УХВАЛА

07 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 751/6189/19

провадження № 61-13998 ск 20

Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду Антоненко Н. О., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 квітня 2020 року та на постанову Чернігівського апеляційного суду від 11 серпня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа Чернігівський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Північно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження та стягнення аліментів на дитину,

ВСТАНОВИВ :

17 вересня 2020 року ОСОБА_1 з пропуском строку на касаційне оскарження подав до Верховного Суду касаційну скаргу на зазначені судові рішення та просив поновити строк посилаючись на те, що повний текст постанови Чернігівського апеляційного суду від 11 серпня 2020 року було виготовлено 14 серпня 2020 року, а її копію ОСОБА_1 отримав 18 серпня 2020 року, що підтверджується доданою до касаційної скарги копією конверта.

Указані обставини є достатніми для поновлення строку на касаційне оскарження.

За даною касаційною скаргою не може бути вирішене питання про відкриття касаційного провадження, оскільки в касаційній скарзі не зазначено підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) частиною другою статті 389 ЦПК України та не сплачений судовий збір.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального

права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках якщо:

1) суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Згідно з пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України в касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 ЦПК України в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У випадку подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 ЦПК України в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

У разі подання касаційної скарги на судове рішення, зазначене у пунктах 2 і 3 частини першої статті 389 ЦПК України, в касаційній скарзі зазначається обґрунтування того, в чому полягає неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, що призвело до ухвалення незаконного судового рішення (рішень).

Ураховуючи викладене, ОСОБА_1 необхідно надати уточнену касаційну скаргу з посиланням на підставу (підстави) касаційного оскарження, передбачену (передбачені) статтею 389 ЦПК України.

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Предметом позову в даній справі є вимоги немайнового характеру про визнання батьківства, внесення змін до актового запису про народження дитини та вимога майнового характеру про стягнення аліментів.

На момент звернення до суду за подачу позову немайнового характеру сплаті підлягав судовий збір у розмірі 0,4 прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840, 8 грн) та за подачу позову майнового характеру сплаті підлягав 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (840, 8 грн) та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (10 510 грн).

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 176 ЦПК України ціна позову в позовах про стягнення аліментів визначається сукупністю всіх виплат, але не більше ніж за шість місяців.

Враховуючи, що 1 відсоток від сукупності всіх виплат за шість місяців становить менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, а тому за вимогу майнового характеру сплаті підлягає 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За подачу касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, в зв`язку з чим особі, яка подала касаційну скаргу, необхідно сплатити за немайнові вимоги 3 363,2 грн (840,8 х 2 = 1 681,6; 1 681,6 х 200% = 3 363,2) судового збору та за майнову вимогу 1 681,6 грн (840,8 х 200% = 1 681,6). Відповідно до статті 6 Закону України «Про судовий збір» має бути перерахований до УК у Печерському районі м. Києва, 22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт IBAN) UA0026007, ККДБ: 22030102, призначення платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду відповідний документ.

Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, установлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України, Верховний Суд у складі судді Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ :

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 квітня 2020 року та постанови Чернігівського апеляційного суду від 11 серпня 2020 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Новозаводського районного суду м. Чернігова від 14 квітня 2020 року та на постанову Чернігівського апеляційного суду від 11 серпня 2020 року залишити без руху.

Надати для усунення недоліків касаційної скарги строк до 07 листопада 2020 року, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання в установлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н. О. Антоненко