Справа № 182/674/20
Провадження № 2/0182/1242/2020
24.09.2020 року Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючого - судді Рибакової В.В.
при секретарі - Шалівській А.С.
розглянувши за правилами загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Нікополі цивільну справу за позовною заявою Виконавчого комітету Нікопольської міської ради Дніпропетровської області в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів, -
04.02.2020 року позивач звернувся до суду з зазначеним позовом (а.с.1-3) та просить позбавити батьківських прав ОСОБА_2 по відношенню до його малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; стягнути з відповідача аліменти на утримання дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку та доходу, але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісяця, з дня набрання рішення суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття; передати дитину на опікування органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Нікопольської міської ради.
В обґрунтування позовних вимог посилається на наступні обставини.
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебуває на обліку дітей, які опинилися в складних життєвих обставинах в службі у справах дітей Нікопольської міської ради, у зв`язку з ухиленням батька від виконання батьківських обов`язків. Батьками неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно актового запису про народження є: батько - ОСОБА_2 , мати - ОСОБА_3 .
З 20.08.2013 року ОСОБА_1 зарахований до КЗ "Дніпропетровський дитячий будинок - інтернат" ДОР", де і перебуває на повному утриманні. ОСОБА_1 є дитиною з функціональними обмеженнями, якому встановлена інвалідність до 07.04.2024 року. Дитина має захворювання туберозний склероз, спастичний тетрапарез зі стійкими грубими руховими порушеннями, відсутність ходи та самообслуговування, GMFCS V рівня, грубий когнітивний дефіцит, Q 85/1 Симптоматична епілепсія.
Мати дитини - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . За інформацією директора КЗ "Дніпропетровський дитячий будинок - інтернат"ДОР" батько дитини - ОСОБА_2 за період перебування ОСОБА_1 в закладі жодного разу не відвідав його, не цікавився життям, здоров`ям, не приймав участі у вихованні та матеріальному забезпеченні. Батько самоусунувся від виховання та утримання дитини, чим порушує її права, ухиляючись від виконання батьківських обов`язків.
ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , не перебуває на обліках комунального підприємства "Нікопольська міська психоневрологічна лікарня" Дніпропетровської обласної ради", комунального підприємства "Дніпропетровський наркологічний диспансер" Дніпропетровської обласної ради" та комунального підприємства "Дніпропетровське обласне лікувально-профілактичне об`єднання "Фтизіатрія" Дніпропетровської обласної ради", що дає підстави стверджувати, що ОСОБА_2 не має хвороби, які б перешкоджали виконувати батьківські обов`язки.
Спеціалісти служби у справах дітей Нікопольської міської ради неодноразово намагались розшукати ОСОБА_2 та з`ясувати його думку з приводу ухилення від виконання батьківських обов`язків. Служба у справах дітей Нікопольської міської ради порушувала клопотання щодо розшуку та встановлення місця проживання ОСОБА_2 перед Нікопольським ВП ГУНП у Дніпропетровській області, але розшук позитивного результату не дав.
За адресою можливого проживання ОСОБА_2 по АДРЕСА_1 , складено акт обстеження житлово-побутових умов проживання, за яким встановлено, що ОСОБА_2 там не проживає та місце його проживання не відоме. Зі слів сусідів, ОСОБА_2 працює та проживає у м. Дніпро, засоби зв`язку та точна адреса проживання їм не відома.
Провести роботу з ОСОБА_2 в межах компетенції Нікопольського міського центру соціальних служб сім`ї, дітей та молоді неможливо. ОСОБА_2 свідомо, без будь-яких наявних причин нехтує своїми батьківськими обов`язками, не відвідує дитину, життям сина не цікавиться, не виявляє бажання спілкуватись з дитиною, приймати участь у його вихованні та надавати певну допомогу, не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, його навчання, підготовку до самостійного життя.
Враховуючи викладені обставини, те, що відповідач ухиляється від виконання обов`язків щодо виховання дитини, позивач звернувся до суду з даним позовом та просить його задовольнити.
Ухвалою судді від 10.04.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду за правилами загального позовного провадження; відкрито провадження по справі; почато підготовче провадження; призначено проведення підготовчого засідання (а.с.41-42). Ухвалою суду від 13.04.2020 року у вказаній ухвалі виправлено описку щодо дати та часу проведення підготовчого засідання (а.с.43).
Ухвалою суду від 19.08.2020 року закрито підготовче провадження про справі, призначено справу до судового розгляду по суті (а.с.66-67).
Представник позивача - Городничий О.Л. надав до суду заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує (а.с.56-60,72).
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, про день, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином за останнім відомим місцем реєстрації (а.с.40) та вказаним у позові місцем проживання. До суду повернулися конверти з судовою повісткою з викликом на 24.09.2020 року о 08:45 год., як не вручені (а.с.70,71). Судова повістка у відповідності до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України вважається врученою.
Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Згідно ч.1 ст.223 ЦПК України, неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті.
Суд, зі згоди представника позивача, на підставі ст.280 ЦПК України розглянув справу заочно.
Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов на підставі ст.ст. 150,157,164-166 СК України, Конвенції про права дитини (20.11.1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, Закону України «Про охорону дитинства», підлягає задоволенню.
У судовому засіданні встановлено наступне.
Статтею 12 Закону України "Про охорону дитинства" передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.
Відповідно до ч.1 ст.18 Конвенції про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, держави-учасниці докладають всіх можливих зусиль до того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки або у відповідних випадках законні опікуни несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Як вбачається з Акту обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 від 09.08.2013 року (а.с.13), комісією у складі спеціалістів відділу соціального захисту населення було проведене обстеження матеріально-побутових умов проживання ОСОБА_1 , який прописаний за адресою: АДРЕСА_1 . В ході обстеження було встановлено: дитина-інвалід ОСОБА_1 отримує державну соціальну допомогу дітям-інвалідам до 16 років; мати дитини зареєстрована у батьківській квартирі разом з молодшою дочкою; стосовно батька відомості відсутні. Згідно висновку лікарів ОСОБА_1 потребує стороннього догляду і нагляду та оформленню до будинку-інтернату психоневрологічного профілю для дітей-інвалідів.
Згідно Наказу № 45 від 20.08.2013 року (а.с.11) по КЗ "Дніпропетровський дитячий будинок-інтернат"ДОР" ОСОБА_1 було зараховано до облікового складу вихованців будинку-інтернату ІV профілю з ІНФОРМАЦІЯ_5 .
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла мати малолітнього ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 (а.с.8 - копія свідоцтва) та актовим записом про смерть № 1630 від 13.10.2014 року (а.с.54).
Як вбачається з медичного висновку № 186 від 26.03.2018 року Комунального закладу "Нікопольський центр первинної медико-санітарної допомоги № 1"(а.с.10), ОСОБА_1 має захворювання туберозний склероз, спастичний тетрапарез зі стійкими грубими руховими порушеннями, відсутністю ходи та самообслуговування, GMFCS V рівня, грубий когнітивний дефіцит. Q 85/1 Симптоматична епілепсія. Вказане також підтверджується іншими матеріалами справи (а.с.12).
КЗ "Дніпропетровського дитячого будинку-інтернат"ДОР" неодноразово направлялись запити до Служби у справах дітей Нікопольської міської ради, про надання інформації щодо встановлення статусу дитині ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що мати дитини померла, а батько дитини за весь час перебування дитини у закладі його станом здоров`я не цікавиться, участі в утриманні та вихованні не приймає (а.с.15,17,18). Також КЗ "Дніпропетровського дитячого будинку-інтернат"ДОР" звертався з клопотаннями щодо вирішення питання щодо позбавлення батьківських прав батька дитину у зв`язку з ухиленням від виконання батьківських обов`язків (а.с.20,24).
Як вбачається з обліково-статистичної картки дитини № 0382337, неповнолітнього ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6-7) взято на облік дітей, які опинились в складних життєвих обставинах, згідно Наказу Служби у справах дітей Нікопольського міськвиконкому від 04.12.2019 року.
Службою у справах дітей Нікопольської міської ради було надіслано запит до Нікопольського ВП ГУНП в Дніпропетровській області № 1872 від 06.12.2019 року (а.с.26) про порушення клопотання про притягнення до адміністративної відповідальності за ухилення від виконання батьківських обов`язків ОСОБА_2 .
Службою у справах дітей Нікопольської міської ради було надіслано запит до Нікопольського міського центу соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді № 1871 від 06.12.2019 року (а.с.25) щодо проведення роботи з ОСОБА_2 , який ухиляється від виконання батьківських обов`язків. Внаслідок таких безвідповідальних дій батька, дитина опинилася у ситуації, коли його життя, здоров`я, виховання знаходиться в небезпеці. Згідно інформації Нікопольського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді № 1072 від 17.12.2019 року (а.с.30) стосовно ОСОБА_2 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 16.12.2019 року фахівцем із соціальної роботи здійснено вихід в родину ОСОБА_2 за вказаною адресою. Зі слів мешканки квартири, ОСОБА_5 , дана особа за цією адресою не проживає, його місце знаходження та номер телефону жінці невідомий. Провести оцінку потреб неможливо.
Як вбачається з відповіді Комунального підприємства «Дніпропетровське обласне клінічне лікувально-профілактичне об`єднання «Фтизіатрія» ДОР» № 05/1803-19 від 18.12.2019 року (а.с.27), ОСОБА_2 за медичною допомогою не звертався, на диспансерному обліку у лікаря-фтизіатра не перебуває. Згідно довідки Комунального підприємства «Нікопольська міська психоневрологічна лікарня» ДОР» № 1148 від 24.12.2019 року (а.с.31) ОСОБА_2 на обліку в КП «НМПНЛ`ДОР» не перебуває.
Згідно відповіді Департаменту інформатизації МВС України від 04.05.2020 року (а.с.55), за персонально-довідковим обліком єдиної інформаційної системи МВС України станом на 04.05.2020 року відомості стосовно ОСОБА_2 відсутні.
Як вбачається з Акту про відвідування дитини в КЗ "Дніпропетровський дитячий будинок-інтернат"ДОР" від 24.10.2019 року (а.с.22), складеного директором закладу, соціальним працівником та медичною сестрою, дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , знаходиться в будинку-інтернат з 20.08.2013 року, за весь період перебування дитини в інтернатній установі його батько ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , письмово й усно ним не цікавився, не приймав участі в його вихованні і забезпеченні.
Служба у справах дітей Нікопольської міської ради надала висновок (а.с.34,35), згідно якого ОСОБА_2 свідомо, без будь-яких наявних причин, нехтує своїми батьківськими обов`язками. Тому вважає доцільним позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , по відношенню до малолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Рішенням Виконавчого комітету Нікопольської міської ради від 29.01.2020 року № 81, затверджено висновок про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 (а.с.33).

Інші матеріали справи (а.с.14,16,19,32) суд до уваги не бере, так як вони не стосуються предмету доказування.

Відповідно до ч.2 ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, його фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно ч.2 ст. 157 Сімейного кодексу України, той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею.

Згідно п.2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх зобов`язань по вихованню дитини.

Відповідно до положень ч.ч.2,3 ст.166 Сімейного кодексу України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до п.п.15,16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 р. «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Відповідно до ст.180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Доказів того, що з відповідача проводяться стягнення по іншими виконавчим листам в матеріалах справи немає.

Згідно ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Частиною 5 ст. 183 СК України визначено, той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Згідно ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно ч.1 ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 не займається вихованням неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не піклується про його здоров`я, фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не цікавиться успіхами та життям дитини, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не намагається дбати про її потреби, не забезпечує дитину матеріально.

Інтереси дітей захищаються передусім не лише національним законодавством, але й нормами міжнародного права. Так, згідно з положеннями ч.1 ст.3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована Україною 27.02.1991 року, дата набуття чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, а також на положення ч.8 ст.7 Сімейного Кодексу України, регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

У відповідності до ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ч.6 ст.81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно ч.ч.1,2 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Суд вважає, що ОСОБА_2 свідомо нехтує своїми обов`язками, ухиляється від виконання своїх обов`язків по відношенню до неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Поважних причин щодо неможливості ОСОБА_2 виконувати свої обов`язки по вихованню дитини судом не встановлено.

Опитати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у судовому засіданні не виявилося можливим за станом здоров`я дитини. Згідно Довідки від 20.08.2020 року №789/01-20 (а.с.73), ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є дитиною з інвалідністю, не розмовляє, не пересувається, самостійно себе не обслуговує, висловити свою думку в суді не може.

На підставі викладеного, враховуючи те, що відповідач самоусунувся від виховання неповнолітньої дитини, а його відношення до своїх батьківських обов`язків виключають участь у житті дитини, суд вважає за необхідне позбавити відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Враховуючи викладене, положення ст.ст.183,191 СК України, з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Тому, з ОСОБА_2 слід стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини зі всіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь інтернатного закладу, в якому буде знаходитись дитина, або опікуна, щомісячно, починаючи з 04.02.2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Згідно п.1ч.1ст.430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Неповнолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , слід передати на опікування органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Нікопольської міської ради.

У відповідності до ст.4 Закону України «Про судовий збір», ставка судового збору за подання позовної заяви майнового характеру становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 840 грн. 80 коп.; ставка судового збору за подання позовної заяви немайнового характеру становить 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 840 грн. 80 коп.

Враховуючи те, що позивачем заявлено одну вимогу майнового характеру та одну вимогу немайнового характеру, те, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п. 14 ч. 2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», тому на підставі ч.6 ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1681 грн. 60 коп., виходячи з розрахунку (840 грн. 80 коп. за вимогу майнового характеру + 840 грн. 80 коп. за вимогу немайнового характеру = 1681 грн. 60 коп.).

Керуючись ст.ст. 12,13,76,81,89,141,259,263,264,268,280-284, п.п.15.5п.15 ч.1 Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 150,157,164-166,180-183,191,243,244 СК України, Конвенцією про права дитини (20 листопада 1989 року), ратифікованою Постановою ВР № 789-XII від 27.02.1991 року, Законом України «Про охорону дитинства», -

ВИРІШИВ:

Позов Виконавчого комітету Нікопольської міської ради (місцезнаходження за адресою: 53200, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів, буд. 3, код ЄДРПОУ - 04052198) в інтересах неповнолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП - НОМЕР_3 , місцезнаходження: КЗ «Дніпропетровський дитячий будинок-інтернат» Дніпропетровської обласної ради, 49008, м. Дніпро, вул. Надії Алексєєнко, 167), до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 , адреса місця проживання вказана в позові: АДРЕСА_1 ,), про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів - задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відносно неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на користь інтернатного закладу, в якому буде знаходитись дитина, або опікуна, щомісячно, починаючи з 04.02.2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині місячного платежу аліментів підлягає негайному виконанню.

Передати неповнолітню дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на опікування органу опіки та піклування в особі Виконавчого комітету Нікопольської міської ради.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 1681 грн. 60 коп. (одна тисяча шістсот вісімдесят одну грн. 60 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду до або через Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене в день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: В. В. Рибакова