Єдиний унікальний номер 741/24/19
Провадження № 2/741/64/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 18 березня 2020 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретаря Качан О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Носівської об`єднаної територіальної громади в особі Носівської міської ради Чернігівської області про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із цим позовом, мотивуючи його тим, що в червні місяці 2003 року вона ( ОСОБА_1 ) вселилася в будинок АДРЕСА_1 і проживає в ньому по даний час. В будинок позивач вселилася з дозволу ОСОБА_2 , який помер у 2004 році, гроші за будинок не платила. Чи були в ОСОБА_2 правовстановлюючі документи на будинок за вищевказаною адресою ОСОБА_1 не знає. З часу поселення у будинок вона (позивач) поліпшила стан домоволодіння, підтримує його в належному стані, проводить поточні ремонти, сплачує платежі за комунальні послуги, обробляє присадибну земельну ділянку.

ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності за набувальною давністю на житловий будинок АДРЕСА_1 з надвірними будівлями.

У судове засідання позивач не з`явилася, подала до суду заяву, в якій зазначила, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просила їх задовольнити, розгляд справи проводити без її участі.

У судове засідання представник Носівської міської ради Чернігівської області не з`явився, подав до суду заяву, в якій зазначив, що міська рада визнає позовні вимоги, не заперечує проти їх задоволення та просить розгляд справи проводити без участі їх представника.

Суд проводить підготовче засідання у відсутності учасників справи та відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України вважає за можливе за його результатами ухвалити рішення, оскільки відповідач визнав позов.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вивчивши і дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що починаючи з червня 2003 року ОСОБА_1 стала проживати у будинку АДРЕСА_1 , у цьому будинку вона проживає до цього часу, підтримує його в належному стані, проводить поточні ремонти, сплачує комунальні платежі, обробляє присадибну земельну ділянку, що підтверджується обставинами, викладеними у позовній заяві, та матеріалами справи.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується копією актового запису про смерть № 277 ( а.с. 25).

Спадкова справа після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 не заводилася, що підтверджується повідомленням державного нотаріального архіву Чернігівської області ( а.с. 30) та повідомленням Носівської районної державної нотаріальної контори № 235/01-16 від 5 березня 2020 року (а.с. 34).

Також у судовому засіданні встановлено, що на замовлення ОСОБА_1 було виготовлено технічний паспорт на садибний житловий будинок по АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами справи ( а.с. 8-11).

З матеріалів справи вбачається, що позивач уклала договір про користування електричною енергією, регулярно оплачує послуги (а.с. 12-14).

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом.

Частиною 4 ст. 344 ЦК України встановлено, що право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Ураховуючи положення ст.ст. 335, 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Проаналізувавши докази по справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що починаючи з червня 2004 року і по теперішній час ОСОБА_1 добросовісно, відкрито і безперервно володіє житловим будинком АДРЕСА_1 , а тому стала добросовісним його набувачем.

За таких обставин суд визнає позовом обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.

Ураховуючи те, що відповідач не вчинив жодних дій, які б порушували права позивача, судові витрати по сплаті судового збору необхідно покласти за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 328, 344 ЦК України, ст.ст. 200, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , фактичне місце проживання: АДРЕСА_1 , право власності за набувальною давністю на житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 58,5 кв. м, житловою площею 30,7 кв. м, з господарськими будівлями та спорудами.

Судові витрати по сплаті судового збору покласти за рахунок позивача.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв