С О Л О М ' Я Н С Ь К И Й Р А Й О Н Н И Й С У Д М І С Т А К И Є В А
________________________________________________________________________________
Провадження №2/760/449/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

І . Вступна частина

05 березня 2020 року в місті Києві

Солом`янський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Коробенка С.В.

за участю секретаря Семененко А.Д.

розглянув у судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

ІІ. Описова частина

29 грудня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

Обґрунтовуючи свої вимоги Позивач зазначила, що житловий будинок АДРЕСА_1 належить їй на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_3 виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) 26 грудня 2012 року.

Також Позивач зазначає, що у спірному будинку зареєстрований її син - ОСОБА_2 . ОСОБА_1 вказує на те, що підставою для звернення до суду стало те, що Відповідач в спірному будинку не проживає з 2015 року, витрат по її утриманню не несе, комунальні послуги не сплачує і обмежує її права як власника вільно розпоряджатись своїм майном.

На підставі викладеного Позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

29 грудня 2018 року автоматизованим розподілом судової справи між суддями головуючим у справі визначено суддю Коробенка С.В.

24 січня 2019 року ухвалою суду відкрито спрощене позовне провадження у справі та призначено судове засідання.

05 березня 2020 року представник Позивача подав до суду заяву про розгляд справи без його участі, в якій підтримав заявлені вимоги, та зазначив, що не заперечує проти постановлення рішення у заочному порядку.

Відповідач у судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.

На підставі вищевикладеного, суд вирішив розглянути справу у заочному порядку згідно з положеннями ст.280 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.

ІІІ. Мотивувальна частина

Дослідивши наявні у справі матеріали та письмові докази, суд встановив наступні обставини.

Судом встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_1 , належить Позивачу на праві власності на підставі Свідоцтва про право власності НОМЕР_3 виданого Головним управлінням житлового забезпечення Виконавчого органу Київської міської ради (КМДА) 26 грудня 2012 року (а.с.6).

Відповідно до витягу з Реєстру територіальної громади міста Києва за вказаною адресою зареєстрований ОСОБА_2 (а.с.18).

З матеріалів справи вбачається, що Відповідач ОСОБА_2 є сином Позивача.

Як встановлено з матеріалів справи, Відповідач не проживає у спірній квартирі з 2015 року, що підтверджується відповідним актом, складеним сусідами Позивача 04 грудня 2018 року (а.с.7).

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.15 постанови від 1 листопада 1996 р. №9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя», наявність чи відсутність прописки сама по собі не може бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Згідно з ст.ст.317, 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч.2 ст.386 ЦК України власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Відповідно до ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

З огляду на вищевикладене, на підставі аналізу зібраних по справі доказів, суд вважає, що позовна заява про визнання ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщеннямє обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

З урахуванням задоволення позову та відповідно до ст.141 ЦПК України, стягненню з Відповідачів підлягають судові витрати, які були понесені Позивачем при зверненні до суду та становлять 704,80 грн.

ІV. Резолютивна частина

Керуючись статтями 321, 405 ЦК України, статтями 3, 4, 10, 11, 57-60, 79, 209, 212-215, 218, 223, 226 ЦПК України, суд вирішив:

1.Позовні вимоги задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

2.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 704,80 гривень.

3.Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення.

4.Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ,РНОКПП: НОМЕР_1 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 .

Суддя: