Справа№ 308/2682/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2020 м. Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Зарева Н.І., розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову до подання позовної заяви, -

ВСТАНОВИВ:

До Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області надійшла заява представника заявника ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову до подання позовної заяви, у якій він просить вжити заходи забезпечення позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення боргу за договорами позики, а саме накласти арешт на належну ОСОБА_3 квартиру за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява мотивована наступним.

28.06.2017 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір позики від 28.06.2017 року, згідно з яким ОСОБА_2 передав у власність ОСОБА_3 кошти у розмірі 44200 грн. (сорок чотири тисячі двісті гривень), що підтверджується розпискою від 28.06.2017 року, і на час передачі коштів вказана сума була еквівалента 1700,00 дол. США (одній тисячі сімсот доларів США).

Відповідно до п. 3 договору від 28.06.2017 року позичальник зобов`язувався повернути позику не пізніше 31.12.2017 року. Проте на момент подання цієї заяви ОСОБА_3 не повернула ОСОБА_2 вказані кошти.

Також, 25.04.2018 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено договір позики від 25.04.2018 року, відповідно до якого ОСОБА_2 надав ОСОБА_3 ще одну безвідсоткову позику у розмірі 59800,00 грн. (п`ятдесят дев`ять тисяч вісімсот гривень), що на день укладення договору за курсом НБУ складало 2300,00 доларів США (дві тисячі триста доларів США), що підтверджується договором позики від 25.04.2018 року та розпискою від 29.04.2018 року..

Згідно п. 2.1 договору позики від 25.04.2018 року строк надання позики позичальнику становив 3 (три) місяці з моменту реальної передачі всієї грошової суми, тобто до 25.07.2018 року. Проте на момент подання цієї заяви ОСОБА_3 не повернула ОСОБА_2 вказані кошти.

У зв`язку із вказаними обставинами ОСОБА_2 має намір звернутись до Ужгородського міськрайонного суду із позовом про стягнення боргу за договорами позики, інфляційних втрат та пені на загальну суму 116293,11 грн. (сто шістнадцять тисяч двісті дев`яносто три гривні одинадцять копійок).

Заявнику не відомо про наявність грошових кошів на рахунках ОСОБА_3 .

У той же час, заявник повідомляє, що ОСОБА_3 на праві власності належить квартира за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно. Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 203389524 від 08.03.2020 року.

Заявнику стало відомо про намір боржника відчужити нерухоме майно, на підтвердження чого додав до заяви відомості із сайту «Дом Ріа».

Враховуючи викладене, заявник вважає, що існує загроза, що нерухоме майно, яке перебуває у власності ОСОБА_3 може бути відчужене третім особам, що в результаті утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду щодо сплати боргу.

Окрім того, зазначає, що заявником не пропонується зустрічне забезпечення.

Дослідивши та оцінивши подану заяву та додані до неї документи, суд прийшов до наступних висновків.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; ціну позову, про забезпечення якого просить заявник.

Відповідно до постанови Пленуму Верховного суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22 грудня 2006 № 9 року, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідного виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Крім того, суд у мотивувальній частині ухвали про забезпечення позову повинен вказати мотиви, із яких суд (суддя) дійшов висновку про обґрунтованість припущення про те, що невжиття заходів забезпечення може в майбутньому утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення.

Із заяви вбачається, що заявник ОСОБА_2 має намір звернутись до Ужгородського міськрайонного суду із позовом про стягнення боргу за договорами позики, інфляційних втрат та пені на загальну суму 116.293,11 грн. Заявнику не відомо про наявність грошових коштів на рахунках ОСОБА_3 , але заявнику відомо, що ОСОБА_3 на праві власності належить квартира, відчуження якої утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду щодо сплати боргу.

Суд констатує, що наявність самого по собі спору про стягнення заборгованості за договором позики не є підставою для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони користуватись або розпоряджатись належною ОСОБА_3 на праві власності квартирою з огляду на те, що право власності ОСОБА_3 на цю квартиру заявник не має намір оспорювати, а предметом спору є лише виключно стягнення грошових коштів за договором позики.

Суд також переконаний, що захід забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру є неспівмірним із заявленною позивачем вимогою про стягнення заборгованості у розмірі 116293,11 гривень, оскільки вартість квартири в центральній частині міста Ужгорода на ринку нерухомості є значно більшою. Вказане підтверджується і оголошенням на сайті «Дом Ріа», на яке посилається заявник. Так, згідно наданої суду роздруківки, вартість квартири площею 76 кв. м по АДРЕСА_2 становить 39 500 доларів США.

Крім того, згідно поданої заявником копії інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта № 203389524 від 08.03.2020 року на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , що належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , вже накладено обтяження у виді арешту.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що в задоволенні заяви слід відмовити, оскільки підстави, які б свідчили про те, що невжиття заходу забезпечення позову, шляхом накладення арешту на квартиру, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду відсутні, а заходи забезпечення, які просить вжити заявник, є неспівмірними із заявленими позовними вимогами.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 152, 153, 157, 260-261, 353-355 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви представника заявника ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , про забезпечення позову до подання позовної заяви відмовити.

Ухвала може бути оскаржена безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Н.І. Зарева