Провадження № 2/325/301/2020
Справа № 325/1127/20
07 жовтня 2020 року смт. Приазовське
Приазовський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Діденка Є.В.,
за участю секретаря судового засідання Краснової Ю.С.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_1 звернулася до суду з позовною заявою, в якій просить визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Позов обґрунтований тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 відповідно до договору купівлі-продажу від 08.11.2005 року. Згідно з витягом з домової книги для реєстрації громадян, у вказаній квартирі з 2005 року зареєстроване місце проживання відповідачки, яка з 2012 року у квартирі не проживає. Реєстрація місця проживання відповідачки у вказаній квартирі створює незручності для позивачки і перешкоджає їй нормально користуватись своєю власністю.
Ухвалою судді від 02.09.2020 року відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням учасників справи, призначено судове засідання на 07.10.2020 року.
В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 підтримав позов з викладених у ньому підстав, пояснив, що ОСОБА_3 є дочкою позивачки, та з 2012 року знаходиться десь у Російській Федерації, де саме невідомо, стосунки з нею позивачка не підтримує. Зараз ОСОБА_2 має намір продати квартиру, але цьому заважає те, що ОСОБА_3 зареєстрована у квартирі, хоча з 2012 року там не мешкає.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, судова повістка направлялась відповідачу за зареєстрованим місцем проживання. До суду повернулось повідомлення про вручення поштового відправлення на ім`я ОСОБА_3 , проте на ньому відсутній підпис особи, яка отримала повістку. В судовому засіданні представник позивача пояснив, що повістку на ім`я ОСОБА_3 помилково отримала ОСОБА_2 . На підставі ч. 8 ст. 128 ЦПК України, суд вважає відповідача належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.
Приймаючи до уваги згоду позивача на заочний розгляд справи, суд на місці ухвалив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, що відповідає вимогам ст.ст. 280-283 ЦПК України.
Вислухавши пояснення осіб, які беруть участь у справі і дослідивши зібрані у справі докази, суд знаходить позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню на таких підставах.
Згідно ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Частинами 1, 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням) і тому визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням є достатньою підставою для зняття їх з реєстрації.
Згідно з договором купівлі-продажу від 08.11.2005 року, посвідченим державним нотаріусом Васильцовою О.П. за номером 2777, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_2 .
Згідно з копією домової книги, в квартирі АДРЕСА_1 , з 21.11.2005 року зареєстроване місце проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є дочкою позивачки.
Відповідно до акт обстеження матеріально-побутових умов проживання від 03.08.2020 року, дочка позивачки ОСОБА_3 з 2012 року не мешкає у квартирі АДРЕСА_1 .
В судовому засіданні були допитані свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які підтвердили, що приблизно з 2012 року ОСОБА_3 не проживає у квартирі АДРЕСА_1 . Свідок ОСОБА_4 також пояснив, що відповідачка є його дочкою, але відносини вони давно не підтримують, вона знаходиться десь у Російській Федерації, але де саме йому не відомо.
Доказів, які би свідчили про поважність причин не проживання відповідача в будинку більше року, суду надано не було.
На переконання суду, позивачкою доведено, що відповідачка ОСОБА_3 без поважних причин більше року не мешкає в будинку, що свідчить про наявність підстав для визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81-82, 89, 141, 209, 223, 247, 263-265, 280-281 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням -задовольнити повністю.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 .
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Приазовський районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Є.В. Діденко