КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/739/20
Провадження №2/319/332/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 жовтня 2020 року смт.Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого - судді Гляня О.С.,

за участі секретаря судового засідання Смокової О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у смт. Більмак в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення надміру сплаченої пенсії,

В С Т А Н О В И В :

07.09.2020 року до суду надійшла позовна заява Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення надміру сплаченої пенсії.

Позов обгрунтований тим, що відповідач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області з 13.10.1993 року та отримує пенсію за віком.

27.03.2006 ОСОБА_1 подала до УПФУ в Куйбишевському районі Запорізької області особисту заяву № 4/95 щодо перерахунку пенсії з додаванням стажу роботи та більшої заробітної плати, відповідно до якої пенсію відповідача було перераховано з 01.04.2006 року.

При формуванні розпорядження 113170 від 28.03.2006 була допущена рахункова помилка, а саме подвоєні суми заробітної плати за період з 01.07.2000 року по 28.02.2005 року.

У грудні 2015 року під час самоперевірки пенсійної справи було виявлено переплату пенсії.

В результаті допущеної рахункової помилки безпідставно збільшився розмір пенсії ОСОБА_2 . Сума переплати за період з 01.04.2006 по 31.12.2015 року склала 48032,92 грн.

Вказує, що 28.12.2015 на адресу відповідача був направлений лист про необхідність вирішення питання щодо повернення надміру отриманих коштів, але станом на дату подачі позову грошові кошти відповідачем не повернені.

Посилається на ст. 1212, 1215 ЦК України та просить стягнути з відповідача суму надміру сплаченої пенсії та судові витрати.

В судове засідання представник позивача ОСОБА_3 надала клопотання про розгляд справи без участі представника Головного управління ПФУ в Запорізькій області, в якій також просила приєднати до матеріалів справи копію заяви вівдповідача , в якій ОСОБА_1 просить утримувати з її пенсії переплату по 200 грн. щомісячно до погашення.

Відповідач в судове засідання не з?явилася, про слухання справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила, відзив на позов не подала.

Суд, дослідивши матеріали справи і перевіривши їх доказами, приходить до наступного.

Відповідач перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Запорізькій області та отримує пенсію за віком, що сторонами не оспорюється.

27.03.2006 року ОСОБА_1 звернулася до позивача із заявою про перерахунок пенсії з додаванням стажу роботи та більшої заробітної плати, що підтверджується копією заяви.

На підставі розпорядження № 113170 від 28.03.2006 року позивачу було зроблено перерахунок пенсії, про що свідчить копія розпорядження.

З виписок з облікової картки застрахованої особи та розрахунку стажу вбачається, що при формуванні вищевказаного розпорядження була допущена рахункова помилка, а саме подвоєні суми заробітної плати за період з 01.07.2000 по 28.02.2005 року.

В результаті допущеної помилки безпідставно збільшився розмір пенсії ОСОБА_1 , внаслідок чого сума переплати склала 48032,92 грн., що підтверджується копією протоколу від 25.12.2015 року.

Згідно частини першої статті 50 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» суми пенсій, виплачені надміру внаслідок зловживань з боку пенсіонера або подання страхувальником недостовірних даних, можуть бути повернуті пенсіонером добровільно або стягуються на підставі рішень територіальних органів Пенсійного фонду чи в судовому порядку.

Відповідно до статті 102 Закону України «Про пенсійне забезпечення» пенсіонери зобов`язані повідомляти органу, що призначає пенсії, про обставини, що спричиняють зміну розміру пенсії або припинення її виплати. У разі невиконання цього обов`язку і одержання у зв`язку з цим зайвих сум пенсії пенсіонери повинні відшкодувати органу, що призначає пенсії, заподіяну шкоду.

У пункті три Порядку відшкодування коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, та списання сум переплат пенсій та грошової допомоги, що є безнадійними до стягнення, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 21 березня 2003 року № 6-4, зареєстрованою в Міністерстві юстиції України 15 травня 2003 року за № 374/7695, передбачено, що повернення коштів, надміру виплачених за призначеними пенсіями, проводиться відповідно до статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» у випадках виявлення подання громадянами недостовірних відомостей про заробітну плату чи інший дохід, стаж роботи, несвоєчасного подання відомостей про зміни у складі сім`ї тощо.

Згідно частини першої статті 103 Закону України «Про пенсійне забезпечення» суми пенсії, надміру виплачені пенсіонерові внаслідок зловживань з його боку (в результаті подання документів з явно неправильними відомостями, неподання відомостей про зміни у складі членів сім`ї тощо), стягуються на підставі рішень органу, що призначає пенсії.

Частиною першою статті 1212 ЦК України передбачено, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Згідно з пунктом першим частини першої статті 1215 ЦК України не підлягають поверненню безпідставно набуті заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Тлумачення наведених норм закону дає підстави для висновку, що зайво виплачені суми пенсії можуть бути стягнуті відповідачем за умови зловживань з боку пенсіонера або подання ним недостовірних даних. Законодавцем передбачені лише два виключення із цього правила: якщо виплата відповідних грошових сум сталася внаслідок рахункової помилки зі сторони особи, яка проводила таку виплату і недобросовісності зі сторони набувача.

Правильність розрахунків, за якими проведено виплати, а також добросовісність набувача презюмуються, тому тягар доказування рахункової помилки та недобросовісності набувача покладено на платника відповідних грошових сум.

До подібних висновків щодо застосування статті 1215 ЦК України дійшов Верховний Суд України у постановах: від 22 січня 2014 року № 6-151цс13, від 02 липня 2014 року № 6-91цс14. Ці висновки підтвердила Велика Палата Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року у справі 753/15556/15-ц (провадження № 14-445цс18).

В чинному законодавстві відсутнє визначення терміну рахункової помилки, однак у постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 грудня 1999 року № 13 «Про практику застосування судами законодавства про працю» надається роз`яснення поняттю лічильної (рахункової) помилки: це помилка, яка була допущена під час проведення арифметичних підрахунків.

Отже, рахункова помилка - це результат неправильного застосування правил арифметики, не більше того. Різновидом лічильної помилки може бути, наприклад, отримання неправильного результату при додаванні чи відніманні.

Як встановлено судом, надмірна виплата пенсії не пов`язана з обчисленням та підрахунками.

За таких обставин суд вважає, що допущена позивачем помилка не може бути віднесена до рахункової помилки, адже помилка допущена під час перерахунку пенсії має винятково програмний характер. Матеріали справи не містять жодних доказів, за якими можна було б відстежити шлях та причину виникнення помилки при нарахуванні пенсії та з`ясувати, що дана помилка є безпосередньо рахунковою.

Окрім цього, суд вважає що спеціалісти УПФУ перед тим, як провести виплату відповідачу пенсії, могли пересвідчитися у правильності проведених нарахувань, однак цього не зробили, що свідчить про недотримання стандарту належної обачливості.

За таких обставин суд відхиляє аргументи позивача щодо допущеної рахункової помилки при перерахуванні пенсії ОСОБА_1 , адже вони є домислами, що не підтверджені жодними доказами.

Також суд звертає увагу, що пунктом 71 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Рисовський проти України» від 20 жовтня 2011 року встановлено, що ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. Аналогічна правова позиція також міститься у справі «Пінкова та Пінк проти Чеської Республіки», у справі «Ґаші проти Хорватії» та у справі «Трґо проти Хорватії».

Дослідивши надані докази в їх сукупності, встановивши фактичні обставини справи, що мають суттєве значення для її вирішення, суд дійшов висновку, що в позові про стягнення надміру виплаченої пенсії слід відмовити, адже з боку відповідача ОСОБА_1 відсутня недобросовісність в набутті зайвих виплат, що були нараховані УПФУ внаслідок помилки програмного забезпечення, а не внаслідок рахункової помилки.

Відповідно до частини другої ст. 141 ЦПК України сплачений позивачем судовий збір у розмірі 2102 грн не розподіляється, а покладається на нього.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.256-258,261,266-267, 1166 ЦК України, ст. ст. 3,5,12,13,18, 258,260,265,268, 273 ЦПК України, суд,-

У Х В АЛ И В :

В задоволенні позовних вимог Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області до ОСОБА_1 про стягнення надміру сплаченої пенсії відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: О.С.Глянь