .

Постановою Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року в справі № 804/1222/14 адміністративний позов ОСОБА_7 до Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, Відділу Держземагенства в Апостолівському районі Дніпропетровської області, треті особи - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_2 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_4 , ОСОБА_23 про визнання неправомірним розпорядження задоволено частково.

Визнано протиправним та скасовано розпорядження Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 29 грудня 2012 року № 1371-р-12 «Про затвердження проектів землеустрою та надання земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства громадянам на території Кам`янської сільської ради та Апостолівської міської ради, Апостолівського району Дніпропетровської області» в частині затвердження проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства: громадянину ОСОБА_24 площею 0,2168 га (кадастровий номер :02:001:0024); громадянину ОСОБА_17 площею 0,3143 га (кадастровий номер :02:001:0030); громадянину ОСОБА_15 площею 0,3360 га (кадастровий номер :02:001:0028); громадянину ОСОБА_21 площею 0,2434 га (кадастровий номер :02:001:0022); громадянину ОСОБА_2 площею 0,1002 га (кадастровий номер :02:001:0042); громадянину ОСОБА_20 площею 0,2495 га (кадастровий номер :02:001:0021); громадянину ОСОБА_18 площею 0,2711 га (кадастровий номер :02:001:0017); громадянці ОСОБА_14 площею 0,3468 га (кадастровий номер :02:001:0036); громадянці ОСОБА_13 площею 0,3575 га (кадастровий номер :02:001:0038); громадянину ОСОБА_9 площею 0,0075 га (кадастровий номер :02:001:0041); громадянці ОСОБА_3 площею 0,2927 га (кадастровий номер :02:001:0032); громадянину ОСОБА_22 площею 0,2336 га (кадастровий номер :02:001:0013); громадянці ОСОБА_19 площею 0,2602 га (кадастровий номер :02:001:0020); громадянину ОСОБА_4 площею 0,2225 га (кадастровий номер :02:001:0016); громадянину ОСОБА_23 площею 0,0162 га (кадастровий номер :02:001:0019); громадянину ОСОБА_5 площею 0,3036 га (кадастровий номер :02:001:0031); громадянці ОСОБА_6 площею 0,2819 га (кадастровий номер :02:001:0018); громадянці ОСОБА_16 площею 0,3252 га (кадастровий номер :02:001:0029); громадянину ОСОБА_11 площею 0,3331 га (кадастровий номер :02:001:0025); громадянці ОСОБА_1 площею 0,3791 га (кадастровий номер :02:001:0026); громаднину ОСОБА_12 площею 0,3683 га (кадастровий номер :02:001:0027).

Зобов`язано відділ Держземагенства в Апостолівському районі Дніпропетровської області виправити помилки у відомостях про земельні ділянки в Державному земельному кадастрі, що знаходяться на території Кам`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області та які належать на праві власності громадянам: ОСОБА_9 (кадастровий номер :02:001:0041), ОСОБА_10 (кадастровий номер :02:001:0024), ОСОБА_11 (кадастровий номер :02:001:0025), ОСОБА_1 (кадастровий номер :02:001:0026), ОСОБА_12 (кадастровий номер :02:001:0027), ОСОБА_13 (кадастровий номер :02:001:0038), ОСОБА_14 (кадастровий номер :02:001:0036), ОСОБА_15 (кадастровий номер :02:001:0028), ОСОБА_2 (кадастровий номер :02:001:0042), ОСОБА_16 (кадастровий номер :02:001:0029), ОСОБА_17 (кадастровий номер :02:001:0030), ОСОБА_5 (кадастровий номер :02:001:0031), ОСОБА_3 (кадастровий номер :02:001:0032), ОСОБА_6 (кадастровий номер :02:001:0018), ОСОБА_18 (кадастровий номер :02:001:0017), ОСОБА_19 (кадастровий номер :02:001:0020), ОСОБА_20 (кадастровий номер :02:001:0021), ОСОБА_21 (кадастровий номер :02:001:0022), ОСОБА_22 (кадастровий номер :02:001:0013), ОСОБА_4 (кадастровий номер :02:001:0016), ОСОБА_23 (кадастровий номер :02:001:0019) щодо перетину вказаних земельних ділянок із земельною ділянкою площею 34,8 га, яка знаходиться на території Кам`янської сільської ради Апостолівського району Дніпропетровської області та на підставі Державного акта на право постійного користування землею № 229, виданого 12 жовтня 1993 року Апостолівською районною Радою народних депутатів знаходиться у користуванні ОСОБА_7 .

У справі № 804/1222/14 встановлено, що

розпорядженням Апостолівської районної державної адміністрації Дніпропетровської області від 26 серпня 1992 року № 239/8 було зареєстровано селянське (фермерське) господарство ОСОБА_7 під назвою « ІНФОРМАЦІЯ_1 » на території Кам`янської сільської Ради з площею земельної ділянки 29,5 га;

на підставі рішення Апостолівської районної та Кам`янської сільської Рад народних депутатів Дніпропетровської області від 17 квітня 1992 року та 04 червня 1993 року ОСОБА_7 надано у постійне користування земельна ділянка площею 34,8 га, що знаходиться на території Кам`янської сільської Ради народних депутатів для ведення селянського (фермерського) господарства та видано Державний акт на право постійного користування землею № 229 від 12 жовтня 1993 року на право користування земельною ділянкою;

судовим оглядом залучених до матеріалів справи копій технічної документації із землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства громадянам - ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_2 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_4 , ОСОБА_23 встановлено, що в кадастрових планах земельних ділянок, що передаються у власність вказаним громадянам, відсутні відомості про перетин земельних ділянок із земельною ділянкою, що належить на праві користування ОСОБА_7

ОСОБА_7 продовжує здійснювати користування спірною земельною ділянкою на підставі акту на право постійного користування землею № 229, виданого Апостолівською районною Радою народних депутатів 12 жовтня 1993 року, тобто, на законних підставах, і обов`язку щодо переоформлення нею свого права постійного користування, законодавством не передбачено;

прийняття Апостолівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області Розпорядження від 29 грудня 2012 року №1371-р-12 «Про затвердження проектів землеустрою та надання земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства громадянам на території Кам`янської сільської ради та Апостолівської міської ради, Апостолівського району Дніпропетровської області», що призвело до перетину земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні позивачки із земельними ділянками, переданим у власність 21 фізичній особі, порушує права користувача земельної ділянки, у зв`язку із чим, розпорядження підлягає частковому скасуванню.

Згідно частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорені відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення, та забезпечити поновлення порушеного права.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У пункті 49 постанови Великої Палати Верховного Суду від 27 листопада 2018 року у справі № 905/2260/17 вказано, що «як захист права розуміють державно-примусову діяльність, спрямовану на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав».

У частині першій та другій статті 2 ЦПК України закріплено, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

У частині першій статті 11 ЦПК України передбачено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Тлумачення вказаних норм свідчить, що завданням цивільного судочинства є саме ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Такий захист можливий за умови, що права, свободи чи інтереси позивача власне порушені, а учасники використовують цивільне судочинство для такого захисту. Схожий за змістом висновок зроблений в постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 05 вересня 2019 року у справі № 638/2304/17 (провадження № 61-2417сво19).

Згідно частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд першої інстанції встановив, що звернувшись до суду прокурор в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області в позовній заяві не наводить доводів в чому саме порушені, невизнані або оспорені права позивача, натомість посилається в позові на преюдиційне значення постанови Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2014 року для даної справи, якою встановлено, що внаслідок прийняття Апостолівською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області розпорядження від 29 грудня 2012 року № 1371-р-12 «Про затвердження проектів землеустрою та надання земельних ділянок у власність для ведення особистого селянського господарства громадянам на території Кам`янської сільської ради та Апостолівської міської ради, Апостолівського району, Дніпропетровської області», на підставі якого видані свідоцтва про право власності на нерухоме майно відповідачам у даній справі, порушено права на земельну ділянку, яка знаходиться у постійному користуванні ОСОБА_7 . В своїх поясненнях в судовому засіданні прокурор та представник Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області також не навели доводів в чому саме порушені, невизнані або оспорені права позивача, вказуючи, що ОСОБА_7 , яка володіє селянським (фермерським) господарством, позбавлена можливості на даний час належно оформити і зареєструвати за собою земельну ділянку на праві постійного користування.

За таких обставин, встановивши, що не доведено порушення прав та/або інтересів держави, суд першої інстанції зробив обґрунтований висновок про відмову у задоволенні позовної вимоги до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтвапро право власності на нерухоме майно. Тому постанова апеляційного суду в частині задоволення позовної вимоги до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно підлягає скасуванню.

Проте суд першої інстанції при відмові в задоволенні позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтвапро право власності на нерухоме майно відмовив з декількох мотивів взаємовиключних мотивів (не доведено порушення права та/або інтересу; відсутність належних та допустимих доказів перетину земельних ділянок; задоволення позову у даній справі призведене до негативного впливу на юридичну визначеність у сфері особистих прав і цивільних правовідносин, зашкодить принципу «належного урядування» та вимогам «законності», закріпленим у статті 1 Першого протоколу Конвенції). За таких обставин, рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно підлягає зміні, шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції цієї постанови.

Колегія суддів відхиляє аргументи, які викладені у касаційній скарзі, в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними свідоцтв про право власності на нерухоме майно, з таких мотивів.

У пункті 5 частини третьої статті 2 ЦПК України вказано, що основною засадою (принципом) цивільного судочинства є, зокрема, диспозитивність.

Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом (частина друга статті 12 ЦПК України).

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках (частина перша статті 13 ЦПК України).

У справі, що переглядається, інші відповідачі (ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ) не скористалися своїм правом подачі касаційної скарги, приєднання до касаційної скарги. Така процесуальна поведінка відповідачів свідчить про повну згоду з постановою апеляційного суду в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними свідоцтв про право власності на нерухоме майно.

Аналіз аргументів касаційної скарги свідчить, що ОСОБА_4 не навів переконливих доводів, яким чином постанова апеляційного суду в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсними свідоцтв про право власності на нерухоме майно, порушують його права та інтереси, за умови, що інші відповідачі не оскаржили постанову апеляційного суду в цій частині, тобто погодилися з цим судовим рішенням.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Доводи касаційної скарги дають підстави для висновку, що постанова апеляційного суду в частині задоволення позовної вимоги до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно ухвалена без додержання норм матеріального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що: касаційну скаргу необхідно задовольнити частково; постанову апеляційного суду в частині задоволення позовної вимоги до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та стягнення судових витрат з ОСОБА_4 скасувати; рішення суду першої інстанції в частині відмови в задоволенні позовної вимоги прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності змінити, шляхом викладення його мотивувальної частини в редакції постанови; постанову апеляційного суду в частині задоволених позовних вимог до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 залишити без змін.

ОСОБА_4 сплачено судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 19 200 грн. З урахуванням того, що касаційна скарга задоволена частково і постанова апеляційного суду в частині задоволення позовної вимоги до ОСОБА_4 про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно підлягає скасуванню, то із прокуратури Дніпропетровської області на користь ОСОБА_4 підлягають стягненню понесені судові витрати на сплату судового збору в розмірі 3 200 грн.

Керуючись статтями 400 та 410, 412, 413 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 141, 409, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_4 , яка підписана представником ОСОБА_8 , задовольнити частково.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 липня 2019 рокув частині задоволення позовної вимоги прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_7 , про визнання недійсним свідоцтва про право власності на нерухоме майно та стягнення судових витрат з ОСОБА_4 скасувати.

Рішення Апостолівського районного суду Дніпропетровської області в складі від 19 січня 2018 року в частині відмови в задоволенні позовної вимоги прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_4 , третя особа - ОСОБА_7 , про визнання недійсними свідоцтва про право власності на нерухоме майно змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 липня 2019 рокув частині задоволених позовних вимог прокурора в інтересах держави в особі Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа - ОСОБА_7 , про визнання недійсними свідоцтв про право власності на нерухоме майно та розподілу судових витрат залишити без змін.

Стягнути із прокуратури Дніпропетровської області на користь ОСОБА_4 3 200 грн судових витрат, понесених на сплату судового збору.

З моменту прийняття постанови суду касаційної інстанції постанова Дніпровського апеляційного суду від 31 липня 2019 рокув скасованій частині втрачає законну силу та подальшому виконанню не підлягає.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: І. О. Дундар

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук