Ухвала

06 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 2-2798/10

провадження № 61-14540ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротенка Є. В. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Зайцева А. Ю.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2019 ОСОБА_1 через представника - адвоката Чаплієву К. В. звернувся до суду із заявою, в якій просив визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року, залишеною без змін постановою Київського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року, заяву, подану представником заявника ОСОБА_1 - адвокатом Чаплієвою К. В., заінтересовані особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ПАТ «АБ «Укргазбанк» про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, залишено без задоволення.

02 жовтня 2020 року ОСОБА_1 подавдо Верховного Суду касаційну скаргу на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року.

В касаційній скарзі заявник просить скасувати оскаржені судові рішення та ухвалити нове рішення про задоволення його заяви.

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з пунктом 25 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку: ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку.

Враховуючи викладене, ухвала Деснянського районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року(щодо визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню), яка віднесена до категорії ухвал, вказаних у пункті 25 частини першої статті 353 ЦПК України, після її перегляду в апеляційному порядку, не входить до переліку ухвал, які є предметом оскарження у касаційному порядку.

Не може бути предметом перегляду у касаційному порядку й постанова Київського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року, прийнята за результатами апеляційного перегляду такої ухвали, яка не підлягає касаційному оскарженню (в силу вимог пункту 2 частини першої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Оскільки касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню, у відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити.

Керуючись частиною першою статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі постійної колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою

ОСОБА_1 на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 24 лютого 2020 року та постанову Київського апеляційного суду від 25 серпня 2020 року у справі за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Акціонерний банк «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Копію ухвали разом з доданими до скарги матеріалами повернути особі, яка подавала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Коротенко

С. Ю. Бурлаков

А. Ю. Зайцев