ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 березня 2020 року м. Херсон

справа № 766/25534/19

провадження № 22-ц/819/578/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач)Кузнєцової О.А.,
суддів:Бездрабко В.О.,
Вейтас І.В.,
секретарЛитвиненко В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Войцеховської Я.В. від 11 лютого 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дітей та матері,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеним позовом. В обґрунтування своїх вимог позивач посилалась на те, що з 15 липня 2014 року по 10 грудня 2019 року перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 .. Від шлюбу мають неповнолітніх дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які проживають разом з нею та знаходяться на її вихованні. Вона не має можливості працювати, оскільки знаходиться у відпустці по догляду за молодшим сином до досягнення ним трьох років. Єдиним джерелом її доходу є соціальні виплати у розмірі 860,00 грн. на місяць. Таким чином вона не має достатніх коштів для повноцінного матеріального забезпечення та виховання синів.

Оскільки відповідач проходить службу у Збройних силах України за контрактом, отримує постійний дохід, матеріально їй допомагає, але повідомив, що має намір звільнитися і зможе надавати матеріальну допомогу лише в розмірі 2 000,00 грн. у разі наявності в нього таких коштів, позивачка просила суд:

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дітьми повноліття;

- стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на її утримання у розмірі 2 000,00 грн. від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 11 лютого 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Вирішено:

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/3 частки від заробітку (доходу) платника аліментів щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 24 грудня 2019 року і до досягнення дітьми повноліття;

- стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі 500,00 грн., починаючи з 24 грудня 2019 року, і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку.

В задоволені решти позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду першої інстанції в частині стягнення з ОСОБА_2 на її користь щомісячно аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі 500,00 грн., починаючи з 24 грудня 2019 року, і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, просить рішення суду в зазначеній частині змінити, стягнувши на її користь щомісячно аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 2 000,00 грн. від всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 24 грудня 2019 року, і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

У відзиві на скаргу ОСОБА_2 , посилаючись на безпідставність доводів апеляційної скарги та законність рішення суду, просить скаргу відхилити, а рішення суду залишити без змін.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції у визначених цивільним процесуальним законом межах, колегія суддів вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Частково задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 щомісячно аліменти на її утримання у твердій грошовій сумі в розмірі 500,00 грн., починаючи з 24 грудня 2019 року, і до досягнення дитиною ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , трирічного віку, суд першої інстанції, враховуючи те, що діти проживають разом з позивачем та потребують догляду, виходив із наявності підстав, передбачених ч.ч.2,4 ст.84 СК України, на утримання відповідачем позивачки до досягнення дитиною трирічного віку. При цьому, при визначенні розміру таких аліментів, судом враховано стан здоров`я та матеріальне становище відповідача.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції в оскаржуваній частині повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

З матеріалів справи вбачається і встановлено судом, що з 15 липня 2014 року сторони перебували у зареєстрованому шлюбі (а.с.5).

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 10 грудня 2019 року шлюб між сторонами розірвано.

Сторони по справі є батьками неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.7).

З акту, складеного 16 грудня 2019 року ВК Антонівської селищної ради № 1679, вбачається, що позивач проживає за адресою : АДРЕСА_1 разом з дітьми ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.8).

З довідки управління праці та соціального захисту населення Дніпровської районної у м.Херсоні ради від 16.12.2019 року вбачається, що позивачу згідно ЗУ «Про державну допомогу сім`ям з дітьми» з 01.06.2018 року по 30.06.2021 року призначено допомогу при народженні дитини у розмірі 860,00 грн. (а.с.9).

З довідок антонівського ясла-садка № 4 комбінованого типу з логопедичними групами Херсонської міської ради від 11.12.2019 року вбачається, що позивач працює в даному закладі на посаді вихователя логопедичної групи, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до досягнення трирічного віку, її дитина є вихованцем даного ясла-садка № 4 (а.с.10,11).

Згідно відомостей про суми виплачених доходів та утриманих податків наданих Херсонської ДПІ ХУ Головного управління ДПС у Херсонській області, АР Крим та м.Севастополя від 09.12.2019р. № 2775/ц/21-22-51-08-02-08 ОСОБА_1 в період з 2 кварталу 2019 року по 3 квартал 2019 року отримувала соціальні виплати з УСЗН Дніпровської районного у м.Херсоні ради в сумі 2 580,00 грн за квартал (а.с.13,14).

З виписки із медичної карти стаціонарного хворого № НОМЕР_1 вбачається, що ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 з 27.12.2019 року по 10.01.2020 року перебував в КНП «Херсонська дитяча обласна клінічна лікарня» Херсонської обласної ради з діагнозом поза лікарняна правобічна нижньодольова пневмонія. Супутнє захворювання : Алергічний дерматит (а.с.67-68).

З довідки КНП «Херсонська міська клінічна лікарня ім.О.С.Лучанського» Херсонської міської ради № 01-09/195 від 06.02.2020р. вбачається, що ОСОБА_6 2015 року народження знаходиться на диспансерному обліку як часто хворіюча дитина, потребує спеціальної дієти, курси лікування 2 рази на рік. ОСОБА_5 2018 року народження також перебуває на диспансерному обліку, дитині показана дієта та лікування на протязі 2020 року (а.с.69).

Під час розгляду справи сторонами не заперечувався той факт, що на теперішній час сторони проживають окремо, діти мешкають разом з матір`ю і перебувають на її утриманні. Також позивачем не заперечувалося, що відповідачем до теперішнього часу надавалася певна матеріальна допомога на утримання дітей, проте позивач вважає її недостатньою.

Відповідно до копії трудової книжки відповідача ОСОБА_2 з 26 серпня 2011 року було прийнято на військову службу за контрактом (а.с.47).

Згідно наданих відповідачем лікарняних довідок, а саме довідки про ренгенологічне обстеження від 25 вересня 2019 року та свідоцтва про хворобу №428 р/нс від 22 листопада 2019 року, виданим медичною (лікарсько-військовою) комісією ДУ «Територіальне медичне об`єднання» МВС України по Херсонській області, відповідача ОСОБА_2 внаслідок поранення та контузії визнано непридатним до військової служби (а.с.45,46).

21 січня 2020 року ОСОБА_2 звільнено з військової служби у зв`язку із станом здоров`я в запас Збройних сил України (а.с.47).

З 02 березня 2020 року ОСОБА_2 визнано інвалідом третьої групи у зв`язку зі ступенем втрати професійної придатності у розмірі 40 % (а.с.98).

З наявних в матеріалах справи квитанцій вбачається, що відповідач на протязі останніх місяців (жовтень 2019 року - січень 2020 року) регулярно сплачував позивачці аліменти у сумі приблизно рівній 6 000,00 грн. (а.с.41-44).

Відповідно до ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Право на утримання дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того, чи вона працює, та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має і в разі розірвання шлюбу (ч.ч.4,6 ст.84 СК України).

Аналіз викладених норм вказує на те, що для виникнення у дружини права на утримання від чоловіка, крім умови проживання дитини, яка не досягла трьох років, з матірю, необхідна наявність у чоловіка можливості надавати таку матеріальну допомогу.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач зазначав, що ніколи не заперечував проти сплати аліментів на утримання дітей та дружини, добровільно сплачував позивачці аліменти в розмірі 6 000,00 грн. на місяць. Проте, на теперішній час, у зв`язку з тим, що його було звільнено зі Збройних сил України за станом здоров`я, він не має можливості надавати позивачці аліменти на її утримання у розмірі 2 000,00 грн. Відповідач погоджується з визначеною судом першої інстанції сумою аліментів на утримання дружини у розмірі 500,00 грн.

При визначенні розміру аліментів на утримання дружини у розмірі 500,00 грн., суд першої інстанції правильно врахував матеріальне становище як позивача так і відповідача в межах наданих сторонами доказів щодо їх доходів, а також факт стягнення аліментів на двох дітей на користь позивача. Позивачем не доведено, а судом не встановлено, що ОСОБА_2 має фінансову можливість для надання матеріальної допомоги позивачці в заявленому останньою розмірі.

На підставі наведеного, суд першої інстанції, врахувавши вимоги ч.4 ст.84 СК України, дійшов вірного висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання дружини у розмірі 500,00 грн. Зазначений висновок суду з приводу визначення розміру таких аліментів, відповідає обставинам справи, які підтверджені дослідженими в судовому засіданні доказами, на які сторони посилалися в обґрунтування своїх доводів та заперечень, і нормам матеріального права, що регулюють спірні правовідносини.

Доводи апеляційної скарги колегією суддів до уваги не приймаються як такі, що не підтверджені належними доказами та не спростовують мотивованих висновків суду. Апелянтом не надано доказів на підтвердження наявності у відповідача можливості виплачувати щомісячно аліменти на її утримання у заявленому нею розмірі, а саме 2 000,00 грн.. Матеріали справи не містять будь-яких відомостей про отримання відповідачем на теперішній час щомісячного прибутку або інших видів доходів, і суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 таких відомостей також не надала.

Посилання апелянта на стан здоров'я дітей, що зумовлює значні додаткові витрати на їх лікування, колегія суддів вважає необгрунтованими. Право на отримання дружиною аліментів та визначення їх розміру у порядку, передбаченому ст. 84 СК України, не залежить від матеріального стану матері та стану здоров`я дитини, а виникає лише за умови, якщо чоловік може надавати таку матеріальну допомогу.

За таких обставин підстав для зміни рішення суду першої інстанції в частині розміру стягнених аліментів на утримання ОСОБА_1 з 500,00 грн. до 2 000,00 грн. колегія суддів не вбачає, та приходить до висновку, що рішення суду в зазначеній частині ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування або зміни відсутні.

В іншій частині рішення суду не оскаржується, а тому не переглядається апеляційним судом на предмет його законності та обгрунтованості.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-384,390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 11 лютого 2020 року в оскаржуваній частині - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий О.А.Кузнєцова

Судді: В.О.Бездрабко

І.В.Вейтас