П О С Т А Н О В А

Іменем України

29 вересня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Кожух О.А.,

суддів Джуги С.Д., Мацунича М.В.

за участі секретаря Кухта М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення Ужгородського міськрайонного суду від 17 липня 2019 року (головуючий суддя Деметрадзе Т.Р.) у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» про визнання припиненим права застави та скасування в державному реєстрі обтяжень нерухомого майна запису про обтяження, -

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Дельта Банк» (далі Банк) про визнання припиненим права застави та скасування в державному реєстрі обтяжень нерухомого майна запису про обтяження.

Позов мотивовано тим, що 03.12.2007 між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 428 /ФКВ-07, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 19049 доларів США на придбання автомобіля, з процентною ставкою 10,5 річних, комісією за надання 1,5% від суми кредиту, 0,10% комісія за управління кредитом на строк 84 місяці з датою повернення 01.12.2014.

Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 було укладено договір застави транспортного засобу № 428/Zфкв-07 від 03.12.2007, згідно якого у заставу передано належний позивачу автомобіль марки КІА CERATO 1,6 5МТ, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1599, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відомості про обтяження на автомобіль було внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та до облікової картки на транспортний засіб в Закарпатський МРЕВ.

30.06.2010 між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта банк» було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку.

Оскільки ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконував, ПАТ «Дельта Банк» раніше зверталося із позовом про стягнення заборгованості, за результатом розгляду якого рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.10.2013 стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість у розмірі 148 392,23 грн. та судові витрати.

Вказував, що дане судове рішення виконано, постановою про закінчення виконавчого провадження від 22.04.2015 головного державного виконавця міського відділу ДВС Ужгородського МРУЮ Роман В.Я. встановлено фактичне виконання у повному обсязі вище зазначеного рішення згідно з виконавчим документом. Виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 308/5204/13, виданого 28.01.2014 Ужгородським міськрайонним судом Закарпатської області закінчено.

Позивач зазначає, що свої зобов`язання виконав, що підтверджується також платіжними дорученнями від 22.04.2015 № 4122 та № 4123, тому заборгованості перед банком не має.

Письмовими заявами від 01.07.2015 і 30.04.2015 позивач звертався до ПАТ «Дельта Банк» з проханням надати йому довідку про відсутність заборгованості та надання дозволу зняття з обліку автомобіля з припиненням права застави. Проте застава автомобіля не припинена, запис про неї з Державного реєстру обтяжень рухомого майна - не вилучено.

Посилаючись на дані обставини, просив: - визнати припиненим його зобов`язання перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитними договорами № 428 /ФКВ-07 від 03.12.2007; - визнати припиненим право застави за договором № 428/Z фкв-07 від 03.12.2007 на автомобіль марки КІА CERATO 1,6 5МТ, номер шассі (кузова, рами) НОМЕР_3 ; - скасувати у державному реєстрі обтяжень нерухомого майна запис про обтяження за договором застави; - виключити з облікової картки приватного транспортного засобу - автомобіля марки КІА CERATO 1,6 5МТ, номер шассі (кузова, рами) НОМЕР_3 , відомості про обтяження: у вигляді заборони на відчуження.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 17.07.2019 позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано припиненим зобов`язання ОСОБА_1 перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором № 428/ФКВ-07 від 03.12.2007.

Визнано припиненим право застави за договором № 428/Z фкв-07 від 03.12.2007 на автомобіль марки КІА CERATO 1,6 5МТ, легковий седан - В, 2007 року випуску, номер шассі (кузова, рами) НОМЕР_3 , об`єм двигуна 1599, колір сірий, реєстраційний номер НОМЕР_2 , зареєстрований РЕВ Ужгородським МРВ УДАІ УМВС України 30.11.2007, який належить ОСОБА_1 на праві власності, на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_4 , виданого РЕВ Ужгородським МРВ від 30.11.2007.

Скасовано в Державному реєстрі обтяжень нерухомого майна запис про обтяження, здійснений за договором застави транспортного засобу №428/Z фкв-07, 4929, від 03.12.2007 на вказаний автомобіль.

Виключено з облікової картки приватного транспортного засобу автомобіля марки КІА CERATO, реєстраційний номер НОМЕР_5 , відомості про обтяження «у вигляді заборони відчуження».

Стягнуто з ПАТ «Дельта Банк» на користь держави судовий збір у розмірі 1762 грн.

На це рішення подав апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк», в якій просить скасувати рішення місцевого суду та ухвалити нове, яким у позові ОСОБА_1 відмовити.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що надані позивачем квитанції про сплату заборгованості стягнутої судовим рішенням, та закінчення виконавчого провадження з примусового його виконання не підтверджують факт повного виконання позичальником зобов`язань за кредитним договором; в ОСОБА_1 станом на 09.01.2019 існує заборгованість за кредитним договором у розмірі 770 256,10 грн, що стверджується довідкою та розрахунком заборгованості; зазначає, що у п. 6.2 договору застави сторони визначили, що такий договір діє до повного виконання зобов`язань, забезпечених заставою; вказує, що забезпечене заставою зобов`язання не припинилося. Раніше ОСОБА_1 звертався із аналогічним позовом та рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 16.03.2017 у справі № 308/14916/15-ц у задоволенні його позову про визнання зобов`язання припиненим - відмовлено.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 вказує на її безпідставність та просить рішення суду залишити без змін,

Представник апелянта та позивач в судове засідання не з?явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, що стверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень. Колегія суддів, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, розглянула справу за відсутності цих осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, позицію представника позивача, яка просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Встановлено та з матеріалів справи вбачається, що 03.12.2007 між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 428 /ФКВ-07, згідно якого останній отримав кредит у розмірі 19049 доларів США на придбання автомобіля, з процентною ставкою 10,5 річних, комісією за надання 1,5% від суми кредиту, 0,10% комісія за управління кредитом на строк 84 місяці з датою повернення 01.12.2014.

Для забезпечення виконання зобов`язань позичальника між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_1 було укладено договір застави транспортного засобу № 428/Zфкв-07 від 03.12.2007, згідно якого у заставу передано належний позивачу автомобіль марки КІА CERATO 1,6 5МТ, 2007 року випуску, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1599, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Відомості про обтяження на автомобіль було внесено до Державного реєстру обтяжень рухомого майна та до облікової картки на транспортний засіб в Закарпатський МРЕВ, що підтверджується витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна (а.с.8), та свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_4 виданого РЕВ Ужгородського МРВ УДАІ УМВС України в Закарпатській області, в якому наявний запис: «Особливі відмітки. Кредит «УкрпромБанк». Відч. Заборон. Акт від НДЦ152368» (а.с.7).

Також між ТОВ «Український промисловий банк» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки № 428/Z пор-07-01, згідно якого остання поручалась перед банком за належне виконання зобов`язань позичальника ОСОБА_1

30.06.2010 між ТОВ «Український промисловий банк» та ПАТ «Дельта банк» було укладено договір про передачу активів та кредитних зобов`язань Укрпромбанку на користь Дельта Банку.

Оскільки ОСОБА_1 свої зобов`язання належним чином не виконував, ПАТ «Дельта Банк» раніше зверталося із позовом про стягнення заборгованості в розмірі 148 392,23 грн, з яких: 120 141,66 грн тіло кредиту; 25 153,25 грн відсотки; 3097,31 грн комісія за ведення кредиту.

За результатом розгляду цього спору у справі № 308/5204/13-ц було ухвалено рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.10.2013, яким позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 428/ФКВ-07 в сумі 148 392,23 грн. і судові витрати в розмірі 1 483,92 грн. (а.с.4-6).

Згідно постанови про закінчення виконавчого провадження від 22.04.2015 ВП № 47085617, винесеної головним державним виконавцем міського відділу ДВС Ужгородського МРУЮ Роман В.Я., встановлено фактичне виконання в повному обсязі вищезазначеного рішення суду згідно з виконавчим листом № 308/5204/13, виданим 28.01.2014 (а.с.9).

Також на підтвердження погашення заборгованості, стягнутої судовим рішенням, позивачем надано копії платіжних доручень від 22.04.2015 № 4122 на суму 148 392,23 грн та від 22.04.2015 року № 4123 на суму 1483,92 грн. (а.с.11)

З матеріалів даної справи вбачається, що у 2015 році ОСОБА_1 звертався до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк», Державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України, Управління ДАІ УМВС України в Закарпатській області, третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - МВ ДВС Ужгородського міськрайонного управління юстиції - про визнання припиненим зобов`язань перед ПАТ «Дельта Банк», за результатами розгляду якого Ужгородським міськрайонним судом у справі № 308/14916/15-ц було ухвалено рішення від 16.03.2017.

Цим рішенням встановлено, що відповідно до позовної заяви від 20.03.2013, у справі № 308/5204/13-ц, ПАТ «Дельта Банк» було заявлено до стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором станом на 01.03.2013 у розмірі 148 392,23 грн.

Курс долара США, встановлений Національним банком України станом на 01.03.2013, складав 799,30 грн. за 100 доларів США.

Шляхом підрахунків судом встановлено, що у справі № 308/5204/13 ПАТ «Дельта Банк» було заявлено до стягнення із ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором станом на 01.03.2013 у розмірі 148 392,23 грн., що складає 18 177,77 доларів США і 3 097,31 грн., та складається із:

- тіло кредиту - 120 141,66 грн., що еквівалентно 15030,86 доларів США;

- відсотки - 25 153,25 грн., що еквівалентно 3146,91 доларів США;

- комісія за ведення кредиту 3 097,31 грн.

Така заборгованість була стягнута рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 01.10.2013, та сплачена 22.04.2015.

Проте у справі № 308/14916/15-ц ПАТ «Дельта Банк» було надано розрахунок заборгованості за договором кредиту 428/ФКВ-07 від 03.12.2007, відповідно до якого у ОСОБА_1 станом на 01.03.2016 Банком була визначена прострочена заборгованість у розмірі 748 472,68 грн., яка складалась із:

- тіло кредиту 11 659,15 доларів США (в еквіваленті - 315 902,36 грн);

- відсотки 4 250,94 доларів США (в еквіваленті - 115 178,38 грн).

Судом у справі № 308/14916/15-ц встановлено, що Банком було пред`явлено до стягнення 20.03.2013 достроково всю суму боргу за тілом кредиту, відсотками та комісією, яку було у повному обсязі стягнуто на його користь 22.04.2015, проте було переведено Банком у долари США станом на 01.04.2015 та погашено частково борг за тілом у розмірі 3 371,71 доларів США, та відсотками у розмірі 3 237,71 доларів США. Суд першої інстанції вважав, що заборгованості у ОСОБА_1 перед Банком не існує, оскільки Банком було заявлено до стягнення заборгованість у гривні, а не у доларах США, що є правом Банку, проте не надає йому права повторно вимагати стягнення боргу із ОСОБА_1 та поручителя, який був погашений у відповідно до зазначеного рішення суду.

Таким чином, вже у справі № 308/14916/15-ц судом було встановлено, що заборгованості у ОСОБА_1 перед Банком не існує. Відмовляючи у задоволенні позову у справі № 308/14916/15-ц суд першої інстанції в рішенні від 16.03.2017 керувався правовою позицією, викладеною Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 у справі № 6-157цс16, у якій зазначалось, що наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє боржника та поручителя від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання й не позбавляє кредитора права на отримання штрафних санкцій, передбачених умовами договору та ЦК України, а також сплату боржником процентів, належних кредитору відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц відступила від правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду України від 23 вересня 2015 року у справі № 6-1206цс15 (аналогічного висновку, викладеного Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 у справі № 6-157цс16) та зазначила, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що засвідчено в судовому рішенні.

Згідно з наданим позивачем розрахунком станом на 09.01.2019 існує заборгованість за кредитним договором № 428 /ФКВ-07 у розмірі 770 256,10 грн, яка виникла у зв`язку з тим, що рішення суду (від 01.10.2013) про дострокове стягнення всієї суми заборгованості було виконане лише 22.04.2015

Проте, як зазначено у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц, звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі.

У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Внаслідок звернення ПАТ «Дельта Банк» до суду із позовною заявою про стягнення заборгованості за кредитним договором до ОСОБА_1 , яка рішенням суду у справі № 308/5204/13-ц була задоволена та стягнута достроково, у кредитодавця не було підстав для подальшого нарахування процентів та комісії за кредитним договором.

Таким чином, основне зобов`язання за кредитним ОСОБА_1 договором виконано у повному обсязі.

В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Відповідно до статей 526, 530, 610, частини першої статті 612 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином, у встановлений термін, відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Згідно п. 1 ч. 1 ст 593 ЦК України, абзацу першого статті 28 Закону України «Про заставу», застава припиняється з припиненням забезпеченого заставою зобов`язання.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до частини третьої статті 1049 ЦК України грошова позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалась, на банківський рахунок позикодавця.

При зарахуванні грошової суми, стягнутої за рішенням суду, на банківський рахунок позикодавця грошова позика вважається повернутою.

Статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином, а тому з часу зарахування на банківський рахунок сум, стягнутих за рішенням суду або добровільно сплачених позичальником на вимогу про дострокове повернення позики ці зобов`язання вважаються припиненими.

За системним аналізом зазначених норм права застава припиняється в разі припинення забезпеченого заставою зобов`язання (основного зобов`язання), зокрема, на підставі його виконання.

Припинення застави як засобу забезпечення виконання зобов`язання пов`язано з припиненням основного зобов`язання.

За належного виконання у повному обсязі забезпеченого заставою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором застави, які є похідними від основного зобов`язання.

Отже, за відсутності обґрунтованої заборгованості позичальника та вимог кредитора на момент виконання рішення суду про дострокове стягнення заборгованості та припинення у зв`язку із цим основного зобов`язання, застава припиняється.

Правовий висновок щодо припинення іпотеки (як виду застави) сформований Великою Палатою Верховного Суду в постановах від 17 квітня 2018 року № 522/407/15-ц (провадження № 14-53цс18) та від 27 березня 2019 року у справі у справі № 711/4556/16-ц (провадження № 14-88цс19).

Колегія суддів вважає, що зобов`язання за кредитним договором № 428 /ФКВ-07 - припинені сплатою ОСОБА_1 суми заборгованості, визначеної судовим рішенням, унаслідок чого припинено й заставу, якою було забезпечено зобов`язання ОСОБА_1 .

За таких обставин, суд першої інстанції, дійшов правильного висновку про наявність підстав для визнання припиненими зобов`язань ОСОБА_1 як за кредитним договором, так і за договором застави.

Записи про державну реєстрацію обтяжень рухомого майна у реєстрі обтяжень та у обліковій картці транспортного засобу, за належного виконання у повному обсязі забезпеченого заставою основного зобов`язання за кредитним договором, є перешкодами у реалізації власником права розпорядження відповідним майном, а тому судом першої інстанції також правомірно задоволено вимоги про скасування запису про обтяження транспортного засобу в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та виключення відомостей про обтяження з облікової картки транспортного засобу.

Посилання у апеляційній скарзі на те, що позивач вже звертався до суду з позовом про визнання припиненим зобов`язання перед ПАТ «Дельта Банк» (справа № 308/14916/15), у задоволенні якого ОСОБА_1 було відмолено, не заслуговують на увагу, оскільки вказані спори не є тотожними, з різними учасниками і предметом позовних вимог.

Зважаючи на викладене, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги висновків місцевого суду не спростовують. Судове рішення ухвалено судом першої інстанції з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому, у відповідності до ст. 375 ЦПК України, апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - залишити без змін.

Керуючись ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. ст. 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду від 17 липня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційну скаргу на постанову апеляційного суду може бути подано безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 06 жовтня 2020 року.

Головуюча: Судді: