Справа № 2/325/296/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 жовтня 2020 року Приазовський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Васильцової Г.А.

за участю секретаря Міняйло А.П.

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Приазовське в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася до Приазовського районного суду Запорізької області з позовною заявою, в якій просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 30.08.2005 року, зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Приазовського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 35.

Крім того, просить стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи стягувати з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Також просить стягнути судові витрати по справі у розмірі 840,80 гривень.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відносини в сім`ї не склались, мають різні характери та погляди на сімейне життя. На теперішній час хоча і проживають разом, проте шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство не ведеться. Подальше спільне проживання та збереження шлюбу неможливе. За таких обставин просить розірвати шлюб. Крім того, від шлюбу мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають разом з нею, та знаходиться на її утриманні. Добровільно батько дитини не надає матеріальної допомоги, а тому просить стягнути з нього аліменти на їх утримання.

Ухвалою Приазовського районного суду Запорізької області від 14 вересня 2020 року відкрито провадження по справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного провадження.

Відзив відповідачем не подано, інших заяв та клопотань по справі від учасників справи до суду не надходило.

Позивачка у судовому засіданні підтримала заявлені вимоги та просить позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та зазначила, що чоловік вживає спиртні напої, ображає її та дітей.

Відповідач в судовому засіданні позов не визнав та пояснив, що не бажає розлучення, хоча у дружини є інший чоловік, а великі аліменти він не може сплачувати.

Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на наступних підставах.

Сторони перебувають у шлюбі, зареєстрованому 30.08.2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Приазовського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 35, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб /а.с. 6/.

Від даного шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження /а.с. 7, 8/.

Судом встановлено, що причинами розпаду сім`ї - це різниця характерів, відсутність між подружжям взаєморозуміння та різні погляди на сімейне життя.

На даний час хоча сторони сумісно проживають, проте шлюбні відносини між ними припинені, спільне господарство ними не ведеться, примирення їх неможливе.

Таким чином, суд вважає, що при таких обставинах подальше зберігання сім?ї стало неможливим.

Відповідно до вимог ст..112 Сімейного Кодексу України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Спору про розділ майна та виховання дитини у сторін немає.

За таких підстав, суд вважає можливим розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ..

Відповідно до довідки з місця проживання /а.с. 9/, неповнолітні діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , мешкають разом з позивачкою за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей.

Відповідно до ч. 3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

У з п 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України» зазначено, що при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними..

З п. 17 вказаного Пленуму, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК ) і виплачуються щомісячно; вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен урахувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України.

Розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у ч. 2 ст. 182 СК України, а саме - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Дитина у будь-якому випадку повинна бути захищена та отримувати належне утримання від батьків, що гарантовано як нормами СК України, так і ч.ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, згідно з якою держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В судовому засіданні встановлено, що у ОСОБА_2 відсутні тяжкі захворювання та не має інших неповнолітніх дітей.

Таким чином, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи стягувати з дня пред`явлення позовної заяви до суду і до досягнення дітьми повноліття.

Також, у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд стягує з відповідача на користь позивачки судові витрати по справі за сплату судового збору в розмірі 840,80 грн..

Крім того, з урахуванням того, що позивачка звільнена від сплати судового збору щодо позовних вимог про стягнення аліментів, підлягають стягненню з відповідача на користь держави судові витрати по справі в розмірі 840,80 грн..

Керуючись ст. ст. 104 ч. 2, 105 ч. 3, 110, 112, 114 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 223, 247, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , зареєстрований 30 серпня 2005 року відділом реєстрації актів цивільного стану Приазовського районного управління юстиції Запорізької області, актовий запис № 35, - розірвати.

Прізвище сторін при реєстрації розірвання шлюбу залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, і не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину, щомісяця, починаючи стягувати з 21 серпня 2020 року і до досягнення дітьми повноліття.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми стягнення за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , судові витрати за сплату судового збору у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, апеляційної скарги.

Відповідно до п.п. 15.5) п.п. 15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України (в новій редакції), до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Дата складення повного судового рішення 12.10.2020 року.

Суддя: Г. А. Васильцова