Номер провадження: 22-ц/813/8171/20
Номер справи місцевого суду: 503/216/20
Головуючий у першій інстанції Сердюк Б.С.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

05.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати у цивільних справах Драгомерецького М.М., розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 24 квітня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про виселення з житлового будинку, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Кодимського районного суду Одеської області від 24 квітня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

05 серпня 2020 року ОСОБА_1 подала до суду апеляційну скаргу на вищезазначене рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 07 вересня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху, оскільки в порушення вимог п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги не додані документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі та надано строк для надання квитанції про сплату судового збору в розмірі 1 261,20 гривень.

Апелянту надано строк для усунення недоліків апеляційної скарги десять днів з дня отримання копії ухвали та роз`яснено, що в разі невиконання зазначених вимог ухвали в наданий строк, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута заявнику.

25 вересня 2020 року на виконання вимог ухвали Одеського апеляційного суду від 07 вересня 2020 року ОСОБА_1 подала до суду клопотання про звільнення від сплати судового збору.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

Єдиною підставою для вчинення судом зазначених у цих нормах дій є врахування ним майнового стану сторони. Обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, згідно зі статтями 12, 81 ЦПК України покладається на заінтересовану сторону (скаржника).

Як роз`яснено у п. 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014р. №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» особа, яка заявляє клопотання про звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру належних до сплати судових витрат, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

В обґрунтування клопотання про звільнення від сплати судового збору ОСОБА_1 зазначає, що перебуває в скрутному матеріальному становищі, кошти, які вона отримує вистачає лише для сплати комунальних платежів та забезпечення мінімального харчування, а розмір судового збору в розмірі 1261,20грн. є більшим її щомісячного доходу.

На підтвердження клопотання надано Відомості з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків; довідку Балтського об`єднаного управління ПФУ в Одеській області, згідно якої ОСОБА_1 отримує пенсію за віком; довідку форми ОК-5 «Індивідуальні відомості про застраховану особу», яка містить відомості щодо суми заробітку для нарахування пенсії, страхового стажу, сплати страхових внесків з 1998 року по 2008 рік.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «KNIAT v. POLAND» від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «JEDAMSKI and JEDAMSKA v. POLAND» від 26 липня 2005 року, пункти 63, 64).

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Аналіз клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору та наданні в його підтвердження докази, свідчить, що вказані обставини не можуть вважатись достатньою підставою для звільнення від сплати судового збору, тому що не характеризують достовірний майновий стан, зокрема відсутність інших джерел доходів, крім пенсії за віком, тому не свідчать про наявність умов, що відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» є підставою для звільнення від сплати судового збору.

Посилання на скрутне матеріальне становище та відсутність можливості сплати судового збору без надання переконливих доказів, не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, відповідно до положень статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір», що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

У ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови відстрочення сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

Таким чином, в задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору слід відмовити та ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір у порядку та розмірі, визначених Законом України «Про судовий збір».

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Із матеріалів справи вбачається, що при поданні позовної заяви ОСОБА_1 , сплаті підлягав судовий збір в сумі 840,80 гривень.

Таким чином, сума судового збору, що підлягає сплаті при подачі апеляційної скарги становить 1 261,20 гривень (840,80*150/100).

Тому, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір в сумі 1 261,60 гривень за наступними реквізитами: Отримувач коштів: УК у м. Одесі/Малиновський р-н/22030101. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38016923. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Код банку отримувача (МФО): 899998. Рахунок отримувача: UA0015007. Код класифікації доходів бюджету: 22030101. Призначення платежу*;101_______(код клієнта за ЄДРОПУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ____________(ПІБ чи назва установи організації), Одеський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Оригінал квитанції про сплату судового збору необхідно направити на адресу Одеського апеляційного суду (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 24-а).

Частиною 2 ст. 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України, яка передбачає залишення позовної заяви (апеляційної скарги) без руху з наданням строку для усунення виявлених судом недоліків.

За вказаних обставин, вважаю за можливим повторно залишити апеляційну скаргу без руху та надати строк для усунення виявлених судом недоліків.

Роз`яснити апелянту, що вона має право заявити клопотання про відстрочку або розстрочку сплати судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 136, 185, 356 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовити.

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кодимського районного суду Одеської області від 24 квітня 2020 року залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк, з дня отримання копії даної ухвали, для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Роз`яснити, що в разі невиконання зазначених вимог у встановлений строк, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та може бути оскаржена лише в частині визначення розміру судового збору безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М.Драгомерецький