У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 року м. Київ

справа № 2-3835/12

провадження № 22-ц/824/9747/2020

Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого - Іванової І.В.

суддів - Сліпченка О.І., Сушко Л.П.

при секретарі - Ярмак О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2015 року у складі судді Медвідь Н.О., у справі за позовом заступника прокурора Києво-Святошинського району Київської області в інтересах Київського обласного управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство» до Києво-Святошинської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання недійсним, протиправним та скасування розпорядження районної державної адміністрації, недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки у державну власність, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2012 року заступник прокурора Києво-Святошинського району Київської області в інтересах держави в особі Київського обласного управління лісового та мисливського господарства, державного підприємства «Київське лісове господарство» звернувся до суду з позовом до Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області, ОСОБА_2 про визнання незаконним і скасування розпорядження, визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку та витребування земельної ділянки.

Мотивуючи позов прокурор зазначив, що розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 04 червня 2010 року надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області.

Розпорядженням Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 16 липня 2010 року затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району Київської області, на підставі якого 03 вересня 2010 року ОСОБА_2 видано державний акт на право власності на земельну ділянку площею 1,9300 га, що розташована на АДРЕСА_1 .

Посилаючись на те, що спірну земельну ділянку передано у власність ОСОБА_2 Києво-Святошинською районною державною адміністрацією Київської області з перевищенням повноважень і з порушенням вимог статей 80, 84, 149, 155 Земельного кодексу України та статей 7, 8, 17, 28, 23, пункту 5 розділу VIII «Прикінцеві положення» Лісового кодексу України, оскільки вказана земельна ділянка на час її відчуження перебувала в державній власності та належить до земель лісового фонду, просив: визнати незаконним і скасувати розпорядження Києво-Святошинської районної державної адміністрації Київської області від 16 липня 2010 року; визнати недійсним державний акт на право власності на зазначену земельну ділянку, який виданий 03 вересня 2010 року ОСОБА_2 ; витребувати з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ДП «Київське лісове господарство» спірну земельну ділянку.

Заочним рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2015 рокупозов задоволено.

Визнано недійсним, протиправним та скасовано розпорядження голови Києво-Святошинської районної державної адміністрації № 3304 від 16 липня 2010 року в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства в адміністративних межах Гатненської сільської ради та передання у власність ОСОБА_2 земельної ділянки площею 1,9300 га для ведення особистого селянського господарства.

Визнано недійсним державний акт серії ЯЛ номер 364222 на право власності на земельну ділянку площею 1,9300 га, яка розташована в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району, з кадастровим номером :02:010:0419, виданий ОСОБА_2 .

Витребувано з незаконного володіння ОСОБА_2 на користь ДП «Київське лісове господарство» земельну ділянку площею 1,9300 га, яка розташована в адміністративних межах Гатненської сільської ради Києво-Святошинського району, з кадастровим номером № :02:010:0419.

Стягнуто з Києво-Святошинської РДА, ОСОБА_2 на користь держави по 1720 грн. 50 коп. судового збору з кожного.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ОСОБА_1 ,яка не була залучена до участі у розгляді справи, подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення через порушення норм матеріального і процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи та ухвалити нове про відмову у задоволенні позову.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що станом на дату реєстрації позовної заяви у даній справі, вона, на підставі нотаріально посвідчених договорів купівлі-продажу, була власником земельних ділянок 0,1378 га (кадастровий номер :02:010:0419) та 0,0872 га (кадастровий номер :02:010:5056), які були виділені зі спірної земельної ділянки, що належала відповідачу ОСОБА_2 .

Таким чином, апелянт вважає, що звернення до виконаннязаочного рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2015 року, що не оскаржене та набрало законної сили, може призвести до виникнення у неї обов`язку з його виконання та матиме наслідком примусове вилучення (по за волею власника) з її власності зазначених земельних ділянок.

Крім того, ОСОБА_1 зауважує, що жодних належних, допустимих і достовірних доказів на підтвердження перебування спірної земельної ділянки з цільовим призначенням «землі лісогосподарського призначення» у користування ДП «Київське лісове господарство» зі сторони позивача суду надано не було.

Учасники справи правом подачі відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 - адвокат Шевчук А.А. апеляційну скаргу підтримав з викладених у ній підстав, просив її задовольнити.

Представник прокуратури просив апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 закрити на підставі п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, були належним чином повідомлені про час та місце слухання справи, тому розгляд справи відповідно до ч.2 ст. 372 ЦПК України здійснюється колегією суддів за їх відсутності.

Дослідивши докази наявні в матеріалах справи, перевіривши доводи та вимоги апеляційної скарги,заслухавши пояснення учасників процесу, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження у справі підлягає закриттю з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо: після відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою особою з підстав вирішення судом питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, встановлено, що судовим рішенням питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки такої особи не вирішувалося.

Відповідно до п. 8 ч. 3 ст. 129 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Конституційний Суд України у своєму Рішенні від 11 грудня 2007 року № 11-рп/2007 зазначив, що реалізацією права особи на судовий захист є можливість оскарження судових рішень у судах апеляційної та касаційної інстанцій. Перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку гарантує відновлення порушених прав і охоронюваних законом інтересів людини і громадянина (абзац третій підпункту 3.1 пункту 3 мотивувальної частини).

Конституційні гарантії захисту прав і свобод людини й громадянина в апеляційній та касаційній інстанціях конкретизовано в главах 1, 2 розділу V ЦПК України (у редакції, чинній на момент звернення до суду зі скаргою), якими врегульовано порядок і підстави для апеляційного та касаційного оскарження рішень і ухвал суду в цивільному судочинстві.

Згідно із частиною першою статті 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

За змістом зазначеної статті право на апеляційне оскарження мають особи, які не брали участі у справі, проте ухвалене судове рішення порушує їх права чи покладає на них додаткові обов`язки, що у будь-якому випадку тягне несприятливі наслідки для цих осіб.

Відповідно до правової позиції, викладеної у постановах Верховного Суду України від 03 лютого 2016 року у справі № 6-885цс15 та від 06 вересня 2017 року у справі № 6-1844цс16, висновок про відсутність у особи права на оскарження рішення суду першої інстанції на тій підставі, що суд не вирішував питання про його права та обов`язки, може бути зроблений лише після з`ясування, яким чином вказане рішення впливає на обсяг прав, інтересів чи обов`язків особи, яка подала апеляційну скаргу.

Як убачається із поданої апеляційної скарги, особа, яка не брала участі у справі, ОСОБА_1 зазначає, що рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2015 року зачіпаються її права та інтереси, оскільки звернення до виконання зазначеного судового рішення матиме наслідком примусове вилучення з її власності земельних ділянок 0,1378 га, кадастровий номер :02:010:0419 та 0,0872 га, кадастровий номер :02:010:5056, які були виділені зі спірної земельної ділянки, що належала відповідачу ОСОБА_2 .

Проте, колегія суддів вважає, що оскаржуваним рішенням суду першої інстанції не вирішено питання про права та обов`язки ОСОБА_1 , оскільки позовна вимога про витребування з незаконного володіння ОСОБА_2 у державну власність земельної ділянки зачипає виключно його речові права та стосується конкретно визначеного майна, земельної ділянки з кадастровим номером № :02:010:0419, площею 1,93 га.

Європейський суд з прав людини зазначив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який передбачає повагу до принципу res judicata - принципу остаточності рішень суду. Цей принцип наголошує, що жодна зі сторін не має права вимагати перегляду остаточного та обов`язкового рішення суду просто тому, що вона має на меті добитися нового слухання справи та нового її вирішення (PONOMARYOV v. UKRAINE, № 3236/03, § 40, ЄСПЛ, 3 квітня 2008 року).

Враховуючи наведене, апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою особи, яка не брала участі у справі,ОСОБА_1 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2015 року слід закрити відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 362 ЦПК України.

Керуючись статтею 362 ЦПК України, Київський Апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

у х в а л и в:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 30 червня 2015 року у справі за позовом заступника прокурора Києво-Святошинського району Київської області в інтересах Київського обласного управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Київське лісове господарство» до Києво-Святошинської районної державної адміністрації, ОСОБА_2 про визнання недійсним, протиправним та скасування розпорядження районної державної адміністрації, недійсним державного акту на право власності на земельну ділянку, витребування земельної ділянки у державну власність - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий:

Судді: