Номер провадження: 22-ц/813/384/20
Головуючий у першій інстанції Бойчук А. Ю.
Доповідач Ващенко Л. Г.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.09.2020 року м. Одеса

Колегія суддів Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Ващенко Л.Г.

суддів Вадовської Л.М., Колеснікова Г.Я.,

за участі секретаря Чепрас А.І.

з участю: представника позивачки ОСОБА_1 (правонаступник ОСОБА_2 )

розглянула у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 (правонаступник ОСОБА_2 ) на рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 червня 2018 року (одноособово суддя Бойчук А.Ю.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (правонаступник ОСОБА_2 ) і ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди,

ІІ. ОПИСОВА ЧАСТИНА

(короткий зміст позовних вимог і рішення суду першої інстанції)

08.06.2017 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 звернулись із позовом до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а саме: стягнення з відповідачки на користь позивачів майнової шкоди у розмірі 5 833,73 гривень і моральної шкоди у розмірі 50 000 гривень.

Позов обґрунтовано наступним.

ОСОБА_3 є співвласником квартири АДРЕСА_1 , в якій також мешкають позивачі. Внаслідок недбалого утримання з боку відповідача своєї частки квартири (відсутнє скло на вікні її кімнати та опалення), позивачі у січні 2017 року захворіли на ГРВІ, у зв`язку з чим витратили на ліки 5 833,74 гривень і зазнали моральної шкоди, яку оцінили у розмірі 50 000 гривень.

Посилаючись на зазначені обставини, позивачі просили позов задовольнити.

У судовому засіданні представник позивачки ОСОБА_2 і позивачка ОСОБА_1 позов підтримали, представник відповідачки позов не визнав, просив відмовити у його задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 05.06.2018 року ОСОБА_2 і ОСОБА_1 відмовлено у задоволенні позову.

(короткий зміст вимог апеляційної скарги)

Позивачка ОСОБА_2 не погодилась із рішенням суду від 05.06.2018 року і в особі представника подала апеляційну скаргу, в якій просила скасувати рішення суду, ухвалите нове, яким позов задовольнити, посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення, порушення норм матеріального і процесуального права.

(узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу)

Апеляційна скарга представника ОСОБА_2 зазначає:

У справі приймали участь не представники позивача, як зазначено в рішенні суду, а представник (одна особа) позивача. Весь судовий розгляд по справі фактично відбувся за одне судове засідання, яке тривало декілька хвилин, з урахуванням часу знаходження суду в нарадчій кімнаті. За такий період часу суд не мав фізичної можливості об`єктивно та ретельно дослідити і проаналізувати матеріали справи, додані до них документи, заслухати пояснення осіб, які брали участь у справі, що підтверджується аудіо записом судового засідання від 05.06.2018 року.

Судом не встановлені належним чином обставини, які мають значення для справи (сторони фактично були обмежені в часі, в тому числі і в наданні пояснень), докази по справі були неправильно досліджені та оцінені.

Суд першої інстанції неповно з`ясував обставини, які мали значення для справи, не вислухав пояснення сторін, висновки, викладені в рішенні суду, не відповідають обставинам справи, оскільки у судовому засіданні обставини справи за браком часу не з`ясовувались належним чином.

Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції, ІНФОРМАЦІЯ_1 , позивачка ОСОБА_2 померла (а.с.169).

Ухвалою апеляційного суду Одеської області від 24.09.2020 року до участі у справі в якості правонаступника позивачки ОСОБА_2 залучена її донька ОСОБА_1

(узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи)

Позивачка ОСОБА_1 і відповідачка ОСОБА_3 не скористались правом надати відзив, пояснення або заперечення на апеляційну скаргу.

ІІІ. МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

(встановлені судом першої інстанції та неоспорені обставини, а також обставини, встановлені судом апеляційної інстанції, і визначені відповідно до них правовідносини)

Судом першої інстанції встановлені і сторонами неоспорені такі обставини.

ОСОБА_2 , на підставі договору купівлі-продажу нерухомого майна, укладеного на Чорноморській товарній біржі від 21.10.1998 року, зареєстрованого в ОМБТІ 17.11.1998 року, 157 стор. 79 кн. 285 пр., придбала 235/1000 часток квартири АДРЕСА_1 , яка складається з однієї житлової кімнати жилою площею 34,9 м2, а також 235/1000 частки коридорів 1,6,9,11,12, 235/1000 частини кухні 8, 235/1000 частини ванної 14, 235/1000 частини туалету (а.с.10,11).

Позивачі ОСОБА_2 і ОСОБА_1 (донька ОСОБА_2 ), відповідно з 16.11.1998 року і з 22.10.2013 року зареєстровані у квартирі АДРЕСА_1 (а.с.12).

У квартирі АДРЕСА_1 зареєстрована і займає 2 кімнати сім`я ОСОБА_3 , яка фактично не мешкає у квартирі, не маючи доступу до квартири через конфлікт із позивачами (а.с.12,26,96-100).

Згідно листа №С-1882 від 20.01.2017 року КП ЖКС «Порто-Франківський» (далі- ЖКС) на звернення ОСОБА_2 , співробітниками ЖКС проведено обстеження спірної квартири і виявлено, що на вікнах відсутнє скління, внаслідок чого відбувається потрапляння атмосферних опадів у квартиру, вручити припис власнику квартири щодо приведення квартири у належний санітарний і технічний стан не можливо через відсутність власника (а.с.13).

Листом від 13.02.2017 року № 01-29/С-8, Управління з питань охорони об`єктів культурної спадщини (далі-Управління, а.с.14,15), ОСОБА_1 на її заяву від 16.01.2017 року № 01-29/С-В, повідомлено, що виходом на місце 29.01.2017 року спеціалістами Управління встановлено, що власник кімнати у спірній квартирі ОСОБА_3 , на час перевірки, відсутня, об`єкт відчинений, вікна засклені, зашиті фанерою та ковдрою, ознак будівельних робіт не спостерігається.

У відзиві на позовну заяву представник відповідачки ОСОБА_3 зазначив, що: відповідачка є співвласником квартири АДРЕСА_1 де зареєстрована разом з дітьми, однак мешкає з ними за іншою адресою; ОСОБА_3 з дати придбання у власність частки спірної квартири в квартирі фактично не проживає, оскільки співвласник квартири ОСОБА_2 та її дочка ОСОБА_1 перешкоджають у користуванні квартирою; ОСОБА_4 регулярно змінюють замки вхідної двері, відмовляються впускати відповідачку до спірної квартири; 22.12.2016 року, ОСОБА_1 не впустила відповідачку до квартири, ув`язку з чим остання викликала дільничного інспектора Приморського відділу ГУНП України в Одеській області Дейкуна О.Н., який прийняв заяву та пояснення ОСОБА_1 , копія якої знаходиться у матеріалах справи (а.с.90-100).

До позовної заяви, на підтвердження спричинення матеріальної і моральної шкоди надані: витяги з амбулаторних карт позивачів; квитанції на придбання ліків і за дослідження; диск з відео про стан квартири та фото (а.с.16-21).

Судом апеляційної інстанції нові обставини не встановлювались і нові докази не досліджувались.

Між сторонами виникли правовідносини з відшкодування шкоди, які регулюються нормами ЦК України.

(доводи, за якими суд апеляційної інстанції погодився або не погодився з висновками суду першої інстанції)

Суд першої інстанції, відмовляючи у позові виходив з недоведеності позовних вимог (а.с.131-136).

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з таких підстав.

Майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини (ст. ст. 1166 ч.1, 1167 ч.1 ЦК України).

Вирішуючи спір щодо відшкодування шкоди, слід мати на увазі, що заподіяна особі і її майну шкода підлягає відшкодуванню у повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи.

Підставою для застосування відповідальності за спричинення шкоди є вчинення особою правопорушення, а підставою позадоговірної відповідальності є склад цивільного правопорушення, елементами якого є: шкода; протиправна поведінка; причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою; вина.

Позивачі, обґрунтовуючи вимоги щодо відшкодування майнової шкоди у розмірі 5 833,74 гривень зазначали, що внаслідок протиправних дій відповідачки, які полягали у не здійсненні нею ремонтних робіт в кімнаті, власником якої є відповідачка, вони зазнали збитків, оскільки витрачали кошти на придбання ліків через захворювання на ГРВІ у січні 2017 року (а.с.3,4).

З наданих позивачами до позовної заяви копій квитанцій вбачається, що у січні 2017 року на придбання ліків позивачі фактично витратили всього 833,47 гривень (а.с.16).

Суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на підтвердження того, що внаслідок протиправних та винних дій відповідачки ОСОБА_3 позивачам завдана майнова шкода у розмірі 5 833,74 гривень.

Підставою для відповідальності за спричинення шкоди, відповідно до ст. 1166 ЦК України, є склад цивільного правопорушення, тобто наявність шкоди, встановлення протиправної поведінки особи, причинний зв`язок між шкодою і протиправною поведінкою особи і вина особи.

Матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що з боку відповідачки у січні 2017 року мала місце протиправна поведінка (в чому вона полягала і чим підтверджується), між протиправною поведінкою відповідачки і шкодою (хвороба позивачів на ГРВІ у січні 2017 року) є причинний зв`язок та що відповідачка вина у спричиненні позивачам майнової шкоди.

Оскільки позивачі не довели факту спричинення відповідачкою майнової шкоди, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про недоведеність вимог і в частині відшкодування моральної шкоди.

(мотиви прийняття або відхилення кожного аргументу, викладеного учасниками справи в апеляційній скарзі та відзиві на апеляційну скаргу)

Доводи представника позивачки у скарзі, що: розгляд справи відбувся у одному судовому засіданні, тривав декілька хвилин, і, з урахуванням часу знаходження суду в нарадчій кімнаті, суд не мав можливості об`єктивно та ретельно дослідити й проаналізувати матеріали справи; судом належним чином не встановлені обставини, які мають значення для справи (сторони були обмежені в часі, в тому числі і в наданні пояснень), докази по справі неправильно досліджені та оцінені; суд неповно з`ясував обставини, які мали значення для справи і не вислухав пояснення сторін (не надав можливості надати пояснення), висновки в рішенні суду не відповідають обставинам справи, - до уваги не приймаються.

Справа знаходилась у провадженні суду першої інстанції з 08.06.2017 року до 05.06.2018 року, протягом якого, позивачі, реалізуючи свої процесуальні права, надавали до суду письмові докази, додаткові пояснення і докази, приймали участь у судовому засіданні.

05.06.2018 року у судовому засіданні приймали участь представник позивачки ОСОБА_2 , особисто позивачка ОСОБА_1 і представник відповідачки ОСОБА_3 , які надали суду пояснення, приймали участь у дослідженні доказів та у судових дебатах (а.с.130,131).

Та обставина, що розгляд справи у судовому засіданні 05.06.2018 року тривав з 12:15:27 до 12:26:53 не є підставою для ствердження про необ`єктивність дослідження доказів судом або неправильність оцінки судом наявних у справі доказів чи неповне з`ясування обставин справи.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Рішення суду, відповідно до вимог ст. 85 ЦПК України, містить оцінку наявним у справі доказам.

Помилкова вказівка у рішенні суду про участь у судовому засіданні представників позивачів (замість одного представника) не є підставою для скасування правильного по суті рішення суду про відмову у позові за недоведеністю позовних вимог.

(чи були і ким порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси, за захистом яких особа звернулася до суду)

Позивачі не довели позовних вимог тому відсутні підстави для ствердження про порушення їхніх прав, за захистом яких вони звернулися до суду.

(висновки за результатами розгляду апеляційної скарги з посиланням на норми права, якими керувався суд апеляційної інстанції)

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (ст. 375 ч.1 ЦПК України).

Приймаючи до уваги, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

СУДОВІ ВИТРАТИ

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст. 141 ч.1, ч.2 п.п.1-3 ЦПК України).

З огляду на те, що у позові відмовлено і колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову у позові, позивачка не має права на відшкодування судових витрат.

ІV. РЕЗОЛЮТИВНА ЧАСТИНА

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 (правонаступник ОСОБА_2 ) залишити без задоволення.

Рішення Приморського районного суду м. Одеси від 05 червня 2018 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови суду складено 06.10.2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду Л.Г. Ващенко

Л.М. Вадовська

Г.Я. Колесніков