КУЙБИШЕВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 319/88/20
Номер провадження2/319/136/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2020 року смт. Більмак

Куйбишевський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Ходька В.М., за участі секретаря судового засідання Сіляєвої Н.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди, за відсутності учасників справи, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_2 на його користь 123 871,50 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, 1000,00 грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених внаслідок оплати проведення незалежної оцінки транспортного засобу, витрати зі сплати судового збору у розмірі 1 249,00 грн. та витрати, понесені позивачем на правничу допомогу адвоката. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 23.12.2019 о 10 год. 30 хв. ОСОБА_2 , виїжджаючи на своєму транспортному засобі з двору будинку № 76 по вул. Запорізька в смт. Більмак Запорізької області, не надав превагу у русі транспортному засобу ВАЗ 217230, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по цій же вулиці, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода. В результаті дорожньо-транспортної пригоди був пошкоджений автомобіль позивача, що заподіяло йому майнову шкоду, яку він просить стягнути.

10.06.2020 від представника позивача надійшло клопотання про залучення співвідповідача та зменшення розміру позовних вимог, а також уточнена позовна заява із зменшеними позовними вимогами, окремо до кожного з відповідачів, в цих документах він просить залучити до участі у справі в якості співвідповідача Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС", з якого просить стягнути 58600,48 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, просить стягнути з первісного відповідача - ОСОБА_2 23 871,50 грн. в рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди та 1000,00 грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених внаслідок оплати проведення незалежної оцінки транспортного засобу, крім того, просить стягнути з відповідачів пропорційно задоволеним позовним вимогам на користь позивача, понесені судові витрати в тому числі витрати на правничу допомогу адвоката. Необхідність залучення співвідповідача обґрунтовується тим, що цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 застрахована ПАТ "СГ "ТАС", згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АО 6425109 від 14.08.2019, тому вказана особа має бути відповідачем у справі щодо вимоги про відшкодування майнової шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди в межах страхового поліса - 100000 грн.. Зменшення розміру позовних вимог обґрунтовується тим, що позивач отримав від страхової компанії кошти у розмірі 41 399,52 грн. і на цю суму він зменшує вимоги до нового відповідача. Таким чином, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, тобто 23 871,50 грн. (123 871,50 грн. - 100 000 грн. = 23 871,50 грн.), а з ПАТ "СГ "ТАС" стягнути 58 600,48 грн. (100 000 грн. - 41 399,52 грн. = 58 600,48 грн.).

В уточненому позові вказано, що ціна позову складається із вартості відновлювальних робіт в сумі 79 073,70 грн., до якої додано розмір матеріальних збитків, понесених у зв`язку з пошкодженням майна в сумі 44 797,80 грн. та розмір вартості оплати проведення незалежної оцінки в сумі 1 000 грн. за мінусом розміру отриманої страхової виплати в сумі 41 399,52 грн. і дорівнює 83 471,98 грн.

Представник відповідача ПАТ "СГ "ТАС" надав відзив в якому виклав свої заперечення проти позову посилаючись на те, що вказане товариство у відповідності до вимог статей 12, 29, 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" здійснило позивачу виплату страхового відшкодування в розмірі відновлювального ремонту з урахуванням зносу та з вирахуванням франшизи і ПДВ, що становить 41399,52 грн. і не заперечується в позові, тому просив відмовити в його задоволені.

Ухвалою суду від 13.02.2020 позовну заяву прийнято до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи в судове засідання, що було призначене на 12.03.2020, судові засідання неодноразово відкладались та оголошувались перерву через неявку учасників справи, залучення співвідповідача та неможливість розгляду справи на підставі наявних доказів.

Ухвалою суду від 19.05.2020 відмовлено в задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_2 про продовження процесуального строку для подання відзиву.

Ухвалою суду від 11.06.2020 задоволено клопотання представника позивача про залучення співвідповідача та зменшення розміру позовних вимог, залучено до участі у справі в якості співвідповідача ПАТ "СГ "ТАС" та прийнято до розгляду заяву представника позивача про зменшення розміру позовних вимог.

Ухвалою суду від 18.08.2020 залишено без розгляду заяву представника позивача ОСОБА_3 про зменшення розміру позовних вимог та відмову від частини позову, прийнято його відмову від частини позовних вимог та закрито провадження у справі в частині позовних вимог до Приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС".

Учасники справи в останнє судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви про розгляд справи за їх відсутності, позивач позов підтримав, відповідач позов визнав частково. За таких обставин, суд вважає можливим розглянути справу без фіксування судового засідання технічними засобами у відсутності учасників справи на підставі доказів, які є в матеріалах справи що відповідає положенню ч.3 ст.211 та ч.2 ст.247 ЦПК України.

Судом встановлені наступні факти і відповідні їм правовідносини.

Постановою Куйбишевського районного суду Запорізької області від 15.01.2020, яка набрала законної сили 28.01.2020, ОСОБА_2 визнано винним та притягнуто до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП за те, що він 23.12.2019 о 10 год. 30 хв. виїжджаючи з двору будинку № 76 по вул. Запорізька в смт. Більмак, не надав превагу в русі транспортному засобу ВАЗ 217230, реєстраційний номер НОМЕР_1 під керуванням ОСОБА_1 , який рухався по цій же вулиці, внаслідок чого сталася дорожньо-транспортна пригода, автомобілі отримали механічні пошкодження, водій ОСОБА_2 та його пасажир ОСОБА_4 отримали тілесні ушкодження (а.с.175).

Відповідно до звіту про оцінку автомобіля ВАЗ 217230, державний номер НОМЕР_1 від 23.01.2020 № 7/2, вартість відновлювального ремонту (без врахування значення коефіцієнту фізичного зносу комплектуючих, з ПДВ на запчастини) автомобіля ВАЗ 217230, державний номер НОМЕР_1 внаслідок його пошкодження, складає 79 073,70 грн.; вартість матеріального збитку, нанесеного володільцю вказаного автомобіля, внаслідок його пошкодження, з урахуванням ПДВ на запчастини складає 44 797,80 грн. (а.с.9-16).

Згідно полісу № АО / 6425109 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 17.08.2019, Приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС" застрахована цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 , яка настає за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу - ВАЗ 2105, 1986 року випуску, номерний знак НОМЕР_2 , та визначено страхову суму на одного потерпілого за шкоду заподіяну майну у розмірі 100000 грн., а також визначено розмір франшизи в сумі 950 грн. (а.с.65, 145).

В листі ПАТ "СГ "ТАС" № 01457/9120 від 31.01.2020 ОСОБА_1 повідомлено, що належна йому сума страхового відшкодування у розмірі 41 399,52 грн. за шкоду отриману внаслідок ДТП, що мала місце 23.12.2019 за участі автомобілів позивача і відповідача, буде перерахована на реквізити, вказані у заяві на виплату страхового відшкодування (а.с.85).

Позивач в уточненому позові від 10.06.2020 вказав, що ним отримано від ПАТ "СГ "ТАС" кошти в рахунок відшкодування завданої шкоди у розмірі 41 399,52 грн., що також визнається іншими учасниками справи та не підлягає доказуванню згідно ст.82 ЦПК України.

Надаючи правову оцінку правовідносинам, що склалися між сторонами, суд зазначає наступне.

Відповідно до чч.1, 2 ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода). Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі.

Відшкодування збитків є однією із форм або заходів цивільно-правової відповідальності, яка вважається загальною або універсальною саме в силу правил ст.22 ЦК України, оскільки частиною першою визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Тобто порушення цивільного права, яке потягнуло за собою завдання особі майнових збитків, саме по собі є основною підставою для їх відшкодування.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з чч.1, 2 ст.1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (п.1 ч.1 ст.1188 ЦК).

Відповідно до ст.1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Згідно зі ст.1194 ЦК особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Спеціальні норми Закону України від 1 липня 2004 року № 1961-IV "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (далі - Закон № 1961-IV) обмежують розмір шкоди (збитків), яка підлягає відшкодуванню страховиком особи, яка завдала цю шкоду, і яка застрахувала свою цивільну відповідальність, зокрема: межами ліміту відповідальності (пункт 22.1 статті 22); вартістю відновлювального ремонту транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством (стаття 29); відповідно до пунктів 32.4, 32.7 статті 32 страховик або МТСБУ не відшкодовує шкоду, заподіяну майну, яке знаходилося у забезпеченому транспортному засобі, який спричинив ДТП; шкоду, пов`язану із втратою товарного вигляду транспортного засобу; згідно з пунктом 12.1 статті 12 страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Статтями 28, 29 закону № 1961-IV передбачено, що шкода, заподіяна в результаті ДТП майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті ДТП; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця ДТП.

При цьому у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відновлювальний ремонт (або ремонт) - комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності КТЗ чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин (п. 1.6 Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України та Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092).

Відповідно до вимог п. 8.2 цієї Методики вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу розраховується за формулою:

Сврз = С р + С м + С с Х (1- Е З), де:

С р - вартість ремонтно-відновлювальних робіт, грн.;

С м - вартість необхідних для ремонту матеріалів, грн.;

С с - вартість нових складників, що підлягають заміні під час ремонту, грн.;

Е з - коефіцієнт фізичного зносу.

Як роз`яснив Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в третьому абзаці пункту 14 постанови від 01.03.2013 "Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки", якщо для відновлення попереднього стану речі, що мала певну зношеність (наприклад, автомобіля), було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, особа, відповідальна за шкоду, не має права вимагати врахування зношеності майна або меншої вартості пошкоджених частин попередньої модифікації. Зношеність пошкодженого майна враховується у випадках стягнення на користь потерпілого вартості такого майна (у разі відшкодування збитків).

Так, у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц (провадження № 14-176цс18) Велика Палата Верховного Суду зробила висновок про те, що відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом № 1961-IV у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування. Аналогічні висновки викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 жовтня 2018 року у справі № 760/15471/15-ц (провадження № 14-316цс18).

Отже, відшкодування шкоди власником транспортного засобу або винуватцем ДТП, відповідальність яких застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, якщо у страховика не виникло обов`язку з відшкодування шкоди, а також у разі, коли розмір шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. А власник транспортного засобу якого визнано винним у дорожньо-транспортній пригоді, в силу положень статей 1187, 1194 ЦК України, зобов`язаний відшкодувати потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, яка підлягає також зменшенню на суму франшизи. Аналогічна правова позиція підтримана Верховним судом у справі № 183/3948/16 (ЄДРСРУ № 87144414), № 916/2554/17 (ЄДРСРУ № 86999788).

Відповідно до ст.ст.12, 13 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно зі ст.ст.76, 81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Як вбачається з уточненого позову від 10.06.2020 та доданих до нього матеріалів, позивач просить стягнути з ОСОБА_2 різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою, тобто 23 871,50 грн. (123 871,50 грн. - 100 000 грн.), при цьому ним не надано жодних доказів здійснення ремонту пошкодженого автомобіля, в ході якого було використано нові вузли, деталі, комплектуючі частини, у тому числі іншої модифікації, що випускаються в обмін знятих із виробництва однорідних виробів, і як наслідок цього, фактичного понесення позивачем реальних збитків.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що вимога позивача про стягнення з ОСОБА_2 23 871,50 грн. різниці між фактичним розміром шкоди та належною до виплати сумою страхового відшкодування, підлягає частковому задоволенню в частині стягнення 950,00 грн. франшизи.

Як наслідок, не підлягають задоволенню й похідні вимоги про стягнення з ОСОБА_2 1 000,00 грн. в рахунок відшкодування витрат, понесених внаслідок оплати проведення незалежної оцінки транспортного засобу, оскільки такі витрати не є необхідними для відновлення позивачем свого порушеного права в частині стягнення 950,00 грн. франшизи.

Вирішуючи вимогу позивача про стягнення з відповідача судових витрат в тому числі витрат на правничу допомогу адвоката, суд виходить з такого.

За змістом ст.141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися. У випадку зловживання стороною чи її представником процесуальними правами, або якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, суд має право покласти на таку сторону судові витрати повністю або частково незалежно від результатів вирішення спору.

Як було встановлено судом, позивачем визнається отримання від ПАТ "СГ "ТАС" коштів в рахунок відшкодування завданої шкоди у розмірі 41 399,52 грн., при цьому ним не повідомляється коли саме були отримані ці кошти, зокрема чи були вони отримані ще до подачі позову, в позові зазначено, що заходи досудового врегулювання спору позивачем не проводилися, чи була застрахована цивільна відповідальність відповідача йому не відомо, під час розгляду справи за заявами позивача неодноразово змінювався склад учасників справи, змінювався розмір його вимог, така поведінка позивача на думку суду лише призвела до затягування розгляду справи, а сам спір носить штучний характер та виник внаслідок його неправильних дій, тому з урахуванням принципу пропорційності у цивільному судочинстві (ст.11 ЦПК України) судові витрати необхідно повністю покласти на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 76-81, 89, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, ст.ст.22, 1166, 1187, 1192, 1194 ЦК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування майнової шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_4 ) в рахунок відшкодування майнової шкоди, заподіяної в результаті дорожньо-транспортної пригоди, франшизу в розмірі 950,00 грн. (дев`ятсот п`ятдесят гривень 00 копійок).

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Куйбишевський районний суд Запорізької області, шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 .

Відповідач - ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Повний текст рішення складено 06 жовтня 2020 року.

Суддя В.М. Ходько