Справа № 199/6483/20
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

06.10.2020 м. Дніпро

Суддя Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська Спаї В.В., ознайомившись із поданою позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення кадастрової межі та знесення будівель,

ВСТАНОВИВ:

Згідно з поданою позовною заявою остання містить вимоги:

-про зобов`язання відновити кадастрову межу між земельними ділянками;

-про зобов`язання знести (демонтувати) будинок;

-про зобов`язання знести (демонтувати) цегляний паркан;

-про зобов`язання знести (демонтувати) цегляний паркан.

Заява мотивована тим, що на момент передачі позивачу у приватну власність земельної ділянки № НОМЕР_1 на межі з суміжною земельною ділянкою АДРЕСА_1 її власником (відповідачем) було побудовано одноповерхову будівлю, одна із стін якої знаходилася на території земельної ділянки позивача № НОМЕР_1 . У зв`язку із зазначеним земельна ділянка позивача № НОМЕР_1 знаходиться в зоні затінення будинком відповідача АДРЕСА_1 , на неї не поступає у встановлених нормах природне освітлення (відсутність інсоляції) та не відбувається її належне провітрювання. В результаті топографо-геодезичного дослідження спеціалістами ТОВ «ГЕОСПЕКТР-7» виявлено розбіжність між кадастровою межею земельної ділянки та фактичною межею землекористування, а саме те, що кадастрова межа між земельною ділянкою позивача АДРЕСА_2 та земельною ділянкою відповідача №91 проходить під будинком АДРЕСА_1 , який належить відповідачу. Крім того, кадастрова межа проходить від внутрішньої сторони цегляного паркану на 0,19 м в бік земельної ділянки № НОМЕР_2 .

Ознайомившись із позовною заявою, суддя дійшов до висновку про наявність підстав для повернення заяви (п. 7 ч. 4 ст. 185 ЦПК України).

Сторони вживають заходів для досудового врегулювання спору за домовленістю між собою або у випадках, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом (ч. 1 ст. 16 ЦПК України).

Відповідно до ст. 152 ЗК України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю.

Власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом:

а) визнання прав;

б) відновлення стану земельної ділянки, який існував до порушення прав, і запобігання вчиненню дій, що порушують права або створюють небезпеку порушення прав;

в) визнання угоди недійсною;

г) визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування;

ґ) відшкодування заподіяних збитків;

д) застосування інших, передбачених законом, способів.

Система та гарантії місцевого самоврядування в Україні, засади організації та діяльності, правового статусу і відповідальності органів та посадових осіб місцевого самоврядування визначені Законом України «Про місцеве самоврядування».

За ст. 1 вказаного закону виконавчі органи рад - органи, які відповідно до Конституції України та цього Закону створюються сільськими, селищними, міськими, районними в містах (у разі їх створення) радами для здійснення виконавчих функцій і повноважень місцевого самоврядування у межах, визначених цим та іншими законами.

З аналізу статті 33 Закону України «Про місцеве самоврядування» (повноваження у сфері регулювання земельних відносин та охорони навколишнього природного середовища) до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належить вирішення земельних спорів у порядку, встановленому законом (ч. 1 п. «б» п.п.5).

Таким чином, розгляд такої заяви судом до вирішення земельного спору виконавчим органом спору у порядку, встановленому законом, є фактично перебиранням на себе органом судової влади функції, яку покладено на спеціально уповноважений орган, що має відповідну компетенцію. При цьому позивач не навів обставин, які б свідчили про неможливість або інше вирішення земельного спору виконавчим органом.

Таким чином, на час звернення позивача до суду із цією заявою чинне законодавство передбачає позасудову процедуру вирішення земельного спору, визначено орган, який уповноважений приймати таке рішення.

В той же час особа, якій рішенням уповноваженого органу відмовлено у вирішенні земельного спору, не позбавлена права звернутися до суду з метою оскарження такого рішення.

З урахуванням наведеного зазначений спір на даний час повинен вирішуватись у позасудовому порядку відповідно до встановленої законодавством процедури.

Заява повертається у випадках, коли до заяви не додано доказів вжиття заходів досудового врегулювання спору у випадку, коли такі заходи є обов`язковими згідно із законом (п. 7 ч. 4 ст. 185 ЦПК України).

На підставі викладеного, керуючисьп. 7 ч. 4 ст. 185, п. 1 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 260, 261 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відновлення кадастрової межі та знесення будівель повернути позивачеві.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Дата підписання ухвали - 06.10.2020 р.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.В. Спаї