КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження
У Х В А Л А

30 вересня 2020 року місто Київ

справа № 372/3693/15-ц

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Борисової О.В., перевіривши виконання вимог ст.356 ЦПК України за апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 17 червня 2020 року про заміну сторони виконавчого провадження, постановлену під головуванням судді Потабенко Л.В., у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кантієро» про заміну сторони виконавчого провадження, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь», боржник: ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний виконавець Трофименко Михайло Михайлович, -

В С Т А Н О В И В:

Ухвалою Обухівського районного суду Київської області від 17 червня 2020 року замінено стягувача у справі №372/3693/15-ц з ПАТ «Банк «Київська Русь» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Кантієро».

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції відповідач ОСОБА_1 01 липня 2020 року подав апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 16 липня 2020 року апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 17 червня 2020 року залишено без руху з наданням строку для усунення недоліків вказаної апеляційної скарги протягом десяти днів з дня вручення копії ухвали для сплати судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвала Київського апеляційного суду від 16 липня 2020 року направлялася відповідачу ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана адреса була зазначена відповідачем в апеляційній скарзі.

Однак конверт з ухвалою повернувся на адресу суду з відміткою «за закінченням встановленого строку зберігання» (т.2 а.с.116-117).

Повторно ухвала Київського апеляційного суду від 16 липня 2020 року направлялася відповідачу ОСОБА_1 02 вересня 2020 року.

Проте, конверт з ухвалою повернувся на адресу суду з відміткою «адресат відмовився» (т.2 а.с.119-120).

Згідно з ч.9 ст.130 ЦПК України у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.

Відповідно до ч.2 ст.357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст.356 цього кодексу застосовуються положення ст.185 цього кодексу.

Так, апелянт відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 16 липня 2020 року повинен був надати до Київського апеляційного суду апеляційну скаргу в новій редакції із зазначенням усіх учасників справи, зокрема, із зазначенням заінтересованої особи - приватного виконавця Трофименк а М.М. , його місцезнаходження, яка повинна відповідати вимогам п.3 ч.2 ст.356 ЦПК України, надати її копії відповідно до кількості осіб, які беруть участь у справі та надати оригінал квитанції про оплату судового збору у розмірі 420,40 грн.

Разом з тим, відповідачем ОСОБА_1 недоліки апеляційної скарги встановлені ухвалою Київського апеляційного суду від 16 липня 2020 року усунуті не були, а тому згідно з ст.185 ЦПК України апеляційна скарга підлягає поверненню.

На відміну від права на справедливий суд, право на доступ до суду не є абсолютним. Воно може бути обмежено, зокрема задля забезпечення нормального функціонування судової системи. Це включає часові обмеження, фінансовий тягар, вимоги щодо форми звернення тощо.

Так, прецедентна практика Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950) щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. З приводу цього прецедентним є рішення ЄСПЛ у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує врегулюванню з боку держави.

Крім того, як наголошує у своїх рішенням Європейський суд з прав людини, сторона, яка задіяна в процесі судового розгляду, зобов`язана добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Оскільки, недоліки апеляційної скарги встановлені ухвалою суду від 10 січня 2020 року усунуті не були, тому згідно з ст.185 ЦПК України апеляційна скарга підлягає поверненню.

Повернення апеляційної скарги не перешкоджає апелянту повторно звернутися з апеляційною скаргою, оформленою відповідно до вимог ст.356 ЦПК України.

У зв`язку з наведеним, повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки після усунення вказаних невідповідностей вимогам закону, апелянт має право повторного звернення до суду із апеляційною скаргою.

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на ухвалу Обухівського районного суду Київської області від 17 червня 2020 року про заміну сторони виконавчого провадження, постановлену під головуванням судді Потабенко Л.В., у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кантієро» про заміну сторони виконавчого провадження, стягувач: Публічне акціонерне товариство «Банк «Київська Русь», боржник: ОСОБА_1 , заінтересована особа: приватний виконавець Трофименко Михайло Михайлович визнати неподаною та повернути апелянту.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання суддею та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Суддя Борисова О.В.