Справа № 621/3450/19
Провадження № 2/621/181/20
26 березня 2020 року м. Зміїв
Зміївський районний суд Харківської області в складі:
у складі: головуючого судді - Вельможної І.В.,
за участю секретаря судового засідання - Акулової А.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в заочному порядку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,
26.11.2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 19.11.2005 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції, актовий запис №965, посилаючись на те, що сімейне життя з відповідачем не склалося, що в кінцевому результаті призвело до фактичного припинення шлюбних відносин. За переконанням позивача, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. Спір про поділ майна відсутній. Від шлюбу сторони мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Враховуючи вищевикладене, позивач вважала, що шлюб розпався остаточно, примирення неможливе, а подальше сімейне життя суперечить її інтересам у зв`язку з чим є підстави для розірвання шлюбу.
Представник позивач ОСОБА_1 - ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилася, надала до суду заяву з проханням розгляду справи без її участі та без участі позивача, позов підтримує та просить його задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, шляхом направлення судових повісток за зареєстрованим місцем проживання та розміщення оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України. Причин неявки суду відповідач не повідомив, відзиву на позов не надав.
Згідно зі ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд, на підставі ч. 4 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, враховуючи згоду позивача і наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим ухвалити заочне рішення.
На підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, дослідивши та проаналізувавши докази, які містяться в матеріалах справи, дійшов наступних висновків.
Судом встановлено, що 19.11.2005 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції було зареєстровано шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , актовий запис № 965 Свідоцтво про шлюб, серії НОМЕР_1 . (а. с. 5).
Від шлюбу сторони мають спільного сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - Свідоцтво про народження серії НОМЕР_2 . (а. с. 6).
Судом встановлено, що спір про майно та місце проживання малолітнього сина між сторонами відсутній, спільне господарство не ведеться.
Відповідно до ст. 51 Конституції України, ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.
Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).
З матеріалів даної справи вбачається, що сторони продовжувати шлюбні відносини не бажають, позивач стверджує у заяві, що сторони фактично не проживають окремо, сімейно-шлюбні відносини припинені, сім`я існує формально, відповідно, відмова у розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що потягне за собою неприпустиме порушення права одного з подружжя або обох на вільний вибір.
Відповідно до ст. 112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.
Таким чином, згідно чинного законодавства, незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу, тому, враховуючи вищевикладене, а також те, що спору між сторонами про спільне майно немає, задоволення позовних вимог про розірвання цього шлюбу не суперечить вимогам законодавства України.
Приймаючи до уваги фактичні взаємовідносини сторін, наполягання позивача на задоволенні позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу підлягають задоволенню, оскільки подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б її інтересам.
Згідно з ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.
Частиною 3 статті 115 СК України передбачено, що документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Згідно зі ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь ОСОБА_1 належить стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 768 грн. 40 коп.
Керуючись ст. ст. 110, 111-115 СК України, ст. ст. 12, 13, 19, 76, 81, 223, 247, 258, 259, 263-265, 273, 280-284, 352, 354, 355 ЦПК України, суд, -
Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.
Шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 , зареєстрований 19.11.2005 року Центральним відділом реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції, актовий запис №965, Свідоцтво про шлюб, серія НОМЕР_1 розірвати.
Прізвища сторін після розірвання шлюбу залишити без змін.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по сплаті судового збору у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.
Роз`яснити сторонам, що у разі розірвання шлюбу судом шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу. Документом, який засвідчує факт розірвання шлюбу судом є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення може бути оскаржене позивачем в загальному порядку, встановленому цим Кодексом.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги, враховуючи п.п. 15.5 п. 15 Розділу 13 Перехідні положення ЦПК України до Харківського Апеляційного суду через Зміївський районний суд Харківської області шляхом подання апеляційної скарги в тридцяти денний строк з дня його складання.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Дата складання рішення 26.03.2020 року.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 , адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_4 .

Головуючий: