РЕНІЙСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Провадження № 2/510/752/20

Справа № 510/637/20

30.09.2020 року м. Рені Одеської області

Ренійський районний суд Одеської області у складі

Головуючого судді Гончарової-Парфьонової О.О.

При секретарі Пройка С.В.

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у м. Рені Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно, -

встановив:

Позивач звернулась до суду з позовом до відповідача про визнання права власності на спадкове майно, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її бабуся ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 2,63 га, яка розташована на території Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області, кадастровий номер :01:001:0040, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За час життя, ОСОБА_3 залишила заповідальне розпорядження від 22 листопада 2002 року, яким заповідала відповідачу право власності на земельний пай з земель які розташовані у с. Котловина Ренійського району, відповідно до сертифікату серії ОД № 0574239, виданого Ренійською райдержадміністрацією 16 лютого 2002 року.

Вищезазначена земельна частка (пай) була виділена в натурі, тому право на цю частку (пай) було припинено, та її спадкування здійснюється за законом.

Позивач по справі є онучкою померлої та відносіться до спадкоємців п`ятої черги за законом. Відповідач по справі є донькою померлої та відноситься до спадкоємців першої черги за законом.

Відповідач по справі до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача та не заперечує проти прийняття спадщини позивачем. Таким чином, у ОСОБА_2 виникло право на прийняття спадщини.

Позивач до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталась, але вона проживала разом з померлою на час відкриття спадщини, від неї не відмовлялась, а тому вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивач звернулась до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 26 листопада 2019 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Позивач у судове засідання не з`явилась, від представника позивача адвоката Златі Д.С. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позов підтримує в повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, до суду надійшла заява про визнання позову, в якій вона також просила розглядати справу за її відсутності.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, розглянувши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Дійсно, як встановлено у судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , після смерті якої відкрилась спадщина у вигляді права власності на земельну ділянку площею 2,63 га, яка розташована на території Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області, кадастровий номер :01:001:0040, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

За час життя, ОСОБА_3 залишила заповідальне розпорядження від 22 листопада 2002 року, яким заповідала відповідачу право власності на земельний пай з земель які розташовані у с. Котловина Ренійського району, відповідно до сертифікату серії ОД № 0574239, виданого Ренійською райдержадміністрацією 16 лютого 2002 року.

Вищезазначена земельна частка (пай) була виділена в натурі, тому право на цю частку (пай) було припинено, та її спадкування здійснюється за законом.

Позивач по справі є онучкою померлої та відносіться до спадкоємців п`ятої черги за законом. Відповідач по справі є донькою померлої та відноситься до спадкоємців першої черги за законом.

Відповідач по справі до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини не зверталась, відмовилась від прийняття спадщини на користь позивача та не заперечує проти прийняття спадщини позивачем. Таким чином, у ОСОБА_2 виникло право на прийняття спадщини.

Позивач до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини не зверталась, але вона проживала разом з померлою на час відкриття спадщини, від неї не відмовлялась, а тому вважається такою, що прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Через деякий час, відповідно до вимог чинного законодавства, позивач звернулась до державної нотаріальної контори щодо отримання свідоцтва про право на спадщину, однак, відповідно до постанови від 26 листопада 2019 року, державний нотаріус Ренійської районної державної нотаріальної контори Одеської області відмовила їй у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на нерухоме майно.

Частиною 1 ст. 4 ЦПК України передбачено, що, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно зі ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Частина 5 ст. 1268 ЦК України передбачає, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно із ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Частина 3 ст. 1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У підтвердження своїх позовних вимог, позивач надала суду копії документів, які підтверджують право власності померлої ОСОБА_3 , докази сумісного проживання з ОСОБА_3 , та інші докази, що підтверджують обґрунтованість позовних вимог, а відсутність оригіналів правовстановлюючих документів не може бути підставою для невизнання права власності за спадкоємцем.

Згідно із ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Частиною 4 ст. 206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

У даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб. Отже, всі вказані обставини знайшли своє підтвердження у судовому засіданні та не викликають у суду жодних сумнівів.

Таким чином, суд вважає, що вимоги позивача є обґрунтованими, відповідають чинному законодавству, а тому мають бути задоволені.

Позивачем у позові та під час розгляду справи не заявлялись вимоги про відшкодування судових витрат, у зв`язку з чим у суду відсутні підстави для покладення цих витрат на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 7, 10, 12, 13, 18, 58, 81, 89, 133, 141, 200, 206, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) право власності на земельну ділянку площею 2,63 га, яка розташована на території Котловинської сільської ради Ренійського району Одеської області, кадастровий номер :01:001:0040, цільове призначення якої для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя О.О. Гончарова-Парфьонова