Ухвала

02 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 554/8916/15-ц

провадження № 61-13814 ск 20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Коломієць Г. В. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Луспеника Д. Д.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 10 лютого

2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 серпня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення

за позовом публічного акціонерного товариства «Енергобанк»

до ОСОБА_1 про визнання договору іпотеки недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами судового рішення у справі

за позовом публічного акціонерного товариства «Енергобанк» (далі - ПАТ «Енергобанк») до ОСОБА_1 про визнання договору іпотеки недійсним та просив переглянути за нововиявленими обставинами та скасувати рішення Октябрського районного суду м. Полтави

від 25 листопада 2015 року у справі № 554/8916/15-ц, ухвалити нове рішення, яким в позові ПАТ «Енергобанк» до ОСОБА_1 про визнання договору іпотеки недійсним відмовити.

Ухвалою Октябрьського районного суду м. Полтави від 10 лютого 2020 року відмовлено у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 25 листопада 2015 року у цивільній справі за позовом ПАТ «Енергобанк» до ОСОБА_1 про визнання договору іпотеки недійсним та залишено вказане судове рішення в силі.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 03 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, а ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 10 лютого 2020 року залишено без змін.

16 вересня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 10 лютого

2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 серпня 2020 року (надійшла до суду 18 вересня 2020 року), в якій, посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального

права, скасувати оскаржувані судові рішення, задовольнити заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами

та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову

ПАТ «Енергобанк» до ОСОБА_1 .

Вивчивши касаційну скаргу, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки касаційна скарга є необґрунтованою.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження

в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частин першої, другої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами. Підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 423 ЦПК України не

є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом. При перегляді судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

За змістом наведених норм права необхідними умовами визнання обставин, визначених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, нововиявленими є те, що зазначені обставини є істотними та існували

на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові

на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки учасників справи. Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення. Суд має право скасувати судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Перший критерій для віднесення обставин до категорій нововиявлених для суду становить істотність цих обставин для вирішення справи.

Питання про те, які обставини можна вважати істотними, вирішується судом у кожному конкретному випадку з урахуванням того, чи ці обставини могли спростувати факти, покладені в основу судового рішення, та вплинути на висновки суду під час його ухвалення таким чином, що якби така обставина була відома особам, які беруть участь

у справі, то зміст судового рішення був би іншим.

Другим критерієм для віднесення обставин до категорії нововиявлених для суду є доведеність того, що такі обставини не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою.

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення,

є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

Пункт 1 частини першої стаття 424 ЦПК України зазначає, що строк подання заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами, з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, визначається для учасників справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

Відповідно до частини 5 статті 423 ЦПК України при перегляді судового рішення за нововиявленими обставинами суд не може виходити за межі тих вимог, які були предметом розгляду при ухваленні судового рішення, яке переглядається, розглядати інші вимоги або інші підстави позову.

Відповідно до пункту 3 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 березня 2012 року № 4 «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку

з нововиявленими обставинами», які є чинними, нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Встановивши, що ймовірна наявність депозитних договорів, забезпечених іпотекою з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , не

є нововиявленими обставинами в розумінні пункту 1 частини другої статті 423 ЦПК України, суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов правильного висновку про відмову

в задоволенні його заяви.

Суди першої та апеляційної інстанції надали правильну оцінку доводам заявника про існування двох аналогічних депозитних договорів, зазначивши, що існування вказаних договорів не є достатньою підставою для висновку про законність оспорюваного договору іпотеки, укладеного між заявником і ПАТ «Енергобанк» та не мають преюдиційного характеру при розгляді даної заяви.

Твердження заявника стосовно часу, коли він дізнався про існування вищевказаних договорів, спростовується змістом касаційної скарги ОСОБА_1 , поданої до Вищого спеціалізованого суду України

з розгляду цивільних і кримінальних справ в листопаді 2017 року, в якій він посилається на дані обставини як на одну з підстав для скасування судових рішень попередніх інстанцій. Суди попередніх інстанцій правильно зазначили, що твердження про те, що ПАТ «Енергобанк» також укладав аналогічні договори іпотеки з іншими вкладниками для забезпечення виконання договорів депозитного вкладу, не підтверджені ніякими доказами.

Суди не уповноважені здійснювати повторну оцінку фактичних даних,

на які посилається заявник як на підставу для перегляду судових рішень за нововиявленими обставинами, які вже були предметом розгляду судів першої, апеляційної та касаційної інстанцій, перевірені та оцінені ними.

Відповідно до усталеної практики Європейського суду з прав людини (рішення у справах «Пономарьов проти України», «Устименко проти України», «Рябих проти Російської Федерації», «Нелюбін проти Російської Федерації») повноваження вищих судових органів стосовно перегляду мають реалізовуватися для виправлення судових помилок та недоліків судочинства, але не для здійснення нового судового розгляду, перегляд не повинен фактично підміняти собою апеляцію, а сама можливість існування двох точок зору на один предмет не є підставою для нового розгляду. Повноваження вищих судів мають використовуватися для виправлення фундаментальних порушень. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, який передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного й обов`язкового рішення лише

з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують правильних висновків суду першої та апеляційної інстанції, не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до вимог абзацу 6 частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених

у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Відповідно до частини четвертої статті 394 ЦПК України у разі оскарження ухвали (крім ухвали, якою закінчено розгляд справи) суд може визнати касаційну скаргу необґрунтованою та відмовити

у відкритті касаційного провадження, якщо правильне застосування норми права є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо її застосування чи тлумачення.

Оскільки правильне застосування судом апеляційної інстанції норм статей 423, 424 ЦПК України є очевидним і не викликає розумних сумнівів щодо їх застосування чи тлумачення, розгляд зазначеної скарги не має значення для формування єдиної правозастосовної практики,

а наведені у ній доводи не дають підстав для висновку щодо незаконності та неправильності судового рішення, то колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга на ухвалу Октябрського районного суду м. Полтави від 10 лютого 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 серпня 2020 року

є необґрунтованою та у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись частиною четвертою статті 394 ЦПК України, Верховний Суд

у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_1 на ухвалу Октябрського районного суду міста Полтави від 10 лютого 2020 року та постанову Полтавського апеляційного суду від 03 серпня 2020 року у справі

за заявою ОСОБА_1 про перегляд

за нововиявленими обставинами судового рішення у цивільній справі

за позовом публічного акціонерного товариства «Енергобанк» до ОСОБА_1 про визнання договору іпотеки недійсним відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді Г. В. Коломієць

Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник