Апеляційне провадження № 22-ц/824/8166/2020
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Київ

Унікальний номер справи 754/15530/17

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: судді-доповідача - Шахової О.В., суддів: Вербової І.М., Саліхова В.В за участю секретаря судового засідання Кузнєцової В.В.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - Публічне акціонерне товариство «Київенерго», Комунальне підприємство виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго»,

треті особи: Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва»,

ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргуКомунального підприємства виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго», подану його представником Комісаром Сергієм Петровичем,

на рішення Деснянського районного суду м. Києва, ухваленого 6 лютого 2020 року в приміщенні суду під головуванням судді Таран Н.Г.,-

В С Т А Н О В И В:

У листопаді 2017 року позивач ОСОБА_1 звернувся з позовом до ПАТ «Київенерго», третя особа КП «ККз ОЖФ деснянського району м. Києва» про зобов`язання вчити дії та здійснити перерахунок заборгованості.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що він є власником квартири АДРЕСА_3 .

05.05.2015 між ним та ПАТ «Київенерго» було укладено Договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню. Не зважаючи на обов`язки взяті на себе відповідачем щодо надання послуг відповідної якості, станом на день звернення з позовом одна з кімнат квартири опалюється неналежним чином. Таке грубе порушення умов Договору триває з початку опалювального сезону 2016 року, у зв`язку з чим він неодноразово звертався із відповідними заявами до відповідача.

Оскільки відповідач на його листи не відреагував та не усунув порушення, просив суд зобов`язати ПАТ «Київенерго» відновити надання якісних послуг з централізованого опалення за Договором № 201 про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню, які відповідають встановленим санітарним нормам в квартирі, шляхом усунення несанкціонованого втручання в систему опалення власника квартири за адресою: АДРЕСА_2 . Зобов`язати ПАТ «Київенерго» здійснити перерахунок заборгованості за сплату послуги з централізованого опалення, у зв`язку з наданням вказаної послуги неналежної якості, яка не відповідає санітарним нормам, в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 з 01.10.2016.

Рішенням Деснянського районного суду м. Києва від 6 лютого 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Зобов`язано КП «Київтеплоенерго» відновити надання якісних послуг з централізованого опалення, які відповідають встановленим санітарним нормам в квартирі за адресою: АДРЕСА_3 .

Зобов`язано КП «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок заборгованості за сплату послуги з централізованого опалення квартири за адресою: АДРЕСА_3 з 01 жовтня 2-16 року.

Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

Не погодившись з вказаним рішенням суду, представник КП «Теплоенерго» подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення норм процесуального та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

На обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, зокрема, що суд першої інстанції належним чином не дослідив наявні у матеріалах справи докази та зобов`язав КП здійснити перерахунок заборгованості за сплату послуги за опалювальний період з 01.10.2016, однак за КП «Київтеплоенерго» лише з 01.05.2018 закріплено майно територіальної громади м. Києва і саме з цього періоду підприємство набуло статусу виконавця послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у будинку позивача. Вказує, що на КП не може покладатися відповідальність за дії іншого суб`єкта господарювання - ПАТ «Київенерго».

Звертає увагу на те, що суд не надав оцінки наявності у будинку позивача будинкового засобу обліку теплової енергії, що виключає можливість перерахунку плати за надані послуги. На підтвердження зазначеного наводить висновок ВС, викладений у постанові від 05.12.2018 у справ № 264/3783/16-ц.

При ухваленні рішення щодо зобов`язання КП відновити надання якісних послуг з централізованого опалення судом не взято до уваги наявність рішення щодо третьої особи ОСОБА_2 , яким встановлено, що втручанням останньої в систему опалення будинку по АДРЕСА_4 веде до розбалансування роботи внутрішньо будинкової системи централізованого опалення.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 заперечували проти доводів апеляційної скарги, просили рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи своїх представників у судове засідання не направилихоча були повідомлені про дату, час і місце судового засідання належним чинном.

Враховуючи наведене, висновки Європейського суду з прав людини у справі «В`ячеслав Корчагін проти Росії» та те, що явка учасників справи в суд апеляційної інстанції не визнавалася обов`язковою, а участь у засіданні суду є правом, а не обов`язком сторони, Київський апеляційний суд у складі колегії дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті за відсутності представників сторін відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого по справі судового рішення, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з їх доведеності.

Апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 26.04.2014 набув чинності Закон України від 10.04.2014 року № 1198-VІІ «Про внесення змін до деяких законів України щодо удосконалення розрахунків за енергоносії», яким було внесено зміни до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» в тому числі ст. 19 вказаного Закону було доповнено частиною четвертою такого змісту: «4.Виконавцем послуг з централізованого опалення та послуг з централізованого постачання гарячої води для об`єктів усіх форм власності є суб`єкт господарювання з постачання теплової енергії».

Отже, оскільки ПАТ «Київенерго» має ліцензію на постачання теплової енергії, то може бути виконавцем послуг з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

Так, між ПАТ «Київенерго» та підприємством по утриманню житлового будинку КП «КК з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» було укладено договір про співпрацю Виконавця послуг централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води з Балансоутримувачем під час надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання гарячої води і розмежування відповідальності.

Пунктом 6.1. Договору про співпрацю передбачено, цей Договір набирає чинності з 01.07.2014 року.

Відтак, з 01.07.2014 ПАТ «Київенерго» було виконавцем послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_4 .

ПАТ «Київенерго» з 01.07.2014 виставляло рахунки мешканцям вказаного будинку за надані комунальні послуги з централізованого опалення та централізованого постачання гарячої води.

З позивачем, що мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню у письмовій формі було укладено 05.05.2015.

З 01.07.2014 до укладення письмового договору, надання послуг позивачу проводилося за договором приєднання.

Відповідно до витягу з реєстру територіальної громади м. Києва за адресою: АДРЕСА_2 , станом на 22.08.2019 зареєстровані: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 .

Відповідно до ч. 7 ст. 26 Закону України «Про житлово-комунальні слуги» договір на надання послуг з централізованого опалення, послуг з централізованого постачання холодної води, послуг з централізованого постачання гарячої води, послуг з водовідведення (з використанням внутрішьобудинкових систем), що укладається виконавцем споживачем - фізичною особою, яка не є суб`єктом господарювання, є договором приєднання.

Частиною 1 ст. 634 ЦК України передбачено, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

ПАТ «Київенерго» було розроблено договір про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води населенню з урахуванням норм чинного законодавства та відповідно до типового договору, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року №630.

Вказаний Договір опубліковано в газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 року №111 (4511), тобто ПАТ «Київенерго» зроблено пропозицію мешканцям житлових будинків комунальної форми власності районів м. Києва укласти відповідний Договір.

Отже, між сторонами виникли правовідносини з надання комунальних послуг з теплопостачання до жилого приміщення за адресою: АДРЕСА_3 , яку регулюються ЦК України, Законом України «Про житлово-комунальні послуги», Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, які затверджені постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року, Порядком проведення перерахунків розміру плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодноїи та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості, затвердженого Постановою КМ України за № 151 від 17.02.2010 .

Частиною 1 статті 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил; утримання будинків і прибудинкових територій - господарська діяльність, спрямована на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи щодо забезпечення експлуатації та/або ремонту жилих та нежилих приміщень, будинків і споруд, комплексів будинків і споруд, а також утримання прилеглої до них (прибудинкової) території відповідно до вимог нормативів, норм, стандартів, порядків і правил згідно із законодавством.

Пунктом 12 Правил зазначено, що у разі встановлення будинкових засобів обліку теплової енергії споживач оплачує послуги згідно з їх показаннями пропорційно опалюваній площі квартири.

Відповідно до п. 6 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, послуги з централізованого опалення повинні відповідати нормативній температурі повітря у приміщеннях квартири (будинку садибного типу) за умови їх утеплення споживачами та вжиття власником (балансоутримувачем) будинку та/або виконавцем заходів до утеплення місць загального користування будинку.

Так, пунктами 33-39 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ № 630 від 21.07.2005 року встановлено порядок перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг.

Зокрема у разі неналежного надання або ненадання послуг виконавцем споживач повідомляє про це виконавця в усній формі за допомогою телефонного зв`язку чи у письмовій формі за адресами, що зазначені в договорі. Представник виконавця, якому не відомі причини неналежного надання або ненадання послуг, зобов`язаний узгодити з виконавцем точний час та дату встановлення факту ненадання послуг, надання їх не у повному обсязі або перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг. У разі необхідності проведення такої перевірки у приміщенні споживача представник виконавця повинен з`явитися до споживача не пізніше визначеного у договорі строку. У разі незгоди з результатами перевірки кількісних та/або якісних показників надання послуг споживач і виконавець визначають час і дату повторної перевірки, для проведення якої запрошується представник уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представник об`єднання споживачів. За результатами повторної перевірки складається акт про неналежне надання або ненадання послуг, який підписується споживачем (його представником), представником виконавця, представниками уповноваженого органу виконавчої влади та/або органу місцевого самоврядування, а також представником об`єднання споживачів.

За результатами перевірки складається акт-претензія про неналежне надання або ненадання послуг (далі акт-претензія), який підписується споживачем та представником виконавця згідно з додатком 2 до Правил. Акт-претензія складається у двох примірниках по одному для споживача та виконавця. У разі неприбуття представника виконавця її установлений договором строк для проведення перевірки кількісних та/або якісних показників або необгрунтованої відмови від підписання акта-претензії такий акт вважається дійсним, якщо його підписали не менш як два споживачі.

Акт-претензія реєструється уповноваженими особами виконавця у журналі реєстрації актів-претензій згідно з додатком 3 до Правил. Виконавець зобов`язаний розглянути такий акт-претензію повідомити протягом трьох робочих днів споживача про її задоволення або про відмову у задоволенні з обґрунтуванням причини такої відмови. У разі ненадання протягом установленого строку виконавцем відповіді вважається, що він визнав викладені в акті-претензії факти неналежного надання або ненадання послуг. Спори щодо задоволення претензій споживачів розв`язуються у суді. Споживач має право на досудове розв`язання спору шляхом задоволення пред`явленої претензії.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем тричі (07.11.2016, 20.12.2016, 30.12.2016) направлялося письмове повідомлення на адресу ПАТ «Київенерго» про те, що з початку опалювального сезону в одній з кімнат його квартири відсутнє опалення належної якості.

Актом-претензією від 19.12.2016 було зафіксовано, що в ході обстеження квартири встановлено несправність в системі опалення в житлових кімнатах квартири, внаслідок чого температура значно нижча від встановленої норми. Оскільки Виконавець надання послуг проігнорував повідомлення щодо технічної несправності системи централізованого опалення та відновлення її роботи, а також засвідчення самого факту надання неякісної послуги, складений Акт, посвідчили сусіди: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9

08.02.2017 позивачем було направлено чергове повідомлення про факт отримання послуг неналежної якості, за які ПАТ «Київенерго» на той період часу було нараховано суму 1993 грн. 96 коп. за 1.4072 Гкал. нібито спожитого опалення, тоді як за грудень 2015 року обсяг отриманої послуги складав лише 0.76955 Ґкал . Також в даному повідомленні, позивач попросив надати письмові роз`яснення щодо попередніх звернень та попередив, що у разі подальшого порушення його законних прав, він буде вимушений звернутись за їх захистом до суду.

29.05.2017ПАТ «Київенерго» надало позивачу відповідь, на чергове звернення від 25.05.2017, в якому зазначило, що житловий будинок АДРЕСА_4 обладнаний вузлом обліку теплової енергії, який враховує всі періоди ненадання або надання не в повному обсязі послуги з теплопостачання, а тому підстав для здійснення перерахунку вартості споживання комунальної послуги з централізованого опалення не має. В листі відповідач також зауважив, що надходження теплоносія до одних стояків квартир та відсутність у інших свідчить про розбалансованість внутрішньобудинкової системи централізованого опалення. Для вирішення питання щодо нормалізації централізованого опалення у даному житловому будинку необхідно перевірити роботу внутрішньобудинкової системи централізованого опалення, яке працівники відповідача не мають можливості провести. Також ПАТ «Київенерго» зазначило, що у рамках підготовки до опалювального сезону балансоутримувачу будинку буде надано обов`язковий обсяг робіт, після виконання якого ПАТ «Київенерго» буде проведено перевірку роботи.

14.02.2017 «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» надіслала на адресу позивача лист № 46-35/2а з доданими до неї актами обстеження комісії в яких встановлено, що температура повітря в квартирі становить +16 °С та не відповідає санітарним нормам.

Листом № 44 від 30.03.2017 «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Деснянського району м. Києва» повідомила, що з метою встановлення причини недогріву по стояку була створена робоча комісія. Яка в результаті квартирного обходу та обстеження стояків системи централізованого опалення встановила несанкціоноване втручання в систему опалення на 16 поверсі в квартирі АДРЕСА_2 . Несанкціоноване втручання полягає в завужені проектного діаметру трубопроводу та виведення батареї на лоджію. При вимірюванні стояка опалення по кімнаті, температура стояка складала 30 °С, в той час як температура стояка на 16 поверсі в квартирі 142 складала 51 С.

Вимоги щодо кількісних і якісних показників послуг закріплені «Порядком проведення перерахунків плати за надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення в разі ненадання їх або надання не в повному обсязі, зниження якості», затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2010 року № 151 (далі - Порядок№ 151).

Згідно з вимогами, що є додатком до Порядку № 151, перерахунок проводиться у разі, коли температура повітря в житлових приміщеннях (за умови їх утеплення) відповідає діючим нормам і правилам +18 С (у наружних кімнатах+20 С) та відповідно до пункту 5 Порядку № 151, перерахунок проводиться тільки у разі відсутності квартирних та будинкових засобів обліку теплової енергії.

Порядком № 151 визначено, що у разі ненадання послуг або надання їх не в повному обсязі, зниження якості, зокрема відхилення їх кількісних і якісних показників від нормативних, виконавець проводить перерахунок розміру плати за фактично надані послуги шляхом зменшення розміру плати за надання послуг з урахуванням вимог, наведених у додатку. При цьому такий перерахунок можливий тільки за відсутності у будинку квартирних та будинкових засобів обліку теплової енергії.

Вказаний висновок наведений в Постанові Верховного суду від 5 грудня 2018 року у справі № 264/3783/16-ц.

Під час розгляду справи сторонами не заперечувалося та підтверджено матеріалами справи, що в будинку по АДРЕСА_4 наявний загальнобудинковий прилад обліку теплової енергії зав.№ 18327 марки SKS, дата встановлення 01.09.2016, діапазон розповсюдження - всі квартири будинку.

А тому підстав вважати, що КП ВО Київради «Київтеплоенерго» несе обов`язок контролювати та регулювати температурний режим приладу обліку немає, оскільки такий контроль та регулювання здійснюється безпосередньо власниками будинку.

З огляду на викладене, висновок суду про задоволення позову виходить за межі повноважень відповідачів та є помилковим.

Окрім цього, 24.04.2018 Київською міською радою прийнято рішення № 517/4581 про завершення укладеної з ПАТ «Київенерго» Угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001.

Майно комунальної власності територіальної громади м. Києва, повернене з володіння та користування ПАТ «Київенерго» після припинення вищезазначеної Угоди 30.04.2018, закріплено на правах господарського відання за Комунальним підприємством «Київтеплоенерго» виконавчого органу Київської міської державної адміністрації. З 01.05.2018 котельні, теплові мережі та пункти, будинкові прилади обліку та інше допоміжне майно перейшли в експлуатацію «Київтеплоенерго».

Встановлено, що з 01.05.2018 ПАТ «Київенерго» припинило діяльність у сфері теплопостачання та повідомило споживачів на офіційному сайті ПАТ «Київенерго» клієнтів та у газеті «Хрещатик» від 04.05.2018 року №48 (5099) про припинення дії пропозиції (публічної оферти) мешканцям житлових будинків м. Києва відносно укладення Договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої воли населенню, текст якого опубліковано в газеті «Хрещатик» від 06.08.2014 року №111 (4511) та від 12.06.2015 року №83 (4679).

Таким чином, висновок суду про зобов`язання КП ВО Київради «Київтеплоенерго» відновити надання послуг та здійснити перерахунок заборгованості за сплату послуги з 1 жовтня 2016 року є безпідставним та необґрунтованим, а доводи апеляційної скарги знайшли своє підтвердження під час перегляду судового рішення.

Більше того, вимоги позовної заяви до відповідачів про зобов`язання відновити надання якісних послуг з централізованого опалення, які відповідають встановленим санітарним нормам в квартирі позивача, зважаючи на те, що діями ОСОБА_2 порушено систему тепло споживання будинку (про що встановлено в рішенні Деснянського районного суду м. Києва від 29.05.2019 у справі 754/12265/18), яке призвело до порушення його теплового балансу є передчасними.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків, викладених у рішенні суду, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Отже, враховуючи, що доводи апеляційної скарги під час перегляду справи апеляційним судом знайшли своє підтвердження, і було встановлено неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду є безпідставним та незаконним, а тому, підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову у задоволенні позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргуКомунального підприємства виконавчого органу Київради «Київтеплоенерго» задовольнити.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 6 лютого 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовити.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на постанову може бути подана безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 5 жовтня 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді: