КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції: Шевченко Т.М.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Немировська О.В.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08 жовтня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Немировської О.В.

суддів - Чобіток А.О., Ящук Т.І.

при секретарі - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 липня 2020 року,

встановив:

у квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про забезпечення позову до звернення до суду з позовною заявою, посилаючись на те, що вона має намір звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача заборгованості за попереднім Договором купівлі-продажу в розмірі 384 142 грн. 04 коп.

Просила суд накласти арешт на належне відповідачу майно, а саме:

нежилі приміщення №№ 2н, 3н, 005 у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1 ;

земельну ділянку з кадастровим номером :03:006:0019, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2 ,

та земельну ділянку з кадастровим номером :03:006:0020, яка розташована за адресою: АДРЕСА_3 .

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29 липня 2020 року у задоволенні заяви було відмовлено.

Не погоджуючись із ухвалою, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення про задоволення заяви, посилаючись на порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді Немировської О.В., пояснення

ОСОБА_1 , дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Звертаючись до суду із заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, ОСОБА_1 посилалась на те, що між нею та ОСОБА_2 було укладено попередній договір купівлі-продажу, умови якого ОСОБА_2 виконані не були, у зв`язку з чим вона має намір звернутись до суду з позовом про стягнення з відповідача на її користь сплачених за договором коштів з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат в розмірі 384 142 грн. 04 коп., а тому невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належне ОСОБА_2 майно може призвести до утруднення виконання можливого рішення суду та ефективного захисту прав позивача, за захистом яких вона має намір звернутись до суду.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 29 липня 2020 року у задоволенні заяви було відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив з того, що клопотання ОСОБА_1 не спрямоване на забезпечення позову та виконання можливого рішення суду. Однак, з таким висновком суду колегія суддів погодитись не може з таких підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду з даною заявою ОСОБА_1 посилалась на те, що 05 грудня 2017 року між нею та ОСОБА_2 було укладено попередній Договір купівлі-продажу, відповідно до умов якого остання зобов`язалась до 03 вересня 2018 року побудувати багатоквартирний будинок за адресою: АДРЕСА_3 та передати ОСОБА_1 у власність квартиру АДРЕСА_4 загальною площею 39,8 кв.м. Зазначала, що багатоквартирний будинок досі не побудований та Договір купівлі-продажу не укладений, у зв`язку з чим вона має намір звернутись до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 сплачених за Договором грошових коштів з урахуванням 3% річних та інфляційних втрат в розмірі 384 142 грн. 04 коп. Враховуючи викладене, заявник просила накласти арешт на належне ОСОБА_2 майно, оскільки невжиття таких заходів позову може утруднити виконання рішення суду, оскільки її вимоги мають майнових характер.

Відповідно до положень ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Предметом спору в даному випадку є майнові вимоги ОСОБА_1 , а тому накладення арешту на належне відповідачу майно в межах ціни позову до закінчення розгляду справи по суті відповідає меті забезпечення позову.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Аналізуючи наведені процесуальні норми, обставини справи, вбачається, що забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують реальне виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог у справі.

В даному випадку, хоча матеріали справи і не містять доказів на підтвердження наміру ОСОБА_2 відчужити належне їй майно, однак вона може його відчужити без відома та дозволу інших осіб, що призведе до утруднення виконання можливого рішення суду про стягнення грошових коштів та ефективного захисту та відновлення прав заяника.

Поряд з цим, згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При зверненні до суду з заявою ОСОБА_1 зазначала, що ОСОБА_2 на праві власності належать нежилі приміщення, однак їх площа є меншою площі квартири, яка мала бути передана ОСОБА_1 за попереднім договором, а тому їх вартості не вистачить для задоволення її вимог, у зв`язку з чим просила накласти арешт також на належні відповідачу земельні ділянки. Разом з тим, заявником не було надано до суду доказів на підтвердження вартості належного ОСОБА_2 майна.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на належні ОСОБА_2 нежилі приміщення.

Судом першої інстанції було зроблено необґрунтований висновок про наявність підстав вважати, що заявлені ОСОБА_1 вимоги не спрямовані на реальне забезпечення позовних вимог.

Положеннями ст. 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, судом першої інстанції було постановлено ухвалу про відмову в забезпеченні позову із порушенням норм процесуального права за неповного з`ясування обставин, які мають значення для справи, а тому апеляційну скаргу слід задовольнити частково, а ухвалу суду першої інстанції скасувати, постановити нове судове рішення про часткове задоволення вимог заяви.

Також суд роз`яснює заявнику, що відповідно до ч. 4 ст. 152 ЦПК України у разі подання заяви про забезпечення позову до подання позовної заяви заявник повинен пред`явити позов протягом десяти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382 ЦПК України, суд

постановив:

апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 29 липня 2020 року скасувати та постановити нове судове рішення наступного змісту.

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів задовольнити частково та накласти арешт на:

нежиле приміщення №2н площею 5,9 кв.м. у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1

нежиле приміщення №3н площею 5 кв.м. у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1

нежиле приміщення №005 площею 13,8 кв.м. у будинку, розташованому за адресою: АДРЕСА_1

які належать ОСОБА_2 .

Роз`яснити ОСОБА_1 її обов`язок пред`явити позов протягом десяти днів з дня прийняття постанови про забезпечення позову.

Стягувач: ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Боржник: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду в касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Повний текст постанови виготовлено 09 жовтня 2020 року.

Головуючий

Судді