Справа № 931/806/19 Провадження № 2/931/33/20
УХВАЛА

про відмову у затвердженні мирової угоди

08.10.2020 року смт Локачі

Локачинський районний суд Волинської області

у складі: головуючого - судді Кідиби Т.О.,

за участю: секретаря - Гупалик А.С.,

представника позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

представника третьої особи - Засадко Ю.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: орган опіки та піклування Локачинської РДА про позбавлення батьківських прав,

в с т а н о в и в :

01.11.2019 року ОСОБА_3 звернулась в суд з позовом до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача: орган опіки та піклування Локачинської РДА про позбавлення батьківських прав.

07.10.2020 року сторони з метою врегулювання спору уклали мирову угоду та через канцелярію суду подали відповідну заяву про її затвердження, в якій зазначили, що сторони у справі ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 , Позивач), в особі її представника за довіреністю ОСОБА_1 (реєстраційний № 868, посвідченою приватним нотаріусом Луцького міського нотаріального округу Волинської області Сопронюк І.О. 14.10.2019 року) та ОСОБА_2 (далі - ОСОБА_2 , Відповідач) дійшли спільної згоди про укладення мирової угоди на наступних умовах:

1. ОСОБА_3 відмовляється від позовних вимог до ОСОБА_2 у повному обсязі.

2. ОСОБА_2 дає свою згоду на усиновлення його дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (свідоцтво про народження (видане повторно) Локачинським районним відділом реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області 03.10.2019 року, серія НОМЕР_1 , актовий запис № 21 від 21.10.2015 року), громадянином Республіки Польща ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження м. Плоцьк, Республіка Польща, проживає за адресою: АДРЕСА_1, паспорт НОМЕР_2 , який перебуває у шлюбі з ОСОБА_3 , зареєстрованим Локачинським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Волинській області, актовий запис № 10 від 24.04.2018 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_3 , у відповідності до ст. 220 Сімейного кодексу України.

3. ОСОБА_2 підтверджує, що він ознайомлений з наслідками наданої ним згоди на усиновлення його дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , передбаченими ст. 220 Сімейного кодексу України.

4. ОСОБА_2 дає свою згоду на тимчасовий виїзд його дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за межі України, без визначення країни вибуття (прибуття), без обмежень кількістю виїздів, метою виїздів, часу тимчасового (постійного) перебування за межами України у супроводі матері дитини ОСОБА_3 або особи за її дорученням, відповідно до ст. 157 Сімейного кодексу України.

5. ОСОБА_2 дає свою згоду на зміну прізвища його дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її матір`ю ОСОБА_3 , відповідно до ст. 148 Сімейного кодексу України.

6. ОСОБА_2 дає свою згоду на управління та розпорядженням майном його дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , її матір`ю ОСОБА_3 в межах та порядку, передбаченому ст.ст. 174-178 Сімейного кодексу України.

7. Умови цієї мирової угоди та наслідки її виконання не порушують права сторін, їх дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та третіх осіб і є зрозумілими сторонам та вони бажають їх настання.

8. Сторони ознайомлені з наслідками укладення мирової угоди, передбаченими ст.ст. 207, 255 ЦПК України, усвідомлюють їх та погоджуються з ними.

9. Сторони заявляють, що з моменту підписання цієї мирової угоди і до повного її виконання, вона носить для сторін обов`язковий характер і за наслідками її невиконання, прирівнюється до правочинів.

10. Сторони заявляють, що у випадку належного її виконання вони не матимуть жодних майнових та немайнових претензій до протилежної сторони з приводу прав та обов`язків, пов`язаних з предметом цієї угоди.

11. Сторони домовилися, що будь-які витрати, що виникатимуть чи можуть виникнути у сторін після затвердження судом умов цієї угоди, покладаються на кожну зі сторін окремо.

12. Мирова угода укладена у 3 (трьох) примірниках, підписана сторонами та передається кожній зі сторін, один примірник до суду як додаток до спільної заяви про її затвердження.

Представник позивача у судовому засіданні підтвердив свою згоду з умовами мирової угоди, просив її затвердити. Також вказав, що в разі її затвердження позивач відмовляється повністю від позовних вимог, в тому числі і від стягнення судового збору.

У судовому засіданні відповідач також підтвердив, що погоджується з умовами мирової угоди та пояснив, що вона укладена ним добровільно, не суперечить його інтересам, наслідки її затвердження йому зрозумілі.

Представник третьої особи у судовому засіданні також не заперечувала щодо затвердження між сторонами даної мирової угоди.

Заслухавши пояснення представника позивача, відповідача та представника третьої особи, дослідивши зміст мирової угоди, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ч. 7 ст. 49 ЦПК України сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії судового процесу.

Вирішуючи питання щодо затвердження мирової угоди, суд враховує, що одним із способів врегулювання спору між сторонами судової справи є укладення мирової угоди.

Мирова угода - це угода сторін, в якій вони викладають прийнятний для них варіант вирішення судової справи, розподіляють спірні права та обов`язки, або відмовляються від таких шляхом досягнення компромісу. Наслідком затвердження мирової угоди судом є закриття провадження у справі, а також встановлення, припинення чи зміна прав та обов`язків для сторін.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст. 207 ЦПК України мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на підставі взаємних поступок і має стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу.

Відповідно до ч. 3 ст. 207 ЦПК України до ухвалення судового рішення у зв`язку з укладенням сторонами мирової угоди суд роз`яснює сторонам наслідки такого рішення, перевіряє, чи не обмежені представники сторін вчинити відповідні дії.

У мировій угоді сторони зазначили про обізнаність щодо правових наслідків підписання та виконання такої угоди, а також підтвердили це у судовому засіданні.

Згідно з ч. 5 ст. 207 ЦПК України суд постановляє ухвалу про відмову у затвердженні мирової угоди і продовжує судовий розгляд, якщо: умови мирової угоди суперечать закону чи порушують права чи охоронювані законом інтереси інших осіб, є не виконуваними; або одну із сторін мирової угоди представляє її законний представник, дії якого суперечать інтересам особи, яку він представляє.

Отже, при вирішенні питання щодо затвердження мирової угоди, суд має з`ясувати чи не суперечать умови мирової угоди вимогам закону та чи не порушують її умови права чи охоронювані законом інтереси інших осіб.

У даній справі предметом спору є позбавлення батьківських прав відповідача.

За умовами мирової угоди, зокрема, пункти 2 та 3 угоди передбачають, що ОСОБА_2 дає свою згоду на усиновлення його дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянином Республіки Польща ОСОБА_5 у відповідності до ст. 220 Сімейного кодексу України, та підтверджує, що він ознайомлений з наслідками наданої ним згоди на усиновлення його дочки ОСОБА_4 , передбаченими ст. 220 Сімейного кодексу України.

Суд вважає, що дані пункти угоди суперечать вимогам закону, оскільки диспозицією ст. 220 СК України передбачено необхідність отримання згоди другого з подружжя на усиновлення дитини.

Дана стаття Сімейного кодексу України регламентує лише згоду одного з подружжя (дружини, чоловіка) на усиновлення дитини, яка в кінцевому рахунку призводить до того, що дитина все ж усиновлюється їх сім`єю, заснованою на шлюбі.

Таким чином, відповідач, даючи свою згоду на усиновлення власної дочки ОСОБА_4 не може керуватись ст. 220 СК України, позаяк така згода ним може бути надана лише на усиновлення дитини його дружиною (в разі наявності шлюбу), і аж ніяк не його дочки (з якою у нього уже існує правовий зв`язок - батьківство) третьою особою.

Крім того, пунком 9 угоди передбачено, що з моменту підписання цієї мирової угоди і до повного її виконання вона носить для сторін обов`язковий характер і за наслідками її невиконання, прирівнюється до правочинів.

Суд не погоджується із таким формулюванням, викладеним в мировій угоді, оскільки воно суперечить ст. 208 ЦПК України, якою передбачено, що ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом та має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Тобто, виконання мирової угоди здійснюється особами, які її уклали, в порядку і в строки, передбачені цією угодою, а ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом, а не правочином, та має відповідати вимогам виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження", щоб у разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди могла бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.

Суд з власної ініціативи не може вносити корективи та виправляти положення мирової угоди, укладеної сторонами.

Враховуючи наведене, підстав для затвердження даної мирової угоди не вбачається, позаяк її умови суперечать закону, а тому суд важає, що у її затвердженні слід відмовити та продовжити судовий розгляд справи.

Керуючись ст.ст. 207, 208, 260, 261 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Відмовити у затвердженні мирової угоди, укладеної 07.10.2020 року між ОСОБА_3 в особі її представника за довіреністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2.

Продовжити судовий розгляд справи, призначивши судове засідання на 10:30 09.11.2020 року.

У судове засідання викликати сторони та третю особу.

Ухвала набирає законної сили з дня її проголошення та оскарженню не підлягає.

Суддя Локачинського районного суду Т.О. Кідиба