ЧУГУЇВСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 636/583/20
Провадження № 2/636/873/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

31 березня 2020 року Чугуївський міський суд Харківської області

в складі: головуючого - судді Гуменного З.І.,

секретаря судового засідання Шикової К.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Чугуєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, в якому просить суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на те, що вона з відповідачем мають спільну дитину, яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні; відповідач добровільно матеріальну допомогу не надає, хоча отримує періодичний дохід, так як офіційно не працює, і має можливість надавати грошову допомогу на утримання дитини, тому вона вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Сторони у судове засідання не з`явилися. Від позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог в повному обсязі, в якій вона просила розглядати справу за її відсутності. Від відповідача надійшла заява про визнання позовних вимог в повному обсязі, в якій він зазначив, що не заперечує проти задоволення позову та просить справу розглянути за його відсутності.

Перевіривши письмові докази, що містяться в матеріалах справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають спільну неповнолітню дитину - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , видане повторно 12.12.2017 відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву, Чугуївському та Печенізькому районах Головного територіального управління юстиції у Харківській області (а.с. 9).

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції ООН «Про права дитини», в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Відповідно до ч. 2 ст. 27 цієї ж Конвенції, батьки несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

В ст. 51 Конституції України закріплений обов`язок батьків утримувати дітей до їх повноліття.

У відповідності до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до вимог ст.ст. 180 СК України - батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття; 181 ч. 3 СК України - кошти на утримання дитини присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі; 191 СК України - аліменти на дитину за рішенням суду присуджуються з дня пред`явлення позову.

Частиною 2 ст. 182 СК України встановлений мінімальний розмір аліментів на утримання дитини у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, який, згідно Закону України «Про державний бюджет на 2020 рік», на день проголошення рішення суду становить для дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Враховуючи положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч. ч. 7, 8 ст. 7 СК України, при вирішенні будь-яких питань щодо дітей, суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення інтересів дітей.

При винесенні рішення суд враховує наступні обставини: дитина проживає з матір`ю та знаходиться на її утриманні, відповідач не є пенсіонером чи інвалідом, ніякої допомоги на утримання своєї дитини не надає, відомості про наявність інших осіб, які перебувають на утримані відповідача, суду не надані.

Отже, виходячи з встановлених дійсних обставин справи та враховуючи матеріальне становище платника аліментів, який не є інвалідом чи пенсіонером, відсутність відомостей про наявність у нього інших осіб, на яких він сплачує аліменти, та згоду його з розміром аліментів, яку позивач просить стягнути, що свідчить про можливість відповідача надавати матеріальну допомогу у заявленому розмірі, матеріальне становище позивача та дитини, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 2000 грн. щомісяця до досягнення дитиною повноліття, виходячи з принципу рівності участі батьків у вихованні та утриманні дітей, оскільки прожитковий мінімум, згідно з визначенням, наведеним в ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум», це вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості, тому обмежувати розмір аліментів лише розміром прожиткового мінімуму доходів суд вважає неможливим.

З урахуванням встановлених обставин справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог позивача і вважає можливим стягнути з відповідача аліменти на утримання сина у розмірі 2000 грн. щомісячно.

Згідно з ч. 2 ст. 184 СК України, розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат, суд виходить із того, що позивач звільнена від сплати судового збору, тому у порядку ст. 141 ЦПК України суму судового збору необхідно стягнути із відповідача у дохід держави у розмірі 840,80 гривень.

На підставі викладеного і керуючись ст.ст. 10, 11, 76-80, 133, 141, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Чугуїв, Харківської області, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНП НОМЕР_2 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Душанбе, проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на утримання неповнолітньої дитини - сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. 00 коп. щомісяця, починаючи з 07 лютого 2020 року, до повноліття дитини.

Розмір аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Стягнути з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Чугуїв, Харківської області, мешканця АДРЕСА_1 , судовий збір в дохід держави у сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає виконанню негайно.

Рішення може бути оскаржене в загальному порядку до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя -