Справа № 713/200/20
Провадження №2/713/184/20
26.03.2020 м. Вижниця
Вижницький районний суд Чернівецької області в складі: головуючого судді Кибич І.А., з участю секретаря судових засідань Мірчева О.І., з участю представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Вижниця в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , про поділ спільного майна подружжя, -
У С Т А Н О В И В:
Стислий виклад позиції позивачки.
Позивач ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом про поділ спільного майна подружжя, до відповідача ОСОБА_3 .
Просить визнати будівельні матеріали та обладнання, які використані в процесі будівництва об`єкта незавершеного будівництва, а саме, житлового будинку по плану забудови під літ. «А» з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 - спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та визнати в порядку поділу за ОСОБА_2 , право власності на 1/2 ідеальну частку будівельних матеріалів та обладнання, які використані в процесі будівництва об`єкта незавершеного будівництва, а саме, житлового будинку по плану забудови під літ.«А» з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 .
Свої позовні вимоги обґрунтувала наступним.
З 22 жовтня 1993 року до 08 лютого 2019 року разом з ОСОБА_3 перебували у зареєстрованому шлюбі. В шлюбі народилося восьмеро дітей, п`ятеро з яких неповнолітні: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які після розірвання шлюбу залишились проживати з нею та перебувають на її утриманні. Рішенням сесії Коритненської сільської ради від 15 травня 1995 року ОСОБА_3 надано земельну ділянку для будівництва житлового будинку та господарських споруд площею 0.25 га в с.Коритне, Вижницького району Чернівецької області, погоджено його місце розташування. У період перебування у шлюбі, відповідно до будівельного паспорту, виготовленого на ім`я ОСОБА_3 в 1995 році відділом містобудування та архітектури Вижницької РДА Чернівецької області, ними розпочато будівництво будинку та господарських споруд за адресою АДРЕСА_1 .
Після розірвання шлюбу з ОСОБА_3 залишилися проживати в їхньому спільному будинку. Вона зверталася до нього з проханням в добровільному порядку розділити спільно нажите майно, здати його в експлуатацію, отримати свідоцтво про право власності на нього та зареєструвати, однак ОСОБА_3 категорично заперечує.
Відповідно до технічного паспорту на спірний житловий будинок, загальна площа будинку за адресою АДРЕСА_1 , становить 133.40 м2, його вартість становить 488698,00 грн. За даним господарством числиться земельна ділянка, площею 0.50 га, зокрема для будівництва і обслуговування житлового будинку та господарських будівель числиться площа 0.25 га. Даний житловий будинок, хоча і не зданий в експлуатацію, однак завершений будівництвом і придатний до проживання. Забудовник не отримав правовстановлюючих документів на майно та не зареєстрував своє право власності у встановленому порядку.
В судовому засіданні позивачка ОСОБА_2 позовні вимоги підтримала, посилалась на обставини викладені в позовній заяві, просила задовольнити, не заперечувала щодо заочного порядку розгляду справи.
В судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, посилалась на обставини викладені в позові, просить задовольнити, не заперечувала щодо заочного порядку розгляду справи.
В судове засідання відповідач ОСОБА_3 не з`явився, належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, про що є відомості в матеріалах справи, про причини неявки суд не повідомив, заяви про розгляд справи за його відсутності суду не надано, відзив не надано, в зв`язку з чим суд вважає за можливе розглянути справу за його відсутності.
Процесуальні дії у справі.
На підставі ст. 280 ЦПК України, враховуючи думку представника позивача, суд ухвалив провести заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Суд, заслухавши позивачку та її представника ОСОБА_1 , вивчивши та дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі фактичні обставини на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, врахувавши думку позивачки та її представника щодо заочного порядку розгляду справи, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_2 обґрунтований і підлягає задоволенню в повному об`ємі.
В силу ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів .
На підставі ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
В силу ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.
Судом встановлено, що позивачка ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 22 жовтня 1993 року зареєстрували шлюб, який рішенням Вижницького районного суду Чернівецької області від 08 лютого 2019 року розірвано, що підтверджується копією рішення. Від шлюбу є діти: ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , ОСОБА_11 ІНФОРМАЦІЯ_8 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження.
На підтвердження позивачкою ОСОБА_2 позовних вимог про поділ спільного сумісного майна подружжя надано наступні докази:
Копія рішення виконавчого комітету Коритненської сільської ради народних депутатів «Про виділення земельної ділянки ОСОБА_3 » №23 від 15.05.1995 року з даних якого вбачається, що виконком сільської ради народних депутатів вирішив надати ОСОБА_3 земельну ділянку під будівництво індивідуального житлового будинку в с.Коритне на присадибній ділянці ОСОБА_12 площею 0,25 га із земельного фонду сільської ради. Відкрити даному громадянину по господарський номер 1270. Зобов`язати ОСОБА_3 одержати у районного архітектора Будівельний паспорт на забудову ділянки.
Копія будівельного паспорта на житловий будинок в с.Коритне, Вижницького району Чернівецької області з даних якого вбачається, що забудовником житлового будинку, який розташований в с.Коритне, Вижницького району Чернівецької області є ОСОБА_3 .
Акт обстеження матеріально-побутових умов, виданий 06.12.2019 року Коритненською сільською радою з даних якого вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_9 зареєстрована в АДРЕСА_1 , проживає разом зі своїми рідними, в даний час не працює, виховує синів. ОСОБА_3 на даний час не працює.
Довідка Коритненської сільської ради №02-01-13/1146 від 09.12.2019 року з даних якої вбачається, що згідно даних погосполдарської книги с.Коритне №3 стор.127 за 2016-2020 роки власником будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 . Відомості про підставу та час набуття права власності вищезазначеного господарства у сільській раді відсутні. Згідно даних по господарської книги с.Коритне №3 стор.127 за 2016-2020 роки за ОСОБА_3 числиться земельна ділянка, орієнтовною площею 0,50 га, з них 0,25 га для будівництва, обслуговування господарських будівель та споруд; 0,25 га для ведення особистого селянського господарства (рішення від 25.01.1994 року), а також в особистому користуванні земельна частка (пай) 0,57 га.
Відповідь Вижницького районного бюро технічної інвентаризації №2 від 02.01.2020 року з даних якого вбачається, що дані про оформлення права власності на житловий будинок з прилеглими господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 за замовником інвентарної справи ОСОБА_3 , чи будь-якими іншими особами в БТІ відсутні.
Копія інвентарної справи на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 з даних якої вбачається, що власником житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 є ОСОБА_3 . Інвентарна вартість становить 488698,00 гривень.
При зверненні з даним позовом до суду позивачка ОСОБА_2 посилається на загальні вимоги щодо поділу спільної сумісної власності подружжя.
За положеннями ч. 1, 2 ст. 21 СК України шлюбом є сімейний союз жінки та чоловіка, зареєстрований у органі державної реєстрації актів цивільного стану.
За правилами ч.2 ст.3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки.
Відповідно до ст.ст. 60, 61, 63 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності. Об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.
Відповідно до п.23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21.12.2007 року №11, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановити обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясувати джерело і час його придбання.
Відповідно до ч.4 ст.368 ЦК України, майно набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.
Відповідно до ст.68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до цивільного кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.
Відповідно до роз`яснень у п.п.23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї (ч. 4ст. 65 СК).
Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільною участю подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи цю норму права (статтю 60 СК України) та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, але й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя.
Тобто критеріями, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності, є: час набуття такого майна; кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий статус спільної власності подружжя.
Норма статті 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям. Вказана позиція викладена у постанові Верховного Суду України №6-2333цс15 від 25.11.2015 року.
Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Відповідно до ст.77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно до ч.1, 5, 6 ст.81 ЦПК України, Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
При вирішенні справи судом застосовано наступні норми права.
Відповідно до ч.2 ст.41 Конституції України, право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.
Відповідно до ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ч.1 ст.182 ЦК України, право власності на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.
У відповідності до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з моменту такої реєстрації.
Згідно ст. 331 ЦК України, право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації. До завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).
Як зазначив Верховний Суд України в своїй постанові № 6-47цс16 від 07.09.2016 року, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки, тому такий об`єкт є майном, яке може належати на праві спільної сумісної власності подружжю і підлягати поділу між ними.
Відповідно до п.15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", до завершення будівництва (створення) майна, а якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, то до моменту прийняття його до експлуатації, або якщо право власності на таке нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, то до моменту державної реєстрації право власності на новостворене майно та об`єкт незавершеного будівництва не виникає (стаття 331 ЦК). У зв`язку із цим до виникнення права власності на таке майно право власності існує лише на матеріали, обладнання тощо, які були використані в процесі цього будівництва (створення) майна. Отже, законом не передбачено можливість визнання права власності на новостворене майно та об`єкт незавершеного будівництва в судовому порядку, якщо право власності на таке майно не було зареєстроване раніше в установленому законодавством порядку.
Надаючи оцінку наданим сторонами та безпосередньо дослідженим у судовому засіданні доказам судом встановлено, що:
сторонами по справі під час перебування в шлюбі збудовано незавершений будівництвом житловий будинок, який розташований в АДРЕСА_1 ;
житловий будинок фактично завершено будівництвом, однак, право власності на нього не зареєстровано;
дійсна ринкова вартість житлового будинку та належних до нього надвірних господарських будівель та споруд, що розташовані в АДРЕСА_1 , згідно даних інвентарної справи, становить - 488698,00 грн.;
1/2 частина від дійсної ринкової вартості житлового будинку та належних до нього надвірних господарських будівель та споруд, що розташовані АДРЕСА_1 , становить - 244349,00 грн.
Аналізуючи зазначені норми закону, повно та всебічно з`ясувавши вищевказані обставини, які стосуються предмету доказування, та оцінивши належність, допустимість, достовірність наданих сторонами у справі доказів, судом встановлено, що незавершений будівництвом житловий будинок позначений літ. «А», що розташований в АДРЕСА_1 , є спільною сумісною власністю позивачки ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 , оскільки побудований за спільні кошти сторін, у період перебування в зареєстрованому шлюбі, однак у встановлений законом порядок не зареєстрований.
Таким чином позовні вимоги ОСОБА_2 підлягають задоволенню, а саме будівельні матеріали та обладнання, які використані в процесі будівництва об`єкта незавершеного будівництва, а саме, житлового будинку по плану забудови під літ. «А» з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , необхідно визнати спільною сумісною власністю позивачки ОСОБА_2 та відповідача ОСОБА_3 та визнати в порядку поділу за ОСОБА_2 право власності на 1/2 ідеальну частку будівельних матеріалів та обладнання, які використані в процесі будівництва об`єкта незавершеного будівництва, а саме, житлового будинку по плану забудови під літ.«А» з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , вартістю 244349,00 гривень.
Суд вважає за необхідне, відповідно до ст.141 ЦПК України, стягнути з відповідача ОСОБА_3 , на користь позивачки ОСОБА_2 сплачений судовий збір в сумі 2443,49 гривень.
Керуючись ст.ст.60, 63, 70 СК України, п.23, 24 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», п.15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 5 від 07.02.2014 року "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав", ст.ст. 4, 13, ст.76, 77, 141-142, 258-265, 280-282, 354 ЦПК України, Суд, -
УХВАЛИВ :
Позов ОСОБА_2 задовольнити.
Визнати будівельні матеріали та обладнання, які використані в процесі будівництва об`єкта незавершеного будівництва, а саме, житлового будинку по плану забудови під літ. «А» з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 - спільною сумісною власністю ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .
Визнати в порядку поділу за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , право власності на 1/2 ідеальну частку будівельних матеріалів та обладнання, які використані в процесі будівництва об`єкта незавершеного будівництва, а саме, житлового будинку по плану забудови під літ.«А» з господарськими будівлями та спорудами, що розташований в АДРЕСА_1 , вартістю 244349,00 (Двісті сорок чотири тисячі триста сорок дев`ять) гривень.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 судові витрати, а саме, судовий збір в сумі 2443 (Дві тисячі чотириста сорок три) гривні 49 (Сорок дев`ять) копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом 30 днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини рішення з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Чернівецького апеляційного суду через Вижницький районний суд Чернівецької області.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивачка: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , (РНОКПП - НОМЕР_1 ), зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , (РНОКПП НОМЕР_2 ), зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Суддя І. А. Кибич