Ухвала

07 жовтня 2020 року

м. Київ

справа №335/10393/17

провадження №61-13931ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 18 серпня

2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_1 про відшкодування шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року ОСОБА_2 звернувся до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» (далі- ПрАТ «Страхова група «ТАС»), ОСОБА_1 з позовом, у якому, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог, просив стягнути з ПрАТ «Страхова група «ТАС» штрафні санкції у розмірі 2 536,38 грн, а з ОСОБА_1 - матеріальну шкоду завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди у розмірі

163 539,98 грн.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя

від 25 травня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з

ПрАТ «Страхова група «ТАС» на користь ОСОБА_2 штрафні санкції в розмірі 2 536,38 грн. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальну шкоду у розмірі 25 224,62 грн. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

ОСОБА_2 звернувся з апеляційною скаргою, у якій оскаржив рішення суду першої інстанції у повному обсязі.

ОСОБА_1 оскаржив судове рішення в апеляційному порядку у частині стягнення з нього на користь позивача матеріальної шкоди.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 18 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2020 року змінено в частині стягнення матеріальної шкоди з ОСОБА_1 , у цій частині прийнято нове судове рішення, яким з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто матеріальну шкоду у розмірі 163 491,98 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

У касаційній скарзі, поданій у вересні 2020 року, ОСОБА_1 просить скасувати судові рішення в частині стягнення з нього матеріальної шкоди, у цій частині ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні цих вимог, в іншій частині рішення залишити без змін, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд приходить до висновку про відмову у відкритті касаційного провадження, оскільки вона подана на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом

на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Предметом спору у даній справі є вимоги майнового характеру щодо стягнення матеріальної шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди на загальну суму 166 076,36 грн (2 536,38 +163 539,98).

Розмір оспореної в касаційній скарзі суми становить 163 491,98 грн.

Вимоги майнового характеру станом на 01 січня 2020 року не перевищують ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 * 100 = 210 200).

Зазначена справа є незначної складності та не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнавав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, ураховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України належить до Загальних положень цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Отже, зазначена справа є малозначною відповідно до вищенаведених приписів ЦПК України.

При цьому Верховним Судом досліджено та взято до уваги: ціну позову, предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

При цьому Верховним Судом також перевірено, чи мають місце обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, та зазначених обставин не встановлено.

Вказівка в резолютивній частині постанови Запорізького апеляційного суду від 18 серпня 2020 року про можливість її оскарження до Верховного Суду, не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржене судове рішення ухвалене у малозначній справі.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Зазначене відповідає Рекомендаціям № R (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року, який рекомендував державам-членам вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Верховний Суд зауважує, що застосування критерію малозначності справи в цій справі було передбачуваним, справу розглянули суди двох інстанцій в межах своїх повноважень, заявник не переконав у наявності інших виключних обставин, які за положеннями Кодексу могли вимагати касаційного розгляду справи.

З урахуванням наведеного, оскільки касаційну скаргу подано на судове рішення у малозначній справі, що не підлягає касаційному оскарженню, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків не встановлено, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої, частиною дев`ятою статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 нарішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 25 травня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 18 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС», ОСОБА_1 про відшкодування шкоди.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявникові.

Ухвала суду касаційної інстанції оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська