Постанова

Іменем України

30 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 404/5817/16-ц

провадження № 61-17506св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Крата В. І.,

суддів: Дундар І. О. (суддя-доповідач), Журавель В. І., Краснощокова Є. В., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі: ОСОБА_2 , Кіровоградська міська рада, виконавчий комітет Кіровоградської міської ради, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області,

розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справикасаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Кропивницького апеляційного суду від 10 вересня 2019 року у складі суддів: Чельник О. І., Письменного О. А., Черненка В. В.,

ВСТАНОВИВ:

Історія справи

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , Кіровоградської міської ради, виконавчого комітету Кіровоградської міської ради та Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області, про визнання права користування земельною ділянкою, визнання нікчемним договору купівлі- продажу та скасування рішення.

Позов мотивований тим, що ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності від 01 липня 1953 року № НОМЕР_1 , виданого на підставі рішення виконкому Кіровоградської районної ради депутатів трудящих від 10 вересня 1953 року № 488, мав у власності домоволодіння по АДРЕСА_1 (нині - АДРЕСА_2 ). В свою чергу від ОСОБА_4 вищевказаний будинок перейшов позивачу як спадкове майно, що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 05 травня 1983 року № 1-799. Домоволодіння по АДРЕСА_2 фактично є домоволодінням по АДРЕСА_3 та Делегатської у місті Кіровограді.

У 1982 році вона продала будинок по АДРЕСА_2 , що знаходиться на частині земельної ділянки площею близько 7 соток, решту земельної ділянки залишила собі. У подальшому на належній їй земельній ділянці, у розташованому на цій ділянці флігелі, побудованому у 1982-1983 роках, проживав ОСОБА_2 . Як пізніше стало відомо ОСОБА_2 отримав вказану ділянку на підставі договору купівлі-продажу землі від гр. ОСОБА_5 . Також їй стало відомо, що у 2013 році дружина померлого ОСОБА_6 - ОСОБА_2 відповідно до рішення КМР № 2559 отримала дозвіл на розробку технічної документації на приватизацію земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_4 та належить їй на праві власності.

Позивач неодноразово уточнювала позовні вимоги, змінюючи при цьому суб`єктний склад. В останній редакції зміненої позовної заяви звернулася до Кіровоградської міської ради, Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради, Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області та просила суд:

скасувати рішення Виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 18 березня 1982 року № 227,

визнати нікчемним договір купівлі-продажу від 17 квітня 1984 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , зареєстрований в реєстрі № 2-611,

визнати за нею право користування земельною ділянкою площею 609,7 кв. м за адресою: АДРЕСА_5 ,

визнати згоду, надану ОСОБА_4 щодо вилучення земельної ділянки, недійсною,

скасувати свідоцтво про право власності, серія та номер НОМЕР_2 , видане 21 жовтня 2015 року Реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_2 ,

скасувати державну реєстрацію на житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості: загальна площа (кв. м): 73,5, житлова площа (кв. м): 47,7, Опис: літ. Ааа І - житловий будинок; літ. БІ - погріб; літ. Б - літня кухня-сарай; літ. ГП,2 - гараж; літ. г -яма оглядова; літ. Г2,Ж - сарай; літ. З,Л - навіс; літ. К - гараж-майстерня; nnогорожа; літ. І- вимощення; літ. Д - яма вигрібна; літ. кр - ґанок, АДРЕСА_3 ,

скасувати державну реєстрацію на земельну ділянку, кадастровий номер: :04:032:0037, реєстраційний номер: 01, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площею 0,0518 га.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 грудня 2018 року позов задоволено частково.

Визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 18 березня 1982 року № 227.

Визнано згоду надану ОСОБА_4 , щодо вилучення земельної ділянки недійсною.

Визнано нікчемним договір купівлі-продажу від 17 квітня 1984 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , зареєстрований в реєстрі за № 2-611.

Визнано за ОСОБА_1 право користування земельною ділянкою площею 518,86 кв.м. за адресою: АДРЕСА_6 .

Скасовано свідоцтво про право власності, серія та номер : НОМЕР_2 , видане 21 жовтня 2015 року Реєстраційною службою Кіровоградського міського управління юстиції Кіровоградської області ОСОБА_2 .

Скасовано державну реєстрацію на житловий будинок, об`єкт житлової нерухомості: Загальна площа (кв.м): 73.5, житлова площа (кв.м): 47.7, Опис: літ.АааІ -житловий будинок; літ.БІ - погріб; літ.Б - літня кухня-сарай;літ.ГП,2 - гараж; літ.гі -яма оглядова; літ.Г2,Ж - сарай; літ.З,Л - навіс; літ. К - гараж-майстерня; nnогорожа; літ.І- вимощення; літ.Д - яма вигрібна; літ. кр - ґанок, АДРЕСА_6 .

Скасовано державну реєстрацію на земельну ділянку кадастровий номер: :04:032:0037, Реєстраційний номер: 01, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), площа: 0,0518 га.

В іншій частині вимог відмовлено.

Задовольняючи частково позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що право позивача на користування та приватизацію земельної ділянки у належному розмірі є порушеним та для його відновлення є необхідним визнання незаконним та скасування відповідного рішення. З приводу вимог до Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області суд дійшов висновку про їх безпідставність, оскільки, на думку суду, вказаний відповідач жодним чином не порушив права позивача.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 10 вересня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_7 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 задоволено.

Рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда від 13 грудня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, у задоволенні позову відмовлено.

Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що в уточнених позовних заявах ОСОБА_1 кожного разу змінювала суб`єктний склад, а саме відповідачів по справі, на що суд першої інстанції не звернув уваги та в порушення вимог процесуального закону не вирішив питання про залучення до участі у справі нових відповідачів в порядку статті 36 ЦПК України. Ухвалюючи оскаржуване рішення суд першої інстанції розглянув уточнену позовну заяву ОСОБА_1 вже в останній редакції від 13 жовтня 2017 року з порушенням норм процесуального права.Рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 листопада 2015 року має преюдиційне значення для даної справи, оскільки розглядався спір щодо оспорюваного рішення виконавчого комітету від 18 березня 1982 року № 227 та всі обставини встановлені цим рішенням мають значення для даної справи відповідно до норм частини четвертої статті 82 ЦПК України. Доказів надання згоди ОСОБА_4 до 15 березня 1982 року (набрання законної сили рішення суду про визнання ОСОБА_4 недієздатним), чи після 15 березня 1982 року не міститься. Вимога щодо визнання недійсною згоди щодо вилучення земельної ділянки, наданої ОСОБА_4 , взагалі не може бути задоволена судом, оскільки надання чи ненадання згоди не в законному порядку може бути підставою для визнання недійсним, як наслідок, певного правочину або незаконним рішення, зокрема рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 18 березня 1982 року №227, а не самої згоди на його вчинення. Питання стосовно недійсності зазначеного вище договору купівлі-продажу було вирішено рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 листопада 2015 року, у якому суд дійшов висновку про відсутність підстав як для визнання незаконності рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 18 березня 1982 року № 227, так і для визнання недійсним укладеного між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 на його підставі договору купівлі-продажу від 17 квітня 1984 року, тому судом першої інстанції помилково визнано незаконним та скасовано рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 18 березня 1982 року №227, визнано недійсною згоду, надану ОСОБА_4 , щодо вилучення земельної ділянки, та визнано нікчемним договір купівлі-продажу від 17 квітня 1984 року, укладений між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , зареєстрований в реєстрі за №2-611.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У вересні 2019 року ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Кропивницького апеляційного суду від 10 вересня 2019 року та залишити в силі рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 03 грудня 2018 року.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга обґрунтована тим, що позивачем уточнені позовні вимоги були подані 10 жовтня 2017 року, до закінчення підготовчого засідання у справі, а тому без порушення норм ЦПК України. Тому твердження суду апеляційної інстанції щодо порушення судом першої інстанції процесуальних норм закону, не знаходять свого підтвердження в матеріалах справи.

Суд апеляційної інстанції допустився порушень статті 367 ЦПК України, вийшовши за межі апеляційної скарги ОСОБА_2 , а саме порушення судом строку прийняття позовних вимог (уточнених) позивача ОСОБА_1 та порушення судом першої інстанції правил підсудності.

Аргументи інших учасників справи

У листопаді 2019 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_7 подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувану постанову Кропивницького апеляційного суду від 10 вересня 2019 року без змін.

Відзив мотивований тим, що суд апеляційної інстанції детально обґрунтував та встановив, що в уточнених позовних заявах ОСОБА_1 змінювала і підставу, і предмет позову всупереч частини другої статті 31 ЦПК України (у редакції, чинній на час розгляду справи) та кожного разу змінювала суб`єктний склад, а саме відповідачів по справі, на що суд першої інстанції не звернув уваги та в порушення вимог процесуального закону не вирішив питання про залучення до участі у справі нових відповідачів в порядку статті 36 ЦПК України.

Також, суд апеляційної інстанції розглянув доводи скарги щодо порушення правил підсудності судом першої інстанції при розгляді справи та прийшов до висновку, що вказана вимога не приймається судом як такою, що мала місце, оскільки судом першої інстанції не було порушено правил підсудності.

Отже, суд апеляційної інстанції не вийшов за межі доводів скарги та надав в повній мірі їм обґрунтування.

Управління державної реєстрації Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області є неналежним відповідачем по справі, оскільки жодним чином не порушувало законних прав та інтересів позивача ОСОБА_1 та не вчиняло дій, які позивач вважає порушенням власних прав та законних інтересів, про що було зазначено у рішенні суду першої інстанції від 03 грудня 2018 року.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 01 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження та витребувано справу.

У жовтні 2019 року матеріали цивільної справи № 404/5817/16-ц надійшли до Верховного Суду та 16 жовтня 2019 року передані судді-доповідачу.

Відповідно до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Ухвалою Верховного Суду від 16 вересня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Позиція Верховного Суду

Колегія суддів приймає частково аргументи, які викладені у касаційній скарзі, з таких мотивів.

Суди встановили, що 18 березня 1982 року рішенням виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів № 227 вирішено вилучити земельну ділянку площею 594 кв. м до міськземфонду за рахунок існуючого домоволодіння по АДРЕСА_2 , закріпити за цим домоволодінням земельну ділянку площею 600 кв. м; надати ОСОБА_5 земельну ділянку площею 432 кв. м по АДРЕСА_3 під індивідуальне житлове будівництво. Земельну ділянку площею 162 кв. м вилучити під АДРЕСА_6 . Зазначеним рішенням зобов`язано забудовника придбати необхідну технічну документацію до 01 травня 1982 року; самовільно збудований житловий флігель залишити для використання як житлову добудову до будинку, що проектується; після закінчення будівництва зобов`язати ОСОБА_5 здати житловий будинок в експлуатацію; міжміськбюро технічної інвентаризації внести відповідні зміни в документи домоволодіння по АДРЕСА_2 за рахунок забудовника та видати ОСОБА_5 свідоцтво на право особистої власності на житловий будинок.

За договором купівлі-продажу від 17 квітня 1984 року №2-611, посвідченим державним нотаріусом Третьої Кіровоградської державної нотаріальної контори Правецькою С. С., ОСОБА_5 продав ОСОБА_2 недобудований флігель («літня кухня»), процент готовності якого становив 13 %, що знаходиться у АДРЕСА_6 .

Судовим рішенням встановлено, що відповідно до рішення виконавчого комітету Кіровоградської міської ради народних депутатів від 18 березня 1982 року №227, житловий флігель на існуючій території домоволодіння по АДРЕСА_2 без дозволу та відповідної документації побудований ОСОБА_5 у 1979 році за згодою домовласника ОСОБА_4 , коли він ще не був визнаний недієздатним.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 грудня 2018 року в справі № 372/51/16-ц (провадження № 14-511цс18) зроблено висновок, що «визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи (див. висновки Великої Палати Верховного Суду у постанові від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц). Суд за клопотанням позивача, не припиняючи розгляду справи, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача (частина перша статті 33 ЦПК України у редакції, чинній на час розгляду справи судами першої й апеляційної інстанцій). За змістом висновків Великої Палати Верховного Суду, викладених у пункті 36 постанови від 04 вересня 2018 року в справі № 823/2042/16, спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно має розглядатися як спір, що пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно. Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті провадження у справі, оскільки заміна неналежного відповідача здійснюється в порядку, визначеному ЦПК України. За результатами розгляду справи суд відмовляє в позові до неналежного відповідача та приймає рішення по суті заявлених вимог щодо належного відповідача».

Особа, прав та обов`язків яких вказане рішення прямо стосується, а саме ОСОБА_5 до участі у справі не було залучено в якості відповідача.

Крім того, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (провадження № 11-377апп18) зроблено висновок, що «спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим. А тому вирішення таких спорів здійснюється за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін. Належним відповідачем у справах за позовом про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права чи обтяження має бути особа, право чи обтяження якої зареєстровано».

Отже, суд першої інстанції, на порушення норм процесуального права, ухвалив рішення, яким вирішив спір по суті за неналежного складу відповідачів.

Висновки суду апеляційної інстанції щодо вирішення спору по суті вимог без визначення належного суб`єктного складу учасників справи з огляду на вимоги позову та предмет спору є передчасними.

З урахуванням наведеного суд апеляційної інстанції дійшов вірного висновку про відмову в задоволенні позову, але помилився щодо мотивів такої відмови.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини четвертої статті 412 ЦПК України зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини.

Доводи касаційної скарги дають підстав для висновку, що оскаржене судове рішення ухвалено частково без додержання норм матеріального та процесуального права. У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити частково, оскаржене судове рішення змінити, виклавши його мотивувальну частину в редакції цієї постанови, у іншій частині оскаржене рішення слід залишити без змін.

Керуючись статтями 400, 412 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Кропивницького апеляційного суду від 10 вересня 2019 року змінити, виклавши її мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. І. Крат

Судді: І. О. Дундар

В. І. Журавель

Є. В. Краснощоков

М. М. Русинчук