П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 року м. Київ

Справа №355/297/19

Резолютивна частина постанови оголошена 23 вересня 2020 року

Повний текст постанови складено 25 вересня 2020 року

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Стрижеуса А.М.,

суддів: Кравець В.А., Шкоріної О.І.

секретаря: Довгополої А.В.

учасники справи: позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

третя особа Служба у справах дітей та сім`ї Баришівської районної державної адміністрації Київської області

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Баришівського районного суду Київської області, ухваленого у складі судді Литвиненко Л.О. 05 вересня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Баришівської районної державної адміністрації Київської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, її вихованні та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною, -

Справа №355/297/19
№ апеляційного провадження:22-ц/824/9213/2020
Головуючий у суді першої інстанції:Литвиненко Л.О.
Доповідач у суді апеляційної інстанції: Стрижеус А.М.
В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Баришівської районної державної адміністрації Київської області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною, її вихованні та визначення способу участі у вихованні та спілкуванні з дитиною.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 30 червня 2016 року Баришівським районним судом Київської області розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .. Від спільного сумісного проживання сторони мають спільну дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу відповідача почала чинити перешкоди ОСОБА_1 у спілкуванні з дитиною, в зв`язку з чим позивач звернувся до Служби у справах дітей та сім`ї Баришівської районної державної адміністрації із заявою про визначення порядку спілкування дитини з батьком. 21 червня 2018 року згідно розпорядження № 263 Баришівської районної державної адміністрації визначено порядок участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3 .

З червня 2018 року ОСОБА_1 постійно намагається налагодити стосунки з сином ОСОБА_3 , але отримує перепони зі сторони колишньої дружини ОСОБА_2 .. Вважає, що права позивача на спілкування з його дитиною та право на участь у його вихованні є порушеним, так як відповідач чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною та ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування. В заявленому позові просить суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди у спілкуванні позивачем з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши такі способи участі позивача у спілкуванні з дитиною - систематичні побачення дитини з ним за наступним графіком: кожен другий та четвертий тиждень місяця, починаючи з 10:00 суботи до 20:00 неділі без присутності матері; кожен вівторок, середа, четвер першого тижня місяця та вівторок, середа, четвер третього тижня місяця, починаючи з 10:00 вівторка до 20:00 четверга без присутності матері; кожен день народження сина з 14:00 до 18:00, та весь наступний день після його дня народження з 10:00 до 20:00 без присутності матері; кожну першу половину зимових, весняних, літніх та осінніх канікул дитина проводить з батьком без присутності матері; необмежене спілкування з сином ОСОБА_3 особисто, засобами телефонного, поштового, електронного та іншого засобу зв`язку, що не передбачають безпосереднього фізичного спілкування між батьком та сином, безперешкодне відвідування батьком ОСОБА_3 додаткових (факультативних) занять, що відвідує його син ОСОБА_3 , у разі, якщо святкові дні припадають на день побачення з сином або цей день передує дню побаченню, або є наступним після нього, то такі дні син проводить з батьком в день побачення з сином, ОСОБА_1 має право забирати сина з дому/дошкільного навчального закладу/гуртка/школи особисто, зобов`язати ОСОБА_2 за два дні до дня зустрічі ОСОБА_1 з сином, надавати йому точну інформацію щодо фактичного місця навчання, проживання, перебування дитини, а у разі настання таких змін, повідомити про це ОСОБА_1 особисто на наступний день з дня настання таких обставин, зобов`язати ОСОБА_2 заздалегідь, письмово (шляхом направлення на електронну пошту погоджувати з ОСОБА_1 будь-яке лікування сина ОСОБА_3 , зобов`язати ОСОБА_2 зареєструвати свого сина ОСОБА_3 до дошкільного навчального закладу (дитячий садочок), зобов`язата ОСОБА_2 один раз на рік надавати дозвіл на тимчасовий виїзд за кордон малолітньому сину ОСОБА_3 у супроводі батька ОСОБА_1 строком не більше 30 діб.

Рішенням Баришівського районного суду Київської області від 05 вересня 2019 року позов задоволено частково.

Зобов`язано ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визначено участь ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши зустрічі двічі на місяць з 10 години 00 хвилини до 18 години 00 хвилини суботи та з 10 години 00 хвилини до 18 години 00 хвилини неділі в присутності матері ОСОБА_2 .

У день народження ОСОБА_3 та на період хвороби дитини безперешкодне її відвідування ОСОБА_1 за місцем фактичного перебування дитини.

Визначено участь ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши перебування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання батька ОСОБА_1 разом з матір`ю ОСОБА_2 не менше 14 днів на рік в період, що визначений за домовленістю між батьками.

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомляти одне одного про обставини, за яких сторони не можуть виконати встановлений графік. Не обмежувати батька ОСОБА_1 в спілкуванні з сином ОСОБА_3 засобами телефонного, поштового, електронного та іншого зв`язку. Не обмежувати відвідуванням батьком ОСОБА_1 додаткових (факультативних) занять, що відвідує син ОСОБА_3 . В задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про судові витрати.

Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неправильне застосування норм матеріального і порушення норм процесуального права просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Посилається на те, що він надав докази щодо протиправної поведінки відповідача, відносно обмеження його права на безперешкодне спілкування з сином та участі в його вихованні, невиконання відповідачем Розпорядження Служби у справах дітей та сім`ї №263 від 21 червня 2018 року, в тому числі надав копії численних його звернень до Служби у справах дітей та сім`ї і Баришівського відділу поліції.

Наводив приклади маніпулятивного поводження відповідача, в тому числі і про уявну хворобу сина на ОРЗ, яка мала місце 26 листопада 2018 року; необґрунтовану відмову відповідача від допуску дільничного лікаря с. Селище ОСОБА_4 разом з батьком до начебто хворої дитини, яке мало місце 27 листопада 2018 року; безпідставне звернення відповідача до поліції про викрадення батьком свого сина, яке мало місце 04 жовтня 2018 року; заборону відповідачем батькові дитини відвідувати гуртки, секції де займається дитина, під подальшою загрозою повного обмеження спілкування дитини з батьком, яке мало місце 27 листопада 2018 року та 20 квітня 2019 року; самостійне встановлення відповідачем в порушення прав батька та ухваленого Службою розпорядження, графіку відвідувань сина і його ж не дотримання відповідачем за допомогою обманних маніпуляцій, яке мало місце 30 листопада 2018 року; невиконання відповідачем розпорядження Служби в частині відвідування місця мешкання батька (м. Харкова) протягом 14 календарних днів на рік.

Наголошує, що його докази про необхідність спілкування з сином саме без присутності матері залишилися судом не почуті. Крім цього, суд не врахував зухвалу протиправну поведінку відповідача, яка мала місце до подачі позову та продовжується і під час розгляду справи в питанні безперешкодного допуску батька до спілкування з дитиною. Зазначив, що після пред`явлення позову йому постійно чиняться перешкоди у баченні з дитиною, або ж він взагалі не бачить дитину.

На апеляційну скаргу ОСОБА_2 подано відзив, який вона обґрунтовувала тим, що позивач ставить під сумніви компетентність судді, адвокатів, лікарів, психолога.

Позовна заява та апеляційна скарга складена на безпідставних обвинуваченнях, наклепах та відкритій брехні. На кожне слово вона представила безліч доказів, висновків та свідчень свідків. Зазначає, що вона не проти зустрічей сина та батька, однак є певний графік, а тому в першу чергу треба думати про комфорт та інтереси дитини, а не свій.

Просила відмовити ОСОБА_1 у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Баришівського районного суду Київської області від 05 вересня 2019 року залишити без змін.

Постановою Київського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Баришівського районного суду Київської області від 05 вересня 2019 року змінено. Виключено з рішення суду першої інстанції в частині встановлення зустрічей ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 двічі на місяць з 10.00 год. до 18.00 год. суботи та з 10.00 год. до 18.00 год. неділі умову про присутність ОСОБА_2 при таких зустрічах. В іншій частині рішення Баришівського районного суду Київської області від 05 вересня 2019 року залишено без змін.

Постановою Верховоного Суду від 27 травня 2020 року задоволено частково касаційну скаргу ОСОБА_2 .

Постанову Київського апеляційного суду від 03 грудня 2019 року скасовано, передати справу № 355/297/19 на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Скасовуючи постанову Київського апеляційного суду, Верховний Суд зазначив, що суд апеляційної інстанції, в порушення статті 19 СК України, не звернув увагу на відсутність в матеріалах справи висновку органу опіки та піклування Баришівської районної державної адміністрації Київської області щодо розв`язання спору і зробив передчасний висновок про зміну рішення суду першої інстанції в частині встановлення зустрічей ОСОБА_1 з сином ОСОБА_3 умови про присутність ОСОБА_2 при таких зустрічах, та залишення рішення суду першої інстанції в іншій частині без змін.

В судовому засіданні ОСОБА_2 заперечувала проти доводів апеляційної скарги, посилаючись на законність та обґрунтованість рішення суду.

Позивач ОСОБА_1 до суду надав заяву, в якій просив розглядати його апеляційну скаргу за його відсутності.

Третя особа служба у справах дітей та сім`ї Баришівської селищної ради в судове засідання явку свого представника не забезпечила, про день та час розгляду справи повідомлялася належним чином (т.3 а.с.206), а тому колегія суддів вважає можливим розглянути справу за відсутності позивача ОСОБА_1 та представник третьої особи Служби у справах дітей та сім`ї Баришівської селищної ради у відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Розглянувши справу в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши обґрунтованість та законність оскаржуваного рішення в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд в складі колегії суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що рішенням Баришівського районного суду Київської області від 30 червня 2016 року розірвано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

У сторін є малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у свідоцтві про народження якого батьком записаний позивач ОСОБА_1 , матір`ю відповідач ОСОБА_5 .

На цей час малолітня дитини проживає разом з відповідачкою ОСОБА_2 в с. Селище Баришівського району Київської області.

ОСОБА_1 у добровільному порядку надає матеріальну допомогу на утримання дитини ОСОБА_3 .

Малолітній ОСОБА_3 має діагноз: дитячі доброякісні рецидивуючі болі в кінцівках та має рекомендації лікаря: масаж, ванни з морською сіллю, дієта з підвищеним рівнем кальцію, помірна фізична активність, якісний сон в необхідній кількості годин, уникнення стресових ситуацій, протипоказання: зміна звичайної кліматичної зони.

Розпорядженням Баришівської РДА Київської області № 263 від 21 червня 2018 року про порядок участі ОСОБА_1 у вихованні сина ОСОБА_3 відповідно до статей 19, 158 СК України, Закону України «Про місцеві державні адміністрації», статті 12 Закону України «Про охорону дитинства», пунктів 73, 4 постанови Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866 «Про питання діяльності органів опіки та піклування, пов`язаної із захистом прав дитини», визначено спосіб участі ОСОБА_1 у вихованні дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом зустрічей двічі на місяць з 10 години суботи до 18 години неділі без присутності матері, у день народження та період хвороби дитини безперешкодне її відвідування за місцем фактичного перебування, перебування дитини за місцем проживання батька разом з матір`ю ОСОБА_2 , не менше 14 днів на рік в період, що визначений за домовленістю між батьками, рекомендовано батькам повідомляти одне одного про обставини, за яких сторони не можуть виконувати встановлений графік, дні та години побачень батька з сином можуть бути збільшені за домовленістю між батьками.

Висновок психологічного обстеження, складений 26 березня 2019 року психологом ОСОБА_6 містить докладний опис проведеного дослідження малолітнього ОСОБА_3 , згідно якого дитина має страх розлуки з матір`ю (що рідний батько може його вкрасти у матері), тому дитину не рекомендовано залишати на тривалий час без присутності матері. У подальшому зустрічі з батьком проводити у присутності матері при умові поважного ставлення батьків один до одного. ОСОБА_3 рекомендовано уникати стресових ситуацій, а саме - конфліктних стосунків між батьками, які можуть вплинути на психоемоційний та фізичний стан дитини. Батько дитини ОСОБА_1 є матеріально-забезпеченою людиною, проявляє бажання щодо участі у вихованні та спілкуванні із своєю дитиною. Обставин, які б унеможливлювали право батька на спілкування із малолітнім сином не встановлено. Право батька на спілкування з дитиною є незаперечним правом, а спілкування дитини з батьком відповідає її інтересам. Мати дитини ОСОБА_2 є матеріально-забезпеченою людиною, навчається у ВНЗ, має на вихованні трьох дітей, приділяє належну увагу для виховання дітей, створює належні умови для розвитку здібностей дітей, бере активну участь у їхньому житті, за місцем проживання характеризується з позитивної сторони.

Задовольняючи частково позовні вимоги та визначаючи участь ОСОБА_1 у спілкуванні та вихованні малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , встановивши зустрічі двічі на місяць з 10 години 00 хвилини до 18 години 00 хвилини суботи та з 10 години 00 хвилини до 18 години 00 хвилини неділі в присутності матері ОСОБА_2 ; у день народження ОСОБА_3 та на період хвороби дитини безперешкодне її відвідування ОСОБА_1 за місцем фактичного перебування дитини, а також встановлюючи перебування дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за місцем проживання батька ОСОБА_1 разом з матір`ю ОСОБА_2 не менше 14 днів на рік в період, що визначений за домовленістю між батьками, суд першої інстанції врахував малолітство (вік) дитини, постійну потребу у догляді в зв`язку з хворобою, фізичні потреби, а саме: харчування, відпочинок, необхідності забезпечення постійного зв`язку з матір`ю, психоемоційного стану малолітньої дитини, а саме те, що дитина має страх розлуки з матір`ю, спроможності батька щодо прийняття участі у вихованні у зв`язку з зайнятістю та поїздками у відрядження.

Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції вірно виходив з того, що спілкування дитини з батьком в присутності матері ОСОБА_2 , буде сприяти повноцінному вихованню дитини, її розвитку та відповідатиме принципам справедливості і розумності відповідно до загальних засад регулювання сімейних відносин.

Такий графік побачень забезпечить систематичне спілкування та участь батька у вихованні дитини з мінімальними змінами у вже звичному для дитини проживанні разом з матір`ю. Такий спосіб участі батька у вихованні дитини не зашкодить їй, а навпаки повністю відповідатиме можливості ОСОБА_3 в повній мірі сприймати піклування кожного з батьків про його здоров`я, фізичний та духовний розвиток.

Виходячи з наявних у матеріалах справи та досліджених судом першої інстанції письмових доказів, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про те, що обставини, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими при вирішенні справи, доведені.

Висновки суду щодо наявності підстав для часткового задоволення позовних вимог позивача, відповідають обставинам справи та положенням матеріального закону, оскільки визначення способу участі ОСОБА_1 у вихованні його малолітнього сина ОСОБА_3 , враховує інтереси дитини з дотриманням розумного балансу участі обох батьків у її вихованні

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду та не впливають на їх правильність, а тому не можуть бути прийняті до уваги.

Порушень норм матеріального та процесуального права, які призвели б до неправильного вирішення справи, колегією суддів не встановлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, колегія суддів приходить до висновку про законність та обґрунтованість постановленого по даній справі рішення та відсутність підстав для його скасування та задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст.268, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Баришівського районного суду Київської області від 05 вересня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 30 днів до Верховного Суду з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя-доповідач: А.М. Стрижеус

Судді: В.А. Кравець

О.І. Шкоріна