Житомирський апеляційний суд
Справа №296/2662/12-ц Головуючий у 1-й інст. Рожкова О. С.
Категорія 39 Доповідач Галацевич О. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Галацевич О.М.,

суддів: Борисюка Р.М., Григорусь Н.Й.,

з участю секретаря судового засідання Гарбузюк Ю.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі справу №296/2662/12-ц за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони у справі шляхом заміни стягувача його правонаступником у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» про розірвання кредитного договору,

за апеляційною скаргою ОСОБА_1 ,

на ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира, постановлену 04 серпня 2020 року суддею Рожковою О.С. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в :

У травні 2012 року Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» (далі ПАТ «ВіЕйБі Банк») звернулося в суд з позовом, у якому, посилаючись на невиконання ОСОБА_1 умов кредитного договору №365/4 від 31 липня 2008 року, укладеного між останнім та Відкритим акціонерним товариством «Всеукраїнський Акціонерний Банк», просило стягнути з відповідача заборгованість станом на 30 травня 2012 року в сумі 42589,62 євро та 25624,69 грн, а всього 470689,92грн.

У січні 2013 року ОСОБА_1 подав зустрічну позовну заяву, в якій він, посилаючись на несправедливі умови кредитного договору № 365/4 від 31 липня 2008 року та укладення правочину в іноземній валюті, просив розірвати цей договір (т. 1 а.с.107-112).

Рішенням Корольовського районного суду м. Житомира від 02 липня 2013 року в задоволенні позовних вимог Банку та ОСОБА_1 відмовлено (т. 1 а.с.208-211).

Рішенням Апеляційного суду Житомирської області від 14 жовтня 2013 року апеляційну скаргу ПАТ «ВіЕйБі Банк» задоволено. Рішення Корольовського районного суду м.Житомира від 02 липня 2013 року в частині відмови у задоволенні позовних вимог ПАТ «ВіЕйБі Банк» скасовано, ухвалено нове рішення про задоволення позову. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за договором № 365/4 в розмірі 470689,92 грн, а саме: заборгованість за кредитом 36705,86 євро, заборгованість за відсотками 5883,76 євро, комісія 9718,85грн; плата за пропуск платежів (штраф) 15905,84 грн (т. 1 а.с. 278-279).

Судове рішення від 14 жовтня 2013 року залишене без змін ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 13 лютого 2014 року (т. 2 а.с. 189-190).

Ухвалою Апеляційного суду Житомирської області від 27 січня 2014 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено. Рішення суду першої інстанції від 02 липня 2013 року в частині відмови у задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_1 про розірвання кредитного договору, - залишено без змін (т. 2 а.с. 95-96).

18 лютого 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (далі Товариство), як правонаступник ПАТ «ВіЕйБі Банк», подало до суду заяву про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача (ПАТ «ВіЕйБі Банк») його правонаступником (Товариством) (т. 3 а.с. 148-152).

Вимоги обґрунтовано тим, що 28 листопада 2019 року між ПАТ «ВіЕйБі Банк» та Товариством укладено договір відступлення права вимоги №212009, за яким останнє набуло право вимоги заборгованості, в тому числі, за кредитним договором № 365/4.

Ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 04 серпня 2020 року заяву ТОВ «Вердикт Капітал» про заміну сторони виконавчого провадження у цивільній справі №296/2662/12-ц задоволено. Замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Всеукраїнський Акціонерний Банк» на правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у цивільній справі №296/2662/12-ц за позовом Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 365/4.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 04 серпня 2020 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви Товариства про заміну сторони у справі.

На його думку, судом не враховано, що Товариством не надано належним чином завірених документів, які підтверджують факт переходу права вимоги від ПАТ «ВіЕйБі Банк», та не надано доказів повідомлення боржника про відступлення права вимоги. Також вказав, що у судовому засіданні 04 серпня 2020 року встановлено, що Товариством викуплено неіснуючу суму боргу, яка не відповідає ні рішенням суду, ні кредитному договору і яка не підтверджена жодним бухгалтерським чи іншим документом.

Окрім того, судом не враховано, що розгляд справи завершено, виконавчого провадження не існує, а заміна сторони у справі, а не у виконавчому провадженні, суперечить нормам чинного законодавства.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 апеляційну скаргу підтримала, представник Товариства Омельчук І.М. не визнав, посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги.

Заслухавши пояснення учасників справи, які з`явились у судове засідання, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з огляду на наступне.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Відповідно до частини першої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює сторону її правонаступником. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження (частина п`ята статті 442 ЦПК).

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 цього Кодексу).

За змістом частини першої статті 512 ЦК України відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи з цих норм права, зокрема, пунктів 1, 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У разі такої заміни кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13 та постанові Верховного Суду від 30 січня 2019 року у справі № 2-230/11 (провадження № 61-46230св18), у постанові Верховного Суду від 21 березня 2018 року у справі №6-1355/10 (провадження №61-12076св18).

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

По своїй суті заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії виконання судового рішення.

У постанові Верховного Суду в складі Об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 17 січня 2020 року в справі № 916/2286/16 вказано, що вирішуючи питання про наявність підстав для заміни учасника справи (сторони виконавчого провадження) правонаступником за відсутності обставин, що свідчать про нікчемність договору, на підставі якого подано заяву про заміну учасника правовідносин, а також відомостей щодо оспорювання або визнання недійсним цього договору у встановленому порядку, суд має виходити з принципу правомірності цього правочину, дослідивши та надавши оцінку достатності та достовірності наданих в обґрунтування заяви про заміну сторони доказів для здійснення відповідної заміни. Такий висновок міститься в ухвалі Великої Палати Верховного Суду від 28 листопада 2019 року у цій справі. Судами не встановлено, що договір відступлення оспорюється або визнаний у встановленому порядку недійсним і на відповідні обставини не посилаються учасники справи та заявник, у зв`язку з чим відмова судів першої та апеляційної інстанцій у задоволенні заяви про заміну сторони (кредитора) правонаступником з підстав того, що фізична особа не може бути належним правонаступником кредитодавця у спірних правовідносинах і укладений договір не може змінити імперативні приписи законодавства, суд вважає помилковими. З огляду на наведене Суд вважає слушним посилання Скаржника (пункт 6.1) на відсутність в матеріалах справи документів, які б свідчили про визнання договору відступлення недійсним, заперечення учасниками справи факту правомірності укладення цього договору.

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 09 грудня 2019 року у справі № 2-3627/09 (провадження № 61-16520сво18) зазначено, що підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах. Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин. Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин».

У справі, яка переглядається, установлено, що права кредитора за кредитними зобов`язаннями перед ПАТ «ВіЕйБі Банк», зокрема за кредитним договором №365/4 від 31 липня 2008 року (т.1 а.с. 5-14), заборгованість за яким стягнуто судовим рішенням від 14 жовтня 2013 року з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» (т.1 а.с.278-279), Товариство набуло на підставі договору про відступлення прав вимоги від 28 листопада 2019 року №212009 за результатами відкритих торгів (електронного аукціону), оформлених протоколом від 24 жовтня 2019 року (т.3 а.с.160-168). У реєстрі договорів, права вимоги за якими відступаються, та боржників за такими договорами станом на 26 листопада 2019 року, який є додатком до договору про відступлення прав вимоги, зазначена інформація про ОСОБА_1 , як боржника за договором № 365/4 від 31 липня 2008 року (т. 3 а.с. 160-162).

Суд першої інстанції, установивши, що Товариство набуло всіх прав кредитора ПАТ «ВіЕйБі Банк», у тому числі на отримання виконання зобов`язань за кредитним договором №365/4, укладеним між банком та ОСОБА_1 31 липня 2008 року, дійшов правильного висновку, що Товариство набуло прав стягувача за рішенням суду та виконавчим листом, а тому звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає вимогам статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Доводи апеляційної скарги про те, що Товариством не надано належним чином завірених документів, які підтверджують факт переходу права вимоги від ПАТ «ВіЕйБі Банк» спростовуються матеріалами справи, які містять завірені представником заявника копії таких документів (т.3 а.с.160-162, 163-165, 167-168).

Посилання ОСОБА_1 на відсутність доказів, які підтверджують отримання боржником повідомлення про набуття права вимоги Товариством на правильність висновків суду не впливає, оскільки наслідки неотримання повідомлення про заміну кредитора у зобов`язанні визначені частиною другою статті 516 Цивільного кодексу України і не зумовлюють підстав для відмови у задоволенні заяви про заміну сторони правонаступником.

Окрім того, судове рішення про стягнення суми боргу з боржника на даний час не виконане. Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу.

Тому посилання ОСОБА_1 на ту обставину, що виконавчого провадження не існує, судовими рішеннями за його скаргою скасована постанова про відкриття виконавчого провадження, а ПАТ «ВіЕйБі Банк» ухвалою Корольовського районного суду м. Житомира від 01.03.2019, залишеною без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 29.05.2019, відмовлено у поновленні строку пред`явлення виконавчого листа до виконання є такими, що на правильність висновків суду не впливають. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження». Наявність чи відсутність у Товариства, як правонаступника ПАТ «ВіЕйБі Банк», права на подання виконавчого листа до виконання у зв`язку із відсутністю такого права у первісного кредитора, буде мати значення при вирішенні питання про відкриття виконавчого провадження.

Посилання на ту обставину, що заявник виклав свою вимогу, як заміна сторони у справі, на правильність ухваленого рішення щодо заміни сторони стягувача не впливає, оскільки у своїй заяві від 18 лютого 2020 року Товариство посилалося саме на вибуття сторони у виконавчому провадженні та положення норм закону, які передбачають заміну сторони у виконавчому провадженні.

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд, у відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України, врахував висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постанові Верховного Суду від 21.03.2018 у справі № 6-1355/10.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновку суду першої інстанції, обґрунтовано викладеного у мотивувальній частині судового рішення.

Посилання представника відповідача на ту обставину, що відзив на апеляційну скаргу поданий Товариством з порушенням строків, встановлених в ухвалі суду, не має значення для вирішення справи.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Корольовського районного суду м. Житомира від 04 серпня 2020 року - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Судді

Повний текст постанови складений 08 жовтня 2020 року.