Постанова

Іменем України

23 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 2601/8165/12

провадження № 61-17207св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Кузнєцова В. О.,

суддів: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А., Тітова М. Ю.,

учасники справи:

заявник - товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Паритет»,

стягувач - публічне акціонерне товариство «Український Бізнес Банк»

боржник - ОСОБА_1 ,

особа, яка подала апеляційну скаргу, - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником - адвокатом Мельниковою Людмилою Володимирівною, на ухвалу Київського апеляційного суду від 07 серпня 2019 року в складі колегії суддів: Стрижеуса А. М., Кравець В. А., Шкоріної О. І.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст заяви

У лютому 2019 року товариство з обмеженою відповідальністю «Факторингова компанія «Паритет» (далі - ТОВ «ФК «Паритет») звернулось до суду із заявою про заміну стягувача при виконанні заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 серпня 2012 року в справі за позовом публічного акціонерного товариства «Український Бізнес Банк» (далі - ПАТ «Український Бізнес Банк») до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заява мотивована тим, що заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21 серпня 2012 року задоволено позов ПАТ «Український Бізнес Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме - належні ОСОБА_1 нежилі приміщення з АДРЕСА_1 , загальною площею 126,20 кв. м, шляхом самостійного продажу предмета іпотеки іпотекодержателем (ПАТ «Український Бізнес Банк») будь-якій особі-покупцеві для погашення заборгованості.

29 листопада 2018 року між ПАТ «Український бізнес банк» та ТОВ «ФК «Паритет» укладений договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки нежитлових приміщень, посвідченим 15 лютого 2008 року приватним нотаріусом Морозовою Ю. В., а також всі інші, пов`язані з ним права та обов`язки в обсязі та на умовах, що існували не момент переходу цих прав, у тому числі, звернення стягнення.

Посилаючись на те, що відповідно до укладеного договору заявник набув прав кредитора відносно ОСОБА_1 , ТОВ «ФК «Паритет» просило задовольнити заяву.

Короткий зміст ухвали суду першої інстанції

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року заяву ТОВ «ФК «Паритет» задоволено. Замінено стягувача при виконанні заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 серпня 2012 року в справі за позовом ПАТ «Український Бізнес Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Замість ПАТ «Український Бізнес Банк» визнано стягувачем ТОВ «ФК «Паритет».

Судове рішення місцевого суду мотивоване тим, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Оскільки між ПАТ «Український бізнес банк» та ТОВ «ФК «Паритет» укладений договір про відступлення права вимоги за договором іпотеки нежитлових приміщень, то заява ТОВ «ФК «Паритет» про заміну стягувача при виконанні заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 серпня 2012 року підлягає задоволенню.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник ОСОБА_2 , яка не брала участі у справі, - адвокат Мельникова Л. В. подала апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 серпня 2019 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою представником - адвокатом Мельниковою Л. В., на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року закрито.

Закриваючи апеляційне провадження, апеляційний суд виходив з того, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року питання про права, свободи, інтереси та (або) обов`язки ОСОБА_2 не вирішувалось, оскільки заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та узагальнення її доводів

У вересні 2019 року представник ОСОБА_2 - адвокат Мельникова Л. В. звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду і направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга мотивована тим, що із заяви ОСОБА_2 від 19 лютого 2019 року, яка міститься в матеріалах справи, вбачається наявність правового зв`язку ОСОБА_2 , як правонаступника боржника, із сторонами спору, що свідчить про те, що наслідки розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження впливають на права, обов`язки та інтереси заявника. Вважає, що пеляційний суд обмежив право заявника на доступ до правосуддя та надання пояснень щодо заміни сторони виконавчого провадження, яке стосується нового іпотекодержателя та нових власників майна.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу та узагальнення його доводів

У листопаді 2019 року ТОВ «ФК «Паритет» подало відзив на касаційну скаргу, в якому просить касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу апеляційного суду - залишити без змін.

Відзив мотивований тим, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, а тому ОСОБА_2 не довела яким чином заміна кредитора у зобов`язанні порушує її права.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 04 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження у вказаній справі і витребувано цивільну справу № 2601/8165/12 з суду першої інстанції.

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У грудні 2019 року вказана справа передана до Верховного Суду.

Ухвалою Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 16 вересня 2020 року справу за заявою ТОВ «ФК «Паритет» про заміну стягувача у виконавчому провадженні в справі за позовом ПАТ «Український Бізнес Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки призначено до розгляду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-ІХ передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до вимог частин першої і другої статті 400 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно з частинами першою, другою та п`ятою статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам оскаржувана ухвала апеляційного суду відповідає.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що касаційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У березні 2012 року ПАТ «Український Бізнес Банк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Заочним рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 21 серпня 2012 року позов ПАТ «Український Бізнес Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено. Звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме - належні ОСОБА_1 нежилі приміщення з № 1 (один) по № 12 (дванадцять) (групи приміщень № 22 (двадцять два) (в. літ. А), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 126,20 кв. м, шляхом самостійного продажу предмета іпотеки іпотекодержателем (ПАТ «Український Бізнес Банк») будь-якій особі-покупцеві для погашення заборгованості.

29 листопада 2018 року між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ТОВ «ФК «Паритет» укладений договір про відступлення права вимоги, відповідно до пункту 2.1 якого банк відступив шляхом продажу новому кредитору право вимоги за кредитним договором № 7/Ф від 15 лютого 2008 року, укладеним ПАТ «Український Бізнес Банк» та ОСОБА_1 , включаючи право вимоги до правонаступників, спадкоємців боржника, страховиків або інших осіб, до яких перейшли обов`язки ОСОБА_1 , або які зобов`язані виконати обов`язки боржника за кредитним договором, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до нього.

Того ж дня між ПАТ «Український Бізнес Банк» та ТОВ «ФК «Паритет» укладений договір про відступлення права вимоги договором іпотеки нежитлових приміщень, посвідченим 15 лютого 2008 року, приватним нотаріусом Морозовою Ю. В., а також всі інші, пов`язані з ним права та обов`язки в обсязі та на умовах, що існували не момент переходу цих прав, у тому числі, звернення стягнення.

У лютому 2019 року ТОВ «ФК «Паритет» звернулось до суду із заявою про заміну стягувача при виконанні заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 серпня 2012 року в справі за позовом ПАТ «Український Бізнес Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року заяву ТОВ «ФК «Паритет» задоволено. Замінено стягувача при виконанні заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 серпня 2012 року в справі за позовом ПАТ «Український Бізнес Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Замість ПАТ «Український Бізнес Банк» визнано стягувачем ТОВ «ФК «Паритет».

Не погоджуючись із вказаною ухвалою, представник ОСОБА_2 , яка не брала участі у справі, - адвокат Мельникова Л. В. подала апеляційну скаргу.

Обґрунтовуючи право на апеляційне оскарження ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року, представник ОСОБА_2 - адвокат Мельникова Л. В. посилалась на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення про права, свободи, інтереси та обов`язки заявника, оскільки відповідно до договору купівлі-продажу нежитлових приміщень від 19 квітня 2017 року вона є власником 1/2 частини нежитлових приміщень з № 1 (один) по № 12 (дванадцять) (групи приміщень № 22 (двадцять два) (в. літ. А), що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 126,20 кв. м, на які на підставі заочного рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 21 серпня 2012 року звернуто стягнення.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 07 серпня 2019 року апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , поданою представником - адвокатом Мельниковою Л. В., на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року закрито з підстав, передбачених пунктом 3 частини першої статті 362 ЦПК України.

Колегія суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду погоджується з вказаним висновком апеляційного суду з огляду на наступне.

Згідно з частиною першою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник.

На підставі частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із вказаних норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Аналіз наведених норм матеріального права дає підстави для висновку, що за загальним правилом заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, оскільки не впливає на характер, обсяг і порядок виконання ним своїх обов`язків, не погіршує становища боржника та не впливає на його інтереси, що не позбавляє сторін права додатково врегулювати порядок заміни кредитора у договорі.

Закриваючи апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , яка не брала участі у справі, апеляційний суд правильно виходив з того, що ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 05 квітня 2019 року, якою замінено стягувача у справі про звернення стягнення на предмет іпотеки, власником 1/2 частини якого є ОСОБА_2 , права останньої не порушено, оскільки заміна кредитора у зобов`язанні не впливає на характер, обсяг і порядок виконання боржником обов`язків, не погіршує його становище та не зачіпаєйого інтереси.

Наведені у касаційній скарзі доводи були предметом дослідження апеляційного суду із наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах чинного законодавства, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

Частиною першою статті 410 ЦПК України встановлено, що суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо рішення, переглянуте в передбачених статтею 400 цього Кодексу межах, ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ураховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне касаційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу апеляційного суду- без змін.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки касаційну скаргу залишено без задоволення, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_2 , подану представником - адвокатом Мельниковою Людмилою Володимирівною, залишити без задоволення.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 07 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. О. Кузнєцов

Судді : В. С. Жданова

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук

М. Ю. Тітов