РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2020 року

м. Рівне

Справа № 565/1526/19

Провадження № 22-ц/4815/408/20

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Шимківа С.С.,

суддів: Боймиструка С.В., Гордійчук С.О.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 грудня 2019 року (ухвалене у складі судді Незнамової І.М., повний текст рішення суду складено 02 січня 2020 року) у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

11 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

Позовна заява мотивована тим, що з 29 червня 2016 року вони з відповідачем перебувають у зареєстрованому шлюбі.

За час перебування у шлюбі з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилася дочка, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

На даний час вони спільно не проживають, шлюбних відносин не підтримують.

Подальше збереження сім`ї є неможливим.

Просила суд розірвати шлюб, який був зареєстрований 29 червня 2016 року Кузнецовським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №105; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення дитиною повноліття; стягнути на її утримання аліменти до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років.

Рішенням Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задоволено частково.

Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , який зареєстрований 29 червня 2016 року у Кузнецовському міському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області, актовий запис №105 розірвано.

Після розірвання шлюбу позивачці ОСОБА_1 залишено шлюбне прізвище " ОСОБА_4 ".

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 (дві тисячі п`ятсот) грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття. Аліменти стягувати з 30 серпня 2019 року, з моменту звернення до суду із позовом.

Стягнуто із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання в твердій грошовій сумі в розмірі 1000 (одна тисяча) грн щомісячно, до досягнення дитиною, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_4 . Аліменти стягувати з 30 серпня 2019 року, з дня звернення до суду.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп. за звернення до суду з вимогою про розірвання шлюбу.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн 40 коп. за звернення до суду з вимогою про стягнення аліментів.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивачка ОСОБА_1 знаходиться у відпустці по догляду за дитиною і її щомісячний дохід складається із одноразової допомоги при народженні дитини - 860 грн.

В даному випадку, слід визначити аліменти, які підлягають стягненню з ОСОБА_2 на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2500 грн щомісячно, до досягнення дитиною повноліття.

Вирішуючи вимогу про утримання дружини, з якою проживає дитина, від чоловіка батька дитини, суд першої інстанції виходив із визнання вказаних позовних вимог відповідачем.

30 січня 2020 року ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій він просить скасувати оскаржуване рішення, в частині визначення розміру аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ухвалити в цій частині нове зменшивши розмір аліментів до 1500 грн, а також змінити оскаржуване рішення, в частині стягнення з нього судових витрат та покласти такі витрати на рахунок держави.

Апеляційна скарга мотивована невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Вказує, що він не працевлаштований та не має постійного стабільного доходу.

Вважає, що справедливим, законним та достатнім буде визначення розміру аліментів на утримання доньки у розмірі 1500 грн, оскільки визначений оскаржуваним рішенням розмір аліментів є для нього не посильним.

Судом неправомірно стягнуто з нього судові витрати, оскільки він, як учасник бойових дій звільнений від сплати судового збору.

28 лютого 2020 року ОСОБА_1 подано відзив на апеляційну скаргу у якому вона, покликаючись на законність рішення суду, просить про залишення оскаржуваного рішення без змін, а апеляційної скарги без задоволення.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку про її часткове задоволення.

Судом встановлено, що сторони по справі є батьками неповнолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження, серії НОМЕР_1 від 15.02.2017 року (а.с. 9).

Декларацією прав дитини, проголошеною Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначено, що дитина повинна зростати в умовах турботи.

Відповідно до ст. 18, ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року №789ХІІ (78912) та набула чинності для України27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частинами 2, 3 ст. 11 Закону України "Про охорону дитинства" від 26 квітня 2001 року (з наступними змінами та доповненнями), передбачено, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків.

Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Адаптуючи названі міжнародні норми до законодавства України, в Конституції України та ст. 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 141 СК України та зазначеної Конвенції з прав дитини, батько та мати мають рівні права та обов`язки щодо дитини, не залежно від того чи перебувають вони у шлюбі між собою, що в усіх діях щодо дітей першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів своєї дитини.

Згідно ст. 181 СК України способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними, а за відсутності такої домовленості - судом.

Статтею 182 СК України встановлено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не працевлаштований.

Доказів того, що відповідач має постійне місце роботи та стабільний дохід, позивачкою не надано, а судом не встановлено.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_1 , місцевий суд правильно визначив обставини справи, те що для забезпечення необхідного фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини необхідним є стягнення з відповідача аліментів на доньку ОСОБА_6 , однак не правильно визначив їх розмір у 2500 грн.

Враховуючи матеріальне становище платника аліментів те, що відповідач не має регулярного доходу, апеляційний суд прийшов до висновку, що розмір аліментів необхідно зменшити до 1700 грн, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом неправомірно стягнуто з нього судовий збір, хоча він звільнений від сплати судового збору на підставі п. 13 частини першої статті 5 Закону №3674-VI "Про судовий збір", не заслуговують на увагу.

Згідно правового висновку Верховного Суду, що міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 12 лютого 2020 року у справі № 545/1149/17 (провадження № 14-730цс19) вирішуючи питання про стягнення судового збору з особи, яка має статус учасника бойових дій (прирівняної до нього особи), для правильного застосування норм пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI суд має враховувати предмет та підстави позову; перевіряти чи стосується така справа захисту прав цих осіб з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

Відповідно до пункту 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI учасники бойових дій під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються від сплати судового збору у справах, пов`язаних з порушенням їхніх прав.

Разом з тим, зазначена норма має відсильний характер та не містить вичерпного переліку справ, в яких учасники бойових дій та прирівняні до них особи звільняються від сплати судового збору.

Правовий статус ветеранів війни, забезпечення створення належних умов для їх життєзабезпечення та членів їх сімей, встановленіЗаконом України від 22 жовтня 1993 року № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту".

У статті 22 цього ж Закону передбачено, що особи, на яких поширюється дія цього нормативного акта, отримують безоплатну правову допомогу щодо питань, пов`язаних з їх соціальним захистом, а також звільняються від судових витрат, пов`язаних з розглядом цих питань.

Перелік пільг учасникам бойових дій та особам, прирівняним до них, визначені у статті 12 цього Закону.

Місцевим судом правомірно стягнуто з ОСОБА_2 судовий збір, оскільки дана справа не стосується захисту його прав з урахуванням положень статтей 12, 22 Закону № 3551-XII "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а тому він не звільнений від сплати судового збору на підставі положень п. 13 частини першої статті 5 Закону № 3674-VI.

Ураховуючи те, що суд першої інстанції, правильно встановивши характер спірних відносин, що виникли між сторонами, не правильно визначив розмір аліментів, що підлягають до стягнення з ОСОБА_2 на доньку ОСОБА_6 , ухвалене ним рішення підлягає зміні, а розмір аліментів - зменшенню з 2500 грн до 1700 грн щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і до досягнення дитиною повноліття, що буде відповідати вимогам сімейного законодавства із врахуванням прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Керуючись ст.ст. 367, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Кузнецовського міського суду Рівненської області від 28 грудня 2019 року змінити, зменшивши розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з 2500 грн до 1700 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 30 серпня 2019 року і до досягнення дитиною повноліття.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач С.С. Шимків

Судді: С.В. Боймиструк

С.О. Гордійчук