Провадження № 2-о/752/302/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

12.10.2020 року Голосіївський районний суд м.Києва в складі:

головуючого судді - Колдіної О.О.

з частю секретаря - Медведєвої К.І.

заявниці - ОСОБА_1

представника заявниці адвоката Нікітіної-Дудікової Г.Ю.

заінтересованої особи ОСОБА_2 ,

розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису,

в с т а н о в и в:

заявниця звернулась до суду з заявою про встановлення обмежувального припису строком на шість місяці відносно ОСОБА_2 та покладення на неї обов`язків у вигляді заборони вести телефонні переговори з заявницею або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Заява обгрунтована тим, що ОСОБА_2 в період з 24.02.2006 р. по 21.05.2018 р. перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , який є сином заявниці.

З квітня 2017 р. ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перестали спільно проживати.

В подальшому, між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 в судовому порядку були вирішені спори щодо стягнення аліментів та усунення перешкод у спілкування з дітьми.

Заявниця зазначає, що після вказаних обставин ОСОБА_2 розпочала постійно телефонувати та під час цих розмов словесно ображати її та її сина, погрожувати та принижувати її і її сина.

ОСОБА_4 телефонує їй на мобільний номер ( НОМЕР_1 ), а також номер домашнього телефону ( НОМЕР_2 ), а також на номер телефону за місцем роботи, словесно ображає та принижує.

26.12.2019 р. ОСОБА_2 зателефонувала та повідомила, що стежить за сином, ОСОБА_3 , та їй відомо про все, що він робить, як доказ надіславши фотокартки, на яких зафіксований її син.

Крім того, заявниця зазначає, що після регулярних дзвінків ОСОБА_2 , в яких вона висловлює погрози відносно неї та її сина, вона побоюється за свою безпеку, безпеку сина, такі дзвінки спричиняють емоційну невпевненість, завдають шкоду психічному здоров`ю, а також призвели до втрати нормальної працездатності.

Невжиття своєчасних обмежувальних заходів щодо кривдника, на думку заявниці, можуть призвести до подальшого завдання шкоди здоров`ю потерпілої від насильства в сім`ї.

В судовому засіданні заявниця та її представник підтримали подану заяву, просили її задовольнити, посилаючись на те, що ОСОБА_2 продовжує вчиняти відносно неї та її сина психологічне насильство, погрожує їй та її сину, принижує, ображає, що впливає на її психологічний стан та призводить до погіршення стану здоров`я. Крім того, такі дії ОСОБА_2 викликають у неї побоювання за свою безпеку та безпеку свого сина.

Заінтересована особа заперечувала проти задоволення заяви, зазначаючи про відсутність визначених законом підстав для видачі обмежувального припису, недоведеність вчинення психологічного насильства, а також зазначила, що вона, дійсно, телефонувала декілька раз але не заявниці, а її сину з приводу виконання рішення про стягнення аліментів та необхідності надання допомоги на утримання дітей, а телефони, які зазначила заявниця є телефоном ОСОБА_3 , про що містяться відомості в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців, а також телефоном за місцем проживання останнього. З приводу фотосвітлин, які долучені до матеріалів цивільної справи ОСОБА_2 пояснила, що дійсно відправляла дані фото як доказ того, що ОСОБА_3 переслідує її та постійно перебуває неподалік місця її знаходження.

Вислухавши учасників судового розгляду, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у шлюбі, який був розірваний на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 21.05.2018 р.

В ході розгляду справи про розірвання шлюбу судом встановлено, що ОСОБА_3 та ОСОБА_2 спільно не проживають з квітня 2017 р.

Від даного шлюбу у ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є діти - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розірвання шлюбу залишились проживати з матір`ю..

Крім того, судом встановлено, що на підставі рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 10.10.2018 р., яке змінено постановою Київського апеляційного суду від 27.02.2019 р. з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання неповнолітніх дітей.

Відповідно до рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 12.11.2019 р. ОСОБА_3 встановлено регламент зустрічей з дітьми.

ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 (а.с. 12).

Звертаючись до суду заявниця посилається на те, що ОСОБА_2 постійно їй телефонує, погрожує, ображає, принижує її та її сина, що викликає у неї побоювання за свою безпеку та безпеку сина, завдає шкоди психічному здоров`ю та погіршує якість життя.

Згідно ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров 'ю особи:

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання поширюється у т.ч. на мати (батька) одного з подружжя (колишнього подружжя).

В силу положень ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: обмежувальний припис стосовно кривдника.

Згідно ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків:

1) заборона перебувати в місці спільного проживання (передування) з

постраждалою особою;

2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об 'єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи;

3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною;

4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання

(перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою;

5)заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею;

6)заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв 'язку особисто і через третіх осіб.

Обмежувальний припис видасться на строк від одного до шести місяців.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

У пункті 9 частини першої статті 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що оцінка ризиків - це оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.

Згідно з пунктом 3 частини першої статті 350-4 ЦПК України у заяві про видачу обмежувального припису повинно бути зазначено обставини, що свідчать про необхідність видачі судом обмежувального припису, та докази, що їх підтверджують (за наявності).

Відповідно до частини першої статті 350-6 ЦПК України, розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або про відмову в її задоволенні.

На підтвердження застосування психологічного насильства з боку ОСОБА_2 у формі погроз, образ та принижень відносно заявниці та її сина, ОСОБА_1 подала до суду копію паспорту ОСОБА_3 , Копію Свідоцтва про народження ОСОБА_3 , копію Свідоцтв про народження ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , скріншоти з фотосвітлинами ОСОБА_1 та автомобіля, фотосвітлина оголошення, рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 21.05.2018 р. про розірвання шлюбу.

Однак, зазначені письмові докази не містять інформацію про обставини, на які посилається заявник у своїй заяві, не підтверджують факт здійснення телефонних дзвінків особисто ОСОБА_1 , не містять відомостей про зміст телефонних дзвінків.

Покази свідка ОСОБА_7 не є достатніми доказами на підтвердження вчинення ОСОБА_2 психологічного насильства відносно ОСОБА_1 , оскільки під час допиту в ході судового розгляду свідок не повідомила про зміст таких розмов, їх періодичність, періоду надходження таких дзвінків.

Видача обмежувального припису є заходом впливу на кривдника, який може вживатися лише в інтересах постраждалих осіб та у разі настання певних обставин та наявності ризиків.

В ході судового розгляду не знайшло свого підтвердження застосування до заявниці психологічного насильства, а надані докази не є належними та достатніми для підтвердження тих обставин, на які посилається заявниця.

Саме посилання на застосування психологічного насильства, висловлювання погроз, приниження, образ, тобто на дії, що становлять зміст психологічного насильства в розумінні закону, не може бути підставою для застосування обмежувального припису у разі недоведеності заявником наявності такого факту та наявності ризиків.

За змістом частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень

Згідно з частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом не встановлено наявності ризиків для ОСОБА_1 у застосуванні відносно неї з боку ОСОБА_8 будь-якого насильства у подальшому, а тому визначених законом підстав для видачі обмежувального припису не вбачається.

Керуючись ст.ст. 350-1 - 350-8 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 про видачу обмежувального припису відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя