ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/586/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №707/1186/19 Категорія: Смоляр О. А.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року : Черкаський апеляційний суд в складі:

суддів Бондаренка С. І., Вініченка Б.Б., Новікова О.М.

за участю секретаря Матюха В.І.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєва Інна Юріївна про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна, -

в с т а н о в и в :

У травні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєва Інна Юріївна про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна. Позовні вимоги обґрунтувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина що складається з будинку за адресою: АДРЕСА_1 та незакінченого будівництвом житлового будинку будівельною готовністю 26%, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 .

На підставі рішення Придніпровського районного суду м.Черкаси від 10 грудня 2018 року у справі № 711/8907/18 про встановлення факту постійного проживання ОСОБА_2 з ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, 04 лютого 2019 року позивачу Першою Черкаською державною нотаріальною конторою було видано свідоцтво про право на спадщину за законом, згідно якого позивач отримала у спадок від ОСОБА_3 33/100 житлового будинку з відповідною частиною надвірних споруд, що знаходиться в АДРЕСА_3 .

Разом з цим позивачу стало відомо, що на підставі договору купівлі-продажу, який був укладений 24 жовтня 2018 року, тобто після смерті власника ОСОБА_3 , незакінчений будівництвом житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 було продано ОСОБА_1 .

Зазначений договір купівлі-продажу укладений через півроку після смерті сторони яка зазначена в договорі ОСОБА_3 , який не міг його укладати оскільки не мав цивільної правоздатності, що фактично припинилась після його смерті, а отже укладення правочину ОСОБА_3 суперечить вимогам законодавства.

Оскаржуваний договір порушує законні права та інтереси позивача, так як вона є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 та через незаконне укладення договору купівлі-продажу вона не може реалізувати свої спадкові права в повній мірі та оформити належне їй за законом право власності на цей будинок, який належав спадкодавцю до його смерті.

На підставі викладеного позивач просила суд визнати недійсним договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом жилого будинку під літ. «А-1» будівельною готовністю 26% в АДРЕСА_2 , з прибудовою під літ. «а» незавершеною будівництвом, будівельною готовністю 50%, погрібом під літ. «Б», гаражем під літ. «В», сараєм «Г», скваженою під №1 та огорожею №3,4, розташований на земельній ділянці під кадастровим номером::02:003:1889, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алексєєвою Інною Юріївною 24 жовтня 2018 року, серія та номер: 3802, що укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , про що відповідні відомості внесено до реєстру речових прав під індексним номером: 43653521.

Заочним рішенням Черкаського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2019 року позов задоволено повністю.

Визнано недійсним договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом жилого будинку під літ «А-1» будівельною готовністю 26%, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з прибудовою під літ. «а» незавершеною будівництвом, будівельною готовністю 50%, погрібом під літ. «Б», гаражем під літ. «В», сараєм під літ. «Г», скваженою під №1 та огорожею №3,4, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:003:1889, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алексєєвою Інною Юріївною, 24 жовтня 2018 року, серія та номер: 3802, що укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , про що відповідні відомості внесено до реєстру речових прав під індексним номером: 43653521.

Задовольняючи позовні вимоги суд виходив з того, що договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом жилого будинку, який належав ОСОБА_3 укладений після смерті ОСОБА_3 , від імені якого діяла ОСОБА_4 на підставі довіреності повноваження за якою припинились, а тому спірний договір купівлі-продажу житлового будинку є недійсним, оскільки вчинений без додержання вимог ст.ст. 203, 215, ч.1 ст.238 ЦК України.

Не погоджуючись з ухваленим рішенням ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить заочне рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позову ОСОБА_2 .

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що судовий розгляд даної справи проведений без участі відповідача, який не був належним чином повідомлений про розгляд справи, тому відповідач не мав можливості подати докази, які мали істотне значення для справи та виключали підстави для задоволення позову, суд вирішив спір виключно на підставі доказів, що були надані позивачем. З моменту набуття у власність будинку АДРЕСА_2 позивачем були здійснені заходи щодо завершення будівництва цього будинку, що підтверджується технічним паспортом на об`єкт незавершеного будівництва, складеного станом на 07 жовтня 2019 року, загальний відсоток його готовності на вказану дату склав 87,7%. Технічний паспорт було надано до матеріалів справи разом з поданням заяви про перегляд заочного рішення, але суд не надав жодної правової оцінки вказаному доказу.

Апелянт вказує, що не маючи можливості приймати участь у вирішені спору вона була позбавлена можливості пред`явити вимогу про застосування правових наслідків недійсного правочину в порядку передбаченому ст. 216 ЦК України.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення виходячи з наступного.

Відповідно до частини 1 статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно частини 1,2 статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

В судовому засіданні встановлено та підтверджується матеріалами справи, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 08 травня 2019 року, виданим повторно, актовий запис №55. (а.с. 11)

Внаслідок смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина.

Спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину від 4 лютого 2019 року виданого державним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори Починок Ю.В. (а.с.14)

Відповідно до частини 1 статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Частинами 1 статті 317 ЦК України встановлено, що власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону. (ч.ч.1,2 ст.319 ЦК України).

Згідно вимог ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 1 Протоколу № 1 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

З зазначених норм права слідує, що відчуження права власності може здійснюватись лише за волею власника у порядку встановленому законом, виключення можуть бути лише при позбавленні права власності в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

24 жовтня 2018 року між ОСОБА_3 , від імені якого діяла ОСОБА_4 на підставі довіреності посвідченої Лукяновою Т.І., державеним нотаріусом Першої черкаської державної нотаріальної контори 21 листопада 2017 року та ОСОБА_1 був укладений договір купівлі-продажу незавершеного будівництвом житлового будинку, за умовами якого остання купила незавершений будівництвом житловий будинок АДРЕСА_2 . (а.с. 55-56).

Відповідно до частини 1 ст.237 ЦК України, представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Згідно п.6 ч.1 ст.248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності.

Таким чином ОСОБА_4 під час укладення спірного договору купівлі-продажу 24 жовтня 2018 року вже не була представником ОСОБА_3 оскільки її представництво за довіреністю припинилось в зв`язку зі смертю останнього 11 травня 2018 року.

Окрім цього на час укладення оспорюваного договору купівлі-продажу ОСОБА_3 не був власником незавершеного будівництвом житлового будинку АДРЕСА_2 , оскільки в зв`язку зі смертю 11 травня 2018 року його право власності припинилось на підставі п.11 частини 1 статті 346 ЦК України, згідно якої право власті припиняється у разі смерті власника.

Статтею 203 ЦК України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину: 1) зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановлений законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, які обумовлені ним.

Згідно ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Отже оспорюваний правочин суперечить Цивільному Кодексу України та укладений без волевиявлення його учасника, а відтак має бути визнаний недійсним.

Повернення всього одержаного сторонами за недійсним правочином не було предметом позову, а тому не може бути підставою для скасування судового рішення та не позбавляє зацікавлену особу пред`явлення, у встановленому порядку, відповідного позову.(ч.5 ст.216 ЦК України)

Разом з тим на час розгляду справи суд мав відомості про місце реєстрації відповідача ОСОБА_1 , а саме за адресою АДРЕСА_4 , що підтверджується її копією паспорта. (а.с.73,74)

Відповідач відомості про свою адресу суду не надавала, тому суд мав діяти відповідно до п.2 ч.7 статті 128 ЦПК України, згідно якої у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.

В порушення зазначеної норми права, судом першої інстанції, відповідач за зареєстрованою адресою АДРЕСА_4 не повідомлялась, а відтак справа була розглянута судом за відсутності відповідача, яка не була належним чином повідомлена про дату, час і місце засідання суду, що є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення. (п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України)

За таких обставин рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню та ухвалення нового рішення про задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 368, 374, 376,381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - задовольнити частково, а заочне рішення Черкаського районного суду Черкаської області від 08 листопада 2019 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення яким:

Позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа: приватний нотаріус Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєва Інна Юріївна про визнання недійсним договору купівлі-продажу нерухомого майна - задовольнити.

Визнати недійсним договір купівлі-продажу незакінченого будівництвом жилого будинку під літ. «А-1» будівельною готовністю 26%, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , з прибудовою під літ. «а» незавершеною будівництвом, будівельною готовністю 50%), погрібом під літ. «Б», гаражем під літ. «В», сараєм під літ. «Г», скваженою під №1 та огорожею №3,4, розташований на земельній ділянці з кадастровим номером :02:003:1889, посвідчений приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алексєєвою Інною Юріївною, 24 жовтня 2018 року, серія та номер: 3802, що укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , про що відповідні відомості внесено до реєстру речових прав під індексним номером: 43653521.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати в сумі 768 гривень 40 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови виготовлений 26 березня 2020 року.

Судді