Справа № 489/3125/20
Номер провадження 2/489/1996/20
РІШЕННЯ

Іменем України

06 жовтня 2020 року місто Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Кокорєва В. В.,

за участю секретаря судового засідання Глубоченко О. О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 10 Ленінського районного суду м. Миколаєва цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (далі - позивач) до ОСОБА_2 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом

встановив

В липні 2020 року позивач звернулася до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син. Після його смерті відкрилася спадщина на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 . Позивач фактично прийняла спадщину, зверталася до приватного нотаріуса для отримання свідоцтва про право на спадщину, проте отримала відмову.

За таких обставин, позивач просила визнати за нею право власності в порядку спадкування за законом на 1/4 частку житлового будинку, що належала ОСОБА_3 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, від її представника надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, вимоги підтримує.

Відповідач направила до суду відзив на позовну заяву, яким визнала позовні вимоги.

Дослідивши докази у справі, суд встановив такі обставини та відповідні правовідносини.

Згідно зі свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 від 27.08.2019, що видане повторно Миколаївським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_1 .

Згідно зі свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , що видано повторно ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 24.04.1996 квартира за адресою: АДРЕСА_2 на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 .

Листом № 1248/02-14 від 16.10.2019 позивачу відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з тим, що не встановлено місце проживання ОСОБА_3 та не можливо встановити місце відкриття спадщини.

Відповідно до Витягу з реєстру територіальної громади м. Миколаєва в спірній квартирі зареєстровані ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 .

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого не майнового або майнового права та інтересу. Способом захисту цивільних прав та інтересів можуть бути в тому числі і визнання права.

Як зазначено у пунктах 1, 3.1 Листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» суду слід звернути увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Оскільки ОСОБА_3 помер у 2000 році, до правовідносин спадкування застосовуються норми ЦК УРСР, які діяли на момент відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 548, 549 ЦК УРСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини. Визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку має місце спадкування за законом. З матеріалів спадкової справи видно, що із заявою про прийняття спадщини звернулась лише позивач.

Відповідно до поданих матеріалів справи позивач належить до першої черги спадкоємців за законом.

Позивач фактично вступила в управління та володіння спадковим майном, а саме 1/4 часткою квартири АДРЕСА_1 , тому вважається такою, що прийняла спадщину.

Постановою Пленуму Верховного Суду України за № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ч. 4 ст. 41 Конституції України, право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Дослідивши докази долучені до матеріалів справи щодо їх належності і допустимості, оцінивши їх в сукупності суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги обґрунтовані і підлягають задоволенню.

На підставі вищевказаного та керуючись ст. ст. 328, 1216, 1264 ЦК України, ст. ст. 259, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив

Задовольнити позов ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини, визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Встановити факт прийняття спадщини ОСОБА_1 після смерті сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/4 частку квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрована та мешкає: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована та мешкає: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а у разі оголошення лише вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи - з моменту складення повного тексту рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 06.10.2020.

Суддя В. В. Кокорєв