Провадження № 2/537/199/2020
Справа № 537/5022/19
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

27.03.2020 року Крюківський районний суд міста Кременчука Полтавської області в складі: головуючої судді Зоріної Д.О., при секретарі Маслій М.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кременчуці цивільну справу за правилами спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час її навчання,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, де просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь аліменти на його утримання на період навчання в розмірі 1/3 частини від усіх видів заробітку відповідача щомісячно, починаючи з 23 листопада 2019 року та до закінчення позивачем навчання 30 червня 2020 року; стягнути з відповідача ОСОБА_2 на його користь судові витрати, що пов`язані із розглядом справи, а саме на професійну правничу допомогу в розмірі 1 123 грн. 92 коп.; допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що після розірвання шлюбу між його батьками ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , він залишився проживати з матір`ю, а батько проживає окремо. З 01 вересня 2016 року позивач навчається у Кременчуцькому Національному Університеті ім. М. Остроградського з терміном навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року, на факультеті економіки і управління денного відділення. 16 серпня 2017 року позивач досяг повноліття, але влаштуватися на роботу не має змоги, оскільки навчається на денному відділенні, джерел доходів він не має, повністю перебуває на утриманні своєї матері ОСОБА_3 , яка також утримує малолітню дитину ОСОБА_4 , а також сплачує вартість комунальних послуг по місцю спільного проживання та реєстрації. Позивач ОСОБА_1 зазначає, що він навчається за контрактом, та його мати сплачує кошти за навчання кожного місяця, а також несе витрати на придбання підручників, канцелярських предметів, навчального обладнання, навчальних матеріалів, на проїзд тощо. Однак, заробітна плата матері позивача не достатня для того, щоб забезпечити вказані вище потреби, у зв`язку із чим позивач потребує матеріальної допомоги від батька, яку останній добровільно не надає. Таким чином, як вказує відповідач, між ним і батьком не досягнуто будь якої згоди з приводу матеріального утримання позивача на час навчання у навчальному закладі.

ОСОБА_1 вказує, що його батько відповідач ОСОБА_2 працездатна, здорова особа, працевлаштований, отримує заробітну плату, інших дітей, непрацездатних осіб на утриманні не має, аліментів нікому не сплачує, у зв`язку із чим позивач вважає, що його батько має можливість надавати матеріальну допомогу, у зв`язку із чим і вимушений звернутись до суду.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце розгляду справи, згідно змісту відзиву, просив суд розглянути справу без його участі.

Згідно змісту відзиву, відповідач ОСОБА_2 позовні вимоги визнав частково, просив суд ухвалити рішення, яким стягувати з нього на користь позивача аліменти в розмірі 1/6 частини його доходів з підстав перебування на його утриманні неповнолітньої дитини, 2008 року народження, а також отримання невеликої заробітної плати в розмірі 4 200 грн. 00 коп.

За таких обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача на підставі пояснень позивача та письмових матеріалів справи.

Вислухавши думку позивача ОСОБА_1 , приймаючи до уваги зміст відзиву відповідача ОСОБА_2 , вивчивши та проаналізувавши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_1 , батьком якого є ОСОБА_2 , та матір`ю ОСОБА_3 , що вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Бугаївською сільською Радою Глобинського району у Полтавській області.

Шлюб, укладений 24 квітня 1999 року між батьками позивача, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , було розірвано 14 липня 2004 року, що вбачається зі свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Крюківського РУЮ міста Кременчука Полтавської області.

Згідно довідки, виданої 15 листопада 2019 року за вих..№663 Кременчуцьким національним університетом ім. М. Остроградського, ОСОБА_1 є студентом 4 курсу факультету економіки і управління денного відділення, термін навчання з 01 вересня 2016 року по 30 червня 2020 року, навчається за контрактом, стипендія не призначається.

Відповідно до змісту укладеного 04 серпня 2016 року між ОСОБА_1 та представником Кременчуцького національного університету ім. М. Остроградського договору №216-ЕУ-050, загальна вартість навчання становить 37 935 грн. 00 коп., оплата за навчання помісячно.

В судовому засіданні встановлено, що позивач проживає разом із матір`ю ОСОБА_3 , яка також має на утриманні дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається зі свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 15 вересня 2015 року Крюківським ВДРАЦС реєстраційної служби Кременчуцького МУЮ у Полтавській області.

Батько дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , що вбачається зі свідоцтва про смерть, виданого 06 жовтня 2015 року Крюківським ВДРАЦС Кременчуцького МУЮ у Полтавській області.

Відповідно до частини 1 статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, якщо вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Згідно із частиною 3 статті 199 Сімейного кодексу України, право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Таким чином, між сторонами в справі виникли правовідносини щодо реалізації батьківських обов`язків з утримання своїх повнолітніх дітей, які продовжують навчання.

Відповідно до статті 187 Сімейного кодексу України, відповідач, ОСОБА_2 за власною ініціативою аліменти не виплачує, в порядку статті 188 Сімейного кодексу України від обов`язку утримувати сина не звільнений.

Ненадання матеріальної допомоги повнолітній доньці, яка навчається і потребує у зв`язку з цим допомоги, є порушенням батьківського обов`язку, передбаченого статтею 199 Сімейного Кодексу України.

Статтею 200 Сімейного кодексу України передбачено, що суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Відповідно до статті 182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

При визначенні розміру аліментів на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, суд враховує встановлений в судовому засіданні той факт, що дитина ОСОБА_1 навчається на денному відділенні на платній формі навчання у вищому навчальному закладі, проживає разом із матір`ю, яка також має на утриманні малолітню дитину, особистих джерел доходу не має.

Водночас, відповідач ОСОБА_2 має на утриманні малолітню дитину ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданого 11 вересня 2008 року Виконавчим комітетом Бугаївської сільської Ради Глобинського району Полтавської області.

За викладених вище обставин суд вважає, що розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на користь повнолітнього сина ОСОБА_1 на час навчання останнього, повинен бути встановлений в розмірі 1/6 частини його доходу щомісяця.

Щодо періоду стягнення аліментів, суд виходить з положень частини 1 статті 191 Сімейного кодексу України, відповідно до якої аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а також з положень частини 2 статті 199 Сімейного кодексу України, згідно із якою право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

За викладених обставин, суд вважає, що з відповідача необхідно стягувати аліменти на утримання повнолітнього сина, який продовжує навчання, в період з 26 листопада 2019 року (з дня подачі позову до суду), і до 30 червня 2020 року (дата закінчення навчання), у зв`язку із чим суд приходить до висновку про часткове задоволення позовним вимог ОСОБА_1 .

Відповідно до частини 2 статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких статтею 133 цього Кодексу віднесено, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу, у разі задоволення позову покладаються на відповідача, а у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до частини 1 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Частиною 3 статті 137 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

На виконання зазначеної вище норми чинного законодавства на підтвердження понесених витрат з оплати правничої допомоги позивачем надано до суду: договір про надання професійної правничої допомоги, укладений між адвокатом ОСОБА_7 А.О. та ОСОБА_1 22 листопада 2019 року; розрахунок суми гонорару за договором про надання професійної правничої допомоги №036 від 22 листопада 2019 року; квитанцію №036/19 на суму 1 123 грн. 92 коп.; акт виконаних робіт від 23 листопада 2019 року.

Виходячи із наведеного, оскільки позивачем надано до суду письмові докази на підтвердження розміру витрат на правову допомогу в повному обсязі, суд приходить до висновку про необхідність стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплачених коштів в розмірі 1 123 грн. 92 коп.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору при подачі позву до суду з підстав, передбачених статтею 5 Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року № 3674-VI (зі змінами), та з урахуванням положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 259, 263, 264, 265 Цивільного процесуального кодексу України, статтями 182, 191, 199, 200 Сімейного Кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , остання відома адреса реєстрації: АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини на час її навчання задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , на його утримання аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 26 листопада 2019 року і до закінчення ним навчання, тобто до 30 червня 2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати, понесені на оплату останнім правничої допомоги, в розмірі 1 123 грн. 92 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлено 31 березня 2020 року.

Суддя : Д.О. Зоріна