РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/1086/20

Справа № 510/1274/20

30.09.2020 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Пройка С.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на:

житловий будинок АДРЕСА_1 , та в цілому складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 53,2 кв.м., житловою площею 34,7 кв.м., підсобною площею 18,5 кв.м., літньої кухні літ. Б, навісу літ. б, погрібу літ. Г, сараїв літ. Д,Е, вбиральні літ. Ж, огорожі № 1,4, споруди № 2;

земельну ділянку площею 0,0572 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:003:0203, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

житловий будинок АДРЕСА_2 , та в цілому складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 47,70 кв.м., житловою площею 37,50 кв.м., підсобною площею 10,20 кв.м., сараїв літ. Б,Ж, погрібу літ. К, вбиральні літ. И, огорожі № 1-2, споруди № 3;

земельну ділянку площею 11,7219 га, яка розташована на території Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив НОМЕР_1 , ділянка НОМЕР_2 , кадастровий номер :01:001:0056, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За час життя ОСОБА_3 склала заповідальне розпорядження на користь позивача, відповідно якого заповідала позивачу належний їй житловий будинок АДРЕСА_2 .

Інше спадкове майно не було охоплено заповітом, тому спадкування цього майна здійснюється за законом.

Спадкоємцями першої черги спадкового майна ОСОБА_3 є її син позивач по справі, та її донька - відповідач по справі. Інших спадкоємців немає.

У встановлений законом строк позивач звернувся до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті матері.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 04 березня 2020 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Позивач у судове засідання не з`явився, про дату, час та місце його проведення сповіщався, причини неявки суду невідомі, представник позивача адвокат Златі Д.С. надав заяву відповідно до якої просив розглянути справу за його відсутності та відсутності позивача, позов підтримав у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про визнання позову, в якій також просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на:

житловий будинок АДРЕСА_1 , та в цілому складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 53,2 кв.м., житловою площею 34,7 кв.м., підсобною площею 18,5 кв.м., літньої кухні літ. Б, навісу літ. б, погрібу літ. Г, сараїв літ. Д,Е, вбиральні літ. Ж, огорожі № 1,4, споруди № 2;

земельну ділянку площею 0,0572 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:003:0203, цільове призначення для будівництва та обслуговування жилого будинку господарських будівель і споруд (присадибна ділянка);

житловий будинок АДРЕСА_2 , та в цілому складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 47,70 кв.м., житловою площею 37,50 кв.м., підсобною площею 10,20 кв.м., сараїв літ. Б,Ж, погрібу літ. К, вбиральні літ. И, огорожі № 1-2, споруди № 3;

земельну ділянку площею 11,7219 га, яка розташована на території Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив НОМЕР_1 , ділянка НОМЕР_2 , кадастровий номер :01:001:0056, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За час життя ОСОБА_3 склала заповідальне розпорядження на користь позивача, відповідно якого заповідала позивачу належний їй житловий будинок АДРЕСА_2 .

Інше спадкове майно не було охоплено заповітом, тому спадкування цього майна здійснюється за законом.

Спадкоємцями першої черги спадкового майна ОСОБА_3 є її син позивач по справі, та її донька - відповідач по справі. Інших спадкоємців немає.

Частиною 1 ст. 1269 ЦПК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ч. 1 ст. 1270 ЦПК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Прийняття спадщини є фактом, який відображає волю спадкоємця отримати майно після смерті спадкодавця. Тобто позивач прийняв спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦПК України, оскільки його воля, як спадкоємця за законом, була виражена у його діях щодо подачі відповідної заяви до нотаріуса.

Частиною 1 ст. 1268 ЦПК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідач до нотаріальної контори не зверталась, не заперечує проти прийняття спадщини позивачем після смерті матері.

Згідно ч. 2 ст. 1272 ЦК України, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивач звернувся до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, 04 березня 2020 року, своєю постановою, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила йому у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надав суду копії документів, які підтверджують: право власності та видавалися на ім`я померлої ОСОБА_3 ; документи, що підтверджують звернення позивача у встановлений законом строк до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, а надані суду документи у повному обсязі підтверджують обґрунтованість та законність позовних вимог, а тому позов має бути задоволено.

Позивачем у позові та під час розгляду справи не заявлялись вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладення цих витрат на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 58, 76, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 247, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , який в цілому складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 53,2 кв.м., житловою площею 34,7 кв.м., підсобною площею 18,5 кв.м., літньої кухні літ. Б, навісу літ. б, погрібу літ. Г, сараїв літ. Д,Е, вбиральні літ. Ж, огорожі № 1,4, споруди № 2.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) право власності на земельну ділянку площею 0,0572 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :02:003:0203, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка).

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , який в цілому складається з житлового будинку літ. А, загальною площею 47,70 кв.м., житловою площею 37,50 кв.м., підсобною площею 10,20 кв.м., сараїв літ. Б,Ж, погрібу літ. К, вбиральні літ. И, огорожі № 1-2, споруди № 3.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) право власності на земельну ділянку площею 11,7219 га, яка розташована на території Маразліївської сільської ради Білгород-Дністровського району Одеської області, масив НОМЕР_1 , ділянка НОМЕР_2 , кадастровий номер :01:001:0056, цільове призначення для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова