Справа № 185/2123/20
Провадження № 2-о/185/166/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 березня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Головіна В.О., за участю секретаря судового засідання Мерцалової Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Павлограді Дніпропетровської області цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Костянтинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту смерті

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сагуни Воронезької області РФ, громадянина України, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк Донецької області, Україна. В обґрунтування заяви зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Донецьк Донецької області помер ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 10 січня 2020 року видано свідоцтво про смерть НОМЕР_1 . Костянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) відмовлено в державній реєстрації смерті ОСОБА_3 , оскільки пред`явлений документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за №1150/13024.

Заявник в судове засідання не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без його участі, повністю підтримав заяву.

Представник заінтересованої особи Костянтинівського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) у судове засідання не з`явився.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, прийшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій територій України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої територій, відповідно ч. 1 ст. 317 ЦПК України.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 свекор ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

ІНФОРМАЦІЯ_3 у м. Донецьк Донецької ОСОБА_2 помер, про що 10 січня 2020 року Київським відділом ЗАГС Донецького МУЮ МЮ ДНР видано свідоцтво про смерть НОМЕР_1 .

25 лютого 2020 року Костянтинівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) було відмовлено ОСОБА_1 у державній реєстрації смерті ОСОБА_2 , оскільки нею пред`явлений документ, форма якого не відповідає формі, визначеній наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545 «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті», зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 року за № 1150/13024.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Відповідно до п. 1 Постанова Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями», визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України.

Відповідно до ч. 1-3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцем настання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану, затверджених наказом Міністерства юстиції України №52/2 від 18 жовтня 2000 року, передбачено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті, зокрема є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть).

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що заявниця ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є громадянкою України, зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорту НОМЕР_2 , виданого Куйбишевським РВ ДМУ УМВС України в Донецькій області 18.11.2003 року. Померлий ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 , помер 01 січня 2020 року на тимчасово непідконтрольній Україні території у м. Донецьк Донецької області. Після його смерті заявник не може отримати свідоцтво про смерть відповідного зразка, а отримане свідоцтво про смерть НОМЕР_1 , видане Київським відділом ЗАГС Донецького МУЮ МЮ ДНР, який розташований на непідконтрольній території України, не може бути використане заявником для державної реєстрації смерті на території України.

Встановлення факту смерті ОСОБА_2 заявнику необхідно для отримання свідоцтва про смерть відповідного зразка для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України.

Беручи до уваги те, що від встановлення даного факту залежить виникнення особистих майнових прав заявника, а законом не визначено іншого порядку їх встановлення, а також той факт, що заявник має на меті встановити факт смерті ОСОБА_2 для отримання свідоцтва про смерть відповідного зразка та для подальшого його використання в цивільно-правових відносинах згідно законодавства України, суд вважає, що вимоги заявника підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 95, 263-265, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Костянтинівський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Сагуни Воронезької області РФ, громадянина України, яка настала ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Донецьк Донецької області, Україна.

Рішення, відповідно до ч. 4 ст. 317 ЦПК України, підлягає негайному виконанню. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя:В. О. Головін