Справа № 148/1759/19
Провадження №2/148/102/20
У Х В А Л А
27 березня 2020 року Тульчинський районний суд
Вінницької області
в складі: головуючого судді Ковганича С.В.
при секретарі Мрочко Т.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчині за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину майна придбаного під час проживання у шлюбі,
В провадженні Тульчинського раойнного суду Вінницької області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину майна придбаного під час проживання у шлюбі.
До початку розгляду справи по суті від сторін через канцелярію суду надійшла мирова угода та заяви, згідно яких вони просять розглянути справу у їх відсутність та затвердити мирову угоду.
Відповідно до ст. ст. 223, 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши зміст мирової угоди, вважає за можливе затвердити мирову угоду, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.7 ст.49 ЦПК України, сторони можуть укласти мирову угоду на будь-якій стадії цивільного процесу.
Відповідно до вимог ст.207 ЦПК України, мирова угода укладається сторонами з метою врегулювання спору на основі взаємних поступок і може стосуватися лише прав та обов`язків сторін. У мировій угоді сторони можуть вийти за межі предмета спору за умови, що мирова угода не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб. Сторони можуть укласти мирову угоду і повідомити про це суд, зробивши спільну письмову заяву, на будь-якій стадії судового процесу. Укладена сторонами мирова угода затверджується ухвалою суду, в резолютивній частині якої зазначаються умови угоди. Затверджуючи мирову угоду, суд цією ж ухвалою одночасно закриває провадження у справі.
Із наданої суду мирової угоди вбачається, що сторони узгодили між собою поділ спільного майна подружжя. Мирова угода не суперечить закону, стосується лише прав та обов`язків сторін та не порушує прав чи охоронюваних законом інтересів третіх осіб.
При цьому суд зазначає, що затвердження судом мирової угоди як форма вирішення спору є спрощеною процесуальною процедурою, в якій не передбачено обов`язку доказування та оцінки доказів.
Згідно п.5 ч.1 ст.255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо сторони уклали мирову угоду і вона затверджена судом.
Відповідно до ч.2 ст.256 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Вивчивши мирову угоду, суд вважає, що вона не суперечить закону, стосується лише прав та обов`язків сторін та предмета позову, умови мирової угоди не порушують прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому суд приходить до висновку про необхідність затвердження мирової угоди та закриття провадження у справі.
Мирова угода приєднана до матеріалів справи. Сторонам відомі наслідки такого рішення та закриття провадження у справі, що передбачені ст. 256 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 255 ЦПК України, при закритті провадження у справі суд вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.
Згідно ч.1 ст.142 ЦПК України, у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
Відповідно до п.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір» у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.
З огляду на зазначене, беручи до уваги, що при зверненні до суду, позивачем на користь держави сплачено 1374,75 грн судового збору (а.с.40), тому з врахуванням положень ч.1 ст.142 ЦПК України та п.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», йому слід повернути з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме 687,38 грн, інші судові витрати залишити за сторонами.
На підставі вищевикладеного, керуючись п.3 ст.7 Закону України «Про судовий збір», ст .ст. 142, 207, 208, 247, 255, 256, 258-260 ЦПК України, суд,-
У Х В А Л И В:
Затвердити мирову угоду, укладену 27.03.2020 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , згідно якої:
2. Виходячи з рівності часток, сторони погоджують, що кожній із сторін належить по 1/2 частині вищезазначеного майна, а саме:
3. Підписанням цієї мирової угоди сторони засвідчують той факт, що дійшли згоди щодо повного та остаточного врегулювання спору, умови викладені у цій угоді в повному обсязі задовольняють усі існуючі вимоги сторін і між сторонами не залишається неврегульованих питань, спору відносно будь-яких вимог, що випливають із предмету спору з моменту набрання ухвалою про затвердження цієї мирової угоди законної сили сторони не мають і не матимуть в майбутньому.
4. Умови врегулювання спору, викладені у цій мировій угоді, в повній мірі відповідають волевиявленню сторін та породжують настання бажаних наслідків, які відповідають інтересам сторін.
5. Понесені сторонами судові витрати сторони залишають за собою.
6. Сторони підтверджують, що мають належне уявлення про сутність цієї мирової угоди, не існує жодних обставин, які б могли вплинути на їх розуміння, її мету і змісту, укладення мирової угоди є взаємовигідним та не порушує будь-яких прав, свобод чи інтересів сторін.
7. Сторни підтверджують, що їм відомі наслідки закриття провадження у справі у зв`язку із укладенням мирової угоди.
Закрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на 1/2 частину майна придбаного під час проживання у шлюбі.
Зобов`язати управління Державної казначейської служби України в Тульчинському районі Вінницької області повернути ОСОБА_1 50 відсотків сплаченої суми судового збору, що складає 687,38 грн (шістсот вісімдесят сім гривень 38 копійок), який сплачено ним при поданні позову згідно з квітанцією №61 від 23.09.2019 відділення №50 АТ "Укрсиббанк" (отримувач: УК у Тульчинському р-ні 22030101; код отримувача: 37897753; банк отримувача: Казначейство України; код банку отримувача: 899998), оригінал якого зберігається в матеріалах цивільної справи №148/1759/19.
Судові витрати, повнесені сторонами, залишити за ними.
Роз`яснити учасникам справи, що згідно ст. 208 ЦПК України, ухвала про затвердження даної мирової угоди є виконавчим документом і у разі невиконання затвердженої судом мирової угоди ухвала суду про затвердження мирової угоди може бути подана для її примусового виконання в порядку, передбаченому законодавством для виконання судових рішень.
Повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.
Копію ухвали направити учасникам судового розгляду.
Ухвала суду може бути оскаржена до Апеляційного суду Вінницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.
Стягувач-боржник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживаючий за адресою: АДРЕСА_3 .
Боржник-стягувач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .
Строк пред`явлення судового рішення до примусового виконання - протягом трьох років, з наступного дня після набрання ним законної сили чи закінчення строку, встановленого в разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення суду.
Суддя: