УХВАЛА

про відмову у задоволенні заяви

07 жовтня 2020 року м. Херсон

Херсонський міський суд Херсонської області у складі: головуючого судді Ус О.В., секретар судового засідання Казеєва Ю.В., з участю представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Старюка В.А. за ордером, який є третьою особою за поданим позовом, представника позивача ОСОБА_2 адвоката Харченка Д.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань міського суду цивільну справу за клопотанням представника ОСОБА_1 адвоката Старюка В.А. про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

01 вересня 2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_2 , у якій вона просить витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 на її користь житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з позовною заявою, адвокатом Харченко Д.М. подано заяву про забезпечення позову, яка мотивована тим, що до суду подано позовну заяву про витребування майна з чужого незаконного володіння. Мотивував, що в період з 16 вересня 2016 року по 11 листопада 2019 року право власності на спірний житловий будинок без відома позивачки було тричі перереєстровано, спочатку на ОСОБА_5 , потім на ОСОБА_4 , а наразі зареєстровано за ОСОБА_1 . При цьому, вказує, що зміна власника спірної нерухомості співпадала з процедурою оскарження в судовому порядку відповідних правочинів, що свідчить про фіктивність переходу права власності між вказаними особами. Зазначав, що невжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на спірний будинок призведе до подальшої перереєстрації права власності на нього та істотно ускладнить виконання рішення суду та ефективний захист порушення прав позивачки, а це у свою чергу є підставою для забезпечення позову.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 03.09.2020 року заява задоволена: накладено арешт на житловий будинок АДРЕСА_1 , що належить на праві власності ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 ).

09.09.2020 року від представника ОСОБА_1 адвоката Старюк В.А. надійшла заява про скасування заходів забезпечення позову через зловживання адвокатом Харченко Д.М., що діє в інтересах ОСОБА_3 процесуальними правами та подання завідомо безпідставних позовів. Крім того, посилався на невідповідність заяви вимогам ст. 151 ЦПК України вважав, що у заві відсутнє обґрунтування реальної загрози невиконання рішення суду, ціни позову, пропозицій щодо зустрічного забезпечення тощо.

10.09.2020 року заява прийнята в провадження та призначена до розгляду на 14.09.2020 року, судове засідання не відбулося через перебування головуючого у нарадчій кімнаті з розгляду іншої справи. Від учасників заяви про розгляд клопотання у їх відсутність не надійшло.

В судовому засіданні адвокат Старюк В.А. підтримав клопотання в повному обсязі та дав пояснення, аналогічні, викладеним у клопотанні, а саме щодо безпідставності позову, на підтвердження неодноразових спроб подати позов та забезпечити його надав розпечатки ухвал з ЄРСР.

Представник ОСОБА_2 адвокат Харченко Д.М. вважав, що підстави для скасування забезпечення позову відсутні, оскільки суд при вирішенні питання про забезпечення позову не повинний вирішувати питання обґрунтованості позовних вимог. Також вважав, що адвокат Старюк В.А. не може виступати представником ОСОБА_1 , оскільки він визначив його третьою особою та у них конфлікт інтересів.

Третя особа ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився про час, дату та місце розгляду клопотання повідомлений належним чином, його неявка не перешкоджає розгляду питання за суттю.

Судом встановлено, що станом на 07.10.2020 року провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння не відкрите судом не отримані відомості щодо зареєстрованого місця проживання відповідача ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 158 ЦПК України суд може скасувати заходи забезпечення позову з власної ініціативи або за вмотивованим клопотанням учасника справи. Клопотання про скасування заходів забезпечення позову розглядається в судовому засіданні не пізніше пяти днів з дня надходження його до суду. Згідно з ч.4 ст. 158 ЦПК України за результатами розгляду клопотання про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, постановляється ухвала.

Ухвала суду про скасування заходів забезпечення позову, вжитих судом, або про відмову в скасуванні забезпечення позову може бути оскаржена.

У п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» роз`яснено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку з застосуванням цих заходів

Відповідно до п. 10 вищезазначеної Постанови заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Зазначені обмеження встановлюються ухвалою суду і вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову (стаття 156, 158 ЦПК України).

Частиною 7 статті 158 ЦПК України передбачено, що у разі ухвалення судом рішення про задоволення позову заходи забезпечення позову продовжують діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи.

Отже, закон пов`язує забезпечення позову з неможливістю чи ускладненням виконання судового рішення.

Відповідно до положень ст.44 ЦПК України:

- учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч.1);

- залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, подання клопотання (заяви) для вирішення питання, яке вже вирішено судом, за відсутності інших підстав або нових обставин (п.1 ч.2);

- якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання (ч.3);

- суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом (ч.4).

Суд не погоджується з посиланням представника ОСОБА_1 на одну з підстав для скасування заходів забезпечення позову посилання на безпідставність позовних вимог, оскільки під час вирішення питання щодо забезпечення позову обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору.

З цих же підстав, суд не вбачає у зверненні до суду з позовом та заявою про його забезпечення зловживання ОСОБА_3 процесуальними правами.

Щодо інших доводів про невідповідність заяви про забезпечення позову вимогам ст. 153 ЦПК України, суд вважає, що посилання є суто формальними, оскільки суд зобов`язаний застосувати зустрічне забезпечення у випадку, коли позивач не має зареєстрованого в установленому законом порядку місця проживання (перебування) чи місцезнаходження на території України та майна, що знаходиться на території України, в розмірі, достатньому для відшкодування можливих збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові; або суду надані докази того, що майновий стан позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду про відшкодування збитків відповідача, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові.

На стадії розгляду питання щодо забезпечення позову вищевикладені обставини судом не встановлені. При цьому, ОСОБА_1 не позбавлений права подати заяву про зустрічне забезпечення за наявності підстав, визначених ч.3 ст. 154 ЦПК України.

Необхідність застосування зустрічного забезпечення ні з позовної заяви, ні з заяви про забезпечення позову не вбачається.

Співмірність заходу забезпечення позову заявленим вимогам та необхідність забезпечення підтверджені матеріалами справи, оскільки спірна квартира вже втретє змінила власника.

Арешт предмету позову (спірна квартира) не порушує прав ОСОБА_1 на мирне володіння майном, оскільки забезпечення позову шляхом його арешту не позбавляє його права власності на вказане нерухоме майно, а тимчасово обмежує його право в частині розпорядження таким майном в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому рішення суду у разі задоволення позову, оскільки вимогами є витребування майна саме з володіння ОСОБА_1 , який має можливість розпорядитися цим майном, що призведе до необхідності подальших судових процесів чи залучення до участі в справі нового співвідповідача тощо.

Суд вважає, що ухвала про забезпечення позову не порушує права відповідача, а обмежує їх на певний час, оскільки заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер до вирішення позову по суті.

Зважаючи на це, суд дійшов висновку, що доводи про необхідність скасування заходів забезпечення позову є необґрунтованими, заходи забезпечення позову не підлягають скасуванню, позаяк потреба в забезпеченні позову з тих чи інших причин не відпала та не змінились обставини, що зумовили його застосування, а тому у задоволенні заяви слід відмовити.

Відповідно до ч. 6 ст. 158 ЦПК України відмова у скасуванні забезпечення позову не перешкоджає повторному зверненню з таким самим клопотанням при появі нових обставин, що обґрунтовують необхідність скасування забезпечення позову.

Ухвала в повному обсязі складена 07 жовтня 2020 року.

Керуючись ст.158, 258-260, 353 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви представника ОСОБА_1 адвоката Старюка В.А. про скасування заходів забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про витребування майна з чужого незаконного володіння - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Херсонський міський суд Херсонської області шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі якщо ухвала суду не була вручена у день її проголошення, учасник справи має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

СуддяО. В. Ус