Справа № 404/2916/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2020 року м. Кропивницький

Ленінський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючого-судді: Драного В.В.

при секретарі: Дерев`янко А.В.

за участю: позивача ОСОБА_1

представника позивача Коробєйнікова А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних від простроченої суми боргу, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та трьох відсотків річних від простроченої суми боргу. В обґрунтування позову зазначив, що рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.06.2011 року, яке набрало законної сили, з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 було стягнуто заборгованість за договором позики у розмірі 135000 грн., 3% річних у розмірі 4050 грн. та судові витрати у розмірі 190 грн. Однак боржник ОСОБА_2 ухиляється від сплати боргу. Вказав, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконаним. За таких обставин, просив стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати за період з 24.04.2016 року по 24.04.2019 року у розмірі 57748,51 грн. та 3% річних у розмірі 12543 грн., а всього 70291,51 грн.

Ухвалою суду від 25.06.2019 року було відкрито провадження у справі, розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження у судовому засіданні з викликом (повідомленням) сторін.

25.02.2020 року позивач подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача на користь позивача інфляційні втрати за період з 24.04.2016 року по 25.02.2020 року у розмірі 54597,53 грн. та 3% річних у розмірі 16228,36 грн., а всього 70825,89 грн.

Позивач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги підтримали, з підстав, викладених у позовній заяві просили позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився. Про дату, час та місце розгляду справи повідомлений у встановленому законом порядку. Причини неявки суду не повідомив, заяв про відкладення розгляду справи не надав, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористався.

Згідно ч. 1 ст. 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази по справі в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 31.12.2009 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено договори позики, відповідно до яких останній взяв в борг у позивача кошти в сумі 15000 дол. США та 1500 євро за умови повернення боргу до 31.12.2010 року, на підтвердження чого відповідачем було складено розписки (а.с. 7, 8).

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Кіровограда від 30.06.2011 року у справі № 2-1285/2011 позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики та відсотків за прострочення грошового зобов`язання задоволено, стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 борг в сумі 135000 грн., 3% річних у зв`язку з простроченням виконання зобов`язання в сумі 4050 грн. та понесені по справі судові витрати у розмірі 190 грн. (а.с. 5-6).

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

На виконання вказаного судового рішення Ленінським районним судом м. Кіровограда 02.09.2011 року було видано виконавчий лист (а.с. 9).

Згідно листа Фортечного ВДВС м. Кропивницький ГТУЮ у Кіровоградській області від 14.02.2020 року за виконавчим провадженням № 53235675 з примусового виконання виконавчого листа № 2-185/11 від 02.09.2011 року через депозитний рахунок відділу перераховано 9420,03 грн. в рахунок погашення боргу за вказаним виконавчим листом.

Як вбачається з ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ст.ст. 525, 526, 615 ЦК України одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобовязання.

Статтею 612 ЦК України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно роз`яснень, викладених у п. 17 Постанови Пленуму ВССУ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5 наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконаним належним чином відповідно до вимог статей 526, 599 ЦК України.

Судом встановлено, що відповідач зобов`язання за вказаними договорами позики належним чином не виконав, у зв`язку з чим станом на 25.02.2020 року заборгованість відповідача з урахуванням вимог ч. 2 ст. 625 ЦК України становить 70825,89 грн., а саме інфляційні втрати за період з 24.04.2016 року по 25.02.2020 року у розмірі 54597,53 грн. та 3% річних із загальної суми боргу за користування грошовими коштами за період з 24.04.2016 року по 25.02.2020 року у розмірі 16228,36 грн., що підтверджується розрахунком, наданим позивачем.

Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази в їх сукупності, суд приходить до висновку, що оскільки судове рішення про задоволення вимог кредитора не виконано боржником, то у позивача виникло право вимагати відшкодування інфляційних втрат (збитків) та 3% річних, у зв`язку з чим, заборгованість в сумі 70825,89 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, а тому позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Крім того, відповідно до ст. 141 ЦПК України, враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 9 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», з відповідача в дохід держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст. ст. 11 13, 19, 81, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних витрат та трьох відсотків річних від простроченої суми боргу задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 ІПН: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_3 , ІПН: НОМЕР_2 ) інфляційні витрати у розмірі 54597,53 грн. та 3% річних із загальної суми боргу за користування грошовими коштами у розмірі 16228,36 грн., а всього 70825,89 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований: АДРЕСА_1 , проживає: АДРЕСА_2 ІПН: НОМЕР_1 ) на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Кропивницького апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Кіровограда.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 06.03.2020 року.

Суддя Ленінського районного суду

м. Кіровограда В.В. Драний