Справа № 585/536/20
Номер провадження 2/585/380/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року м.Ромни

Роменський міськрайонний суд Сумської області в складі: головуючого судді В.О. Шульги, при секретарі С.А. Дем`яненко, розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в місті Ромни цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач - АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 і просить стягнути з відповідача на користь банку заборгованість у розмірі 11605,04 грн. за кредитним договором б/н від 02.12.2016 р. та 2102 грн. сплаченого судового збору. В обґрунтування заявлених вимог вказано, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, підписала заяву б/н від 02.12.2016 р., згідно якої отримала кредит у розмірі 500 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами Банку", які викладені на банківському сайті складає між нею та банком договір. Відповідач зобов`язалася погашати заборгованість за Кредитом, а саме повернути витрачену частину кредитного ліміту, слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту. Однак свої зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_1 порушила, внаслідок чого станом на 20.01.2020 року має заборгованість 11605,04 грн. з яких: 665,85 грн. заборгованість за кредитом (в тому числі 0,00 грн - заборгованість за поточним тілом кредиту, 665,85 грн - заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн - заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00 грн - заборгованість за простроченими відсотками, 176,76 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 9733,62 грн. - нарахована пеня, 0,00 грн - нараховано комісії, а також штрафи 500,00 грн (фіксована частина) та 528,813 грн (процентна складова).

Ухвалою суду від 06 березня 2020 р. провадження у вказаній справі відкрито та ухвалено розглядати її за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін. Сторони не подали клопотання про розгляд справи у загальному позовному провадженні.

В судове засідання позивач явку представника не забезпечив. Від представника надійшло клопотання про розгляд справи без його участі, в якому представник позивача також зазначив, що позовні вимоги позивач підтримує в повному обсязі, необхідні докази є в матеріалах справи, клопотання та заяви з боку банку відсутні (а.с. 32).

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, в силу положень п. 4 ч. 7 ст. 128 ЦПК України належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи з її обов`язковою участю відповідач не надала.

За таких обставин, суд розглядає справу за відсутності осіб, які беруть участь у справі, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом встановлено, що 02.12.2016 року ОСОБА_1 підписала бланк Анкети - заяви про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку. У вказаній Анкеті-заявці зазначені анкетні дані ОСОБА_1 , проте відмітка про те, які саме послуги виявила бажання отримати ОСОБА_1 відсутня, відсутня також відмітка про бажаний розмір кредитного ліміту ( а.с. 8 ).

Позивачем надано розрахунки заборгованості ОСОБА_1 за договором б/н від 02.12.2020 р. станом на 30.09.2019 р. (а.с. 5-6), та станом на 20.01.2020 (а.с. 7)

Так, в розрахунку за договором б/н від 02.12.2016 р. станом на 30.09.2019 р (а.с. 5-6) зазначено: Заборгованість за тілом кредиту - 665,85, в т.ч. за поточним тілом кредиту - 0,00, простроченим тілом кредиту - 665,85, Заборгованість за нарахованими відсотками - 0,00, нарахована пеня за прострочене зобов`язання - 7604,94, Заборгованість за нарахованою пенею за несвоєчасність оплати боргу на суму від 100 грн. - 2128,68, загальна заборгованість на наданим кредитом - 10399,47, разом - 10399,47. Крім цього у вказаному розрахунку зазначено: погашено заборгованості за тілом кредиту 813,18, погашено заборгованості за простроченим тілом кредиту 50,00, погашено заборгованості по нарахованими відсотками - 0,00, погашено заборгованості по простроченими відсотками 0,00, погашено заборгованості по пені - 671,32.

Досліджуючи вказаний розрахунок, суд провів арифметичні підрахунки, в результаті яких з`ясовано, що ОСОБА_1 за період з 02.12.2016 р. по 30.09.2019 р. отримала кредитні кошти (третя колонка розрахунку) в сумі 1231,36 грн., а на погашення за наданим кредитом сплатила (двадцять перша колонка розрахунку) кошти в сумі 1534,5 грн.

В розрахунку наданому позивачем, який міститься на аркуші 7 справи зазначено: заборгованість за тілом кредита 665,85 (в тому числі поточним тілом кредиту - 0,00 грн, простроченим тілом кредиту - 665,85), заборгованість за нарахованими відсотками - 0,00; заборгованість за простроченими відсотками - 0,00,. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 - 176,76; заборгованість по пені -9733,62, заборгованість по комісії - 0,00 грн, загальна заборгованість за наданим кредитом - 10576,23, Заборгованість по судовим штрафам - 1028, Разом -11605,04.

До позовної заяви банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»: «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», «Універсальна CONTRACT», «Універсальна GOLD» (а.с. 9) та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті https://privatbank.ua/terms/. (а.с. 10-24). Проте у цих витягах відсутня дата формування, відсутні дані про ознайомлення позичальника і його підпис, дані про їх вручення відповідачу на час укладення угоди теж відсутні.

Вказане свідчить, що між сторонами склалися спірні правовідносини з приводу виконання кредитного зобов`язання, які регулюються ст. ст. 526, 530, 536, 610, 612, 625, 1054, 1055, 1056-1 ЦК України.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст.ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Ч.1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).

Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом статті 1056-1 ЦК України (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі …., що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Частинами 1,2 ст. 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч.1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення договору кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

У заяві позичальника від 02.12.2016 року процентна ставка не зазначена.

Крім того, у цій заяві, підписаній сторонами, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру.

Банк, пред`являючи вимоги про погашення кредиту, просив стягнути з відповідача крім тіла кредиту (сума, яку фактично отримав в борг позичальник), заборгованості за простроченим тілом кредиту та складові його повної вартості, зокрема, пеню і штрафи за несвоєчасну сплату кредиту, а також заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625.

Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі розмір і порядок нарахування, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором від 02.12.2016 року, посилався на Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/як невід`ємну частину спірного договору.

Витягом з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витягом з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначено, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови.

При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви розмірах і порядках нарахування.

Крім того, роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що встановлено у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 р. (провадження № 6-16цс15) і вбачається з матеріалів даної справи та не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

В даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила ч.1 ст. 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин (02.12.2016) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (03.03.2020), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не може розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Згідно з ч.6 ст. 81 ЦПК України доказування не може не може ґрунтуватися на припущеннях.

Крім того, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03.07.2019 р. по справі № 342/180/17 вказує, що обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватись за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 р. принципу справедливості розгляду справи судом.

За таких обставин, суд вважає, що надані позивачем Умови та правила надання банківських послуг ПриватБанку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, оскільки вони не підписані, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана відповідачем і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Вказане дає підстави дійти до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача на користь банку суми нарахованої пені, та штрафів.

Відповідно до ч. 2 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а статтею 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно ж до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Дослідивши докази зібрані у справі, їх належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок їх у сукупності, суд дійшов висновку, що позов не обґрунтований і задоволенню не підлягає.

Відмовляючи позивачу у задоволенні позову суд виходить з того, що між сторонами у справі не було досягнуто домовленості у належній формі, передбаченій законодавством, щодо істотних умов такого договору, а саме, не узгоджено у письмовій формі (не зазначено в анкеті-заяві) розміру відсотків за користування кредитом, відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання, а надані банком витяги з Умов та правил надання банківських послуг і Тарифів не підписані відповідачем, тому не можуть бути складовою частиною кредитного договору.

Приймаючи таке рішення суд враховує і ту обставину, що згідно наданого банком розрахунку заборгованості за кредитним договором від 02.12.2020 (а.с.5-6), ОСОБА_1 отримала кредитних коштів в сумі 1231,36 грн., а на погашення за наданим кредитом сплатила - 1534,50 грн.

На підставі ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 258, 259, 263-265, 274-279, 352, 354, 355 ЦПК України, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення в порядку передбаченому п.15.5) Перехідних положень ЦПК України. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

СУДДЯ РОМЕНСЬКОГО МІСЬКРАЙОННОГО СУДУ В. О. Шульга