Ухвала

08 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 554/2979/19

провадження № 61-11126св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

особа, яка подавала апеляційну скаргу - ОСОБА_3 ,

розглянув у попередньому судовому засіданніу порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу та доповнення до неї ОСОБА_1 , які підписані представником ОСОБА_4 , на постанову Полтавського апеляційного суду від 21 липня 2020 року в складі колегії суддів: Карпушина Г. Л., Панченка О. О., Пікуль В. П.,

ІСТОРІЯ СПРАВИ

Короткий зміст позовних вимог

У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики.

Короткий зміст рішень суду першої інстанції

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 03 червня 2019 року у складі судді: Чуванової А. М., позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 21 лютого 2019 року у розмірі 40 631 344,50 грн.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У червні 2020 року ОСОБА_3 як особа, яка не брала участі у справі, оскаржив в апеляційному порядку рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03 червня 2019 року.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Полтавського апеляційного суду від 21 липня 2020 року клопотання ОСОБА_1 про закриття апеляційного провадження залишено без задоволення.

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 задоволено частково.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 03 червня 2019 року скасовано.

Постановлено нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором позики відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Аргументи учасників справи

У липні 2020 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу та 03 серпня 2020 року доповнення до неї, які підписані представником ОСОБА_4 на постанову Полтавського апеляційного суду від 21 липня 2020 року, в яких просить скасувати оскаржену постанову та залишити без змін рішення суду першої інстанції. При цьому посилається на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Рух справи

Ухвалою Верховного Суду від 10 серпня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі; у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення дії постанови Полтавського апеляційного суду від 21 липня 2020 року відмовлено; роз`яснено учасникам справи право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 10 вересня 2020 року.

В ухвалі Верховного Суду від 10 серпня 2020 року зазначено, що наведені у касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України для відкриття касаційного провадження: суд апеляційної інстанції в оскарженій постанові застосував норму права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду від 07 квітня 2020 року у справі № 504/2457/15-ц (провадження № 14-726цс19), від 11 липня 2018 року у справі № 911/2635/17, від 10 травня 2018 року у справі № 910/22354/15, від 19 червня 2018 року у справі № 910/18705/17, від 04 жовтня 2018 року у справі №5017/461/2012, від 29 листопада 2018 року у справі № 918/115/16, від 04 грудня 2018 року у справі № 906/1764/15, від 06 грудня 2018 року у справі № 910/22354/15, від 11 грудня 2018 року у справі № 916/2878/14, від 15 січня 2019 року у справі № 7/74, від 22 травня 2019 року у справі № 922/4065/16, від 24 червня 2020 року у справі № 705/7081/16, від 27 травня 2020 року у справі № 200/21685/17, від 19 листопада 2019 року у справі № 622/877/15, від 26 лютого 2020 року у справі № 619/134/17, від 17 травня 2018 року у справі № 904/5618/17, від 03 липня 2018 року у справі № 978/627/18, від 09 липня 2019 року у справі № 905/257/18, від 19 вересня 2019 року у справі № 910/17558/18, від 28 жовтня 2019 року у справі № 2-8/11 (61-18470ск19), від 05 грудня 2019 року у справі № 916/3455/16, від 09 грудня 2019 року у справі № 344/1304/13-ц, від 12 грудня 2019 року у справі № 905/944/18, від 18 грудня 2019 року у справі № 552/5247/13-ц, від 27 грудня 2019 року у справі № 607/1805/13-ц, від 07 лютого 2020 року у справі № 462/510/11, від 05 березня 2020 року у справі № 362/5859/14-ц, від 12 травня 2020 року у справі № 695/993/15-ц, від 27 травня 2020 року у справі № 200/21685/17, від 27 травня 2020 року у справі № 1316/175/11, від 24 червня 2020 року у справі № 705/7081/16, від 01 липня 2020 року у справі № 904/257/18.

Ухвалою Верховного Суду від 03 вересня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення виконання та дії постанови Полтавського апеляційного суду від 21 липня 2020 року відмовлено.

23 вересня 2020 року ОСОБА_3 через представника ОСОБА_5 надав відзив на касаційну скаргу, в якому просить поновити строк на подачу цього відзиву. Клопотання мотивоване тим, що ухвалу суду касаційної інстанції та касаційну скаргу отримано ОСОБА_3 лише 15 вересня 2020 року, що підтверджується копією конверту та роздруківкою із сайту Укрпошти.

Відповідно до частини другої статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Аналіз клопотання свідчить, що строк на подання відзиву пропущений з поважних причин, а тому суд продовжує його.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Заслухавши доповідь судді-доповідача про проведення підготовчих дій та обставини, необхідні для ухвалення судового рішення судом касаційної інстанції, колегія суддів встановила відсутність підстав, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України. Тому колегія суддів, з урахуванням категорії та складності справи, призначає справу до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Керуючись статтями 33, 34, 126, 260, 400, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_3 , яке підписане представником ОСОБА_5 , про продовження строку на подання відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_4 , задовольнити.

Продовжити ОСОБА_3 строк на подання відзиву на касаційну скаргу ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_4 .

Справу № 554/2979/19 призначити до судового розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи у складі колегії з п`яти суддів.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Крат

І. О. Дундар

Є. В. Краснощоков