ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

Іменем України

06 жовтня 2020 року

м. Харків

справа № 643/7770/16-ц

провадження №22-ц/818/4275/20

Харківський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Маміної О.В.

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2020 року, постановлену під головуванням судді Довготько Т.М., в залі суду в місті Харкові, -

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про визнання виконавчого листа від 21 листопада 2016 року таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву та визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню.

Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права; вказує, що він на теперішній час є одночасно боржником і стягувачем, у зв`язку з цим вважає, що виконавчий лист неможливо виконати. Тому наявні підстави для визнання виконавчого листа від 21 листопада 2016 року таким, що не підлягає виконанню.

Відзиву на апеляційну скаргу не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відмовляючи у задоволенні заяви про визнання виконавчого листа від 21 листопада 2016 року таким, що не підлягає виконанню, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави для визнання вищевказаного виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки заявником не надано доказів щодо наявності підстав, з якими закон пов`язує можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Проте, такі висновки суду першої інстанції не в повній мірі відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що заочним рішенням Московського районного суду м. Харкова від 21.11.2016 року позовні вимоги ПАТ «Укрсиббанк» було задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 09.08.2007 року в сумі 41159,88 грн. Стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» нараховану пеню в сумі 7990,62 грн.. Стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» сплачений судовий збір за подання позовної заяви в сумі 15796, 87 грн.., по 7898, 44грн. з кожного. (а.с. 151-154).

На виконання вищевказаного заочного рішення 21 листопада 2016 року було видано виконавчий лист про стягнення боргу та судових витрат.

Як на підставу вимог заяви про визнання виконавчого листа від 21 листопада 2016 року таким, що не підлягає виконанню, ОСОБА_1 посилався на те, що ПАТ «Укрсиббанк» відступив право вимоги за вказаним кредитним договором ТОВ «ФК «Інвест Фінанс». У подальшому ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» відступило йому право вимоги за письмовим договором. Таким чином, на теперішній час, він одночасно є боржником і стягувачем, у зв`язку з цим вважає, що виконати виконавчий лист неможливо. При цьому зазначає, що зобов`язання за кредитним договором є спільним з його дружиною ОСОБА_2 , оскільки отримане під час шлюбу, тому виконання зобов`язання з боку ОСОБА_2 також неможливе, оскільки кредит отриманий для придбання квартири, що є спільною сумісною власністю подружжя. У зв`язку з цим вважає, що виконавчий лист слід визнати таким, що не підлягає виконанню.

Відповідно до частини першої та другої статті 432 ЦПК України суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, проте наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

За змістом ст. 432 ЦПК України суд постановляє ухвалу про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню лише у випадку:

1) якщо його було видано помилково або;

2) якщо у боржника повністю або частково відсутній обов`язок у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником або іншою особою або з інших підстав.

Матеріали справи свідчать, що згідно Договору про відступлення прав вимоги від 29.07.2019 року, ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» передав ОСОБА_1 права вимоги про надання споживчого кредиту №0 від 09.08.2007 року із змінами та доповненнями, які вносилися до цього договору шляхом укладення додаткових угод, що укладений між АКІБ «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк» та ОСОБА_2 . Відповідно до п.п.2.1 цього договору, права вимоги, що відступаються за цим Договором, виникли у Цедента на підставі договору факторингу №29/07/5/2019 від 29.07.2019 року, укладеного між АТ «УкрСиббанк»№ та ТОВ «Інвест Фінанс». Відповідно до акту приймання-передачі прав вимоги від 29.07.2019 року, ТОВ «Інвест Фінанс» передав, а ОСОБА_1 прийняв права вимоги в обсязі та на умовах, визначеними Договором, а саме за договорами: Договір про надання споживчого кредиту №0 від 09.08.2007 року, договір поруки №132695 від 09.08.2007року.

Також з матеріалів справи вбачається, що заочне Московського районного суду м. Харкова від 21.11.2016 року є чинним і наразі не виконане.

ОСОБА_1 просив визнати виконавчий лист таким, що не підлягає виконанню з підстав припинення зобов`язання за кредитним договором внаслідок поєднання боржника та кредитора в одній особі.

Обов`язок боржника може припинятися з передбачених законом підстав перелік яких, зокрема, містить глава 50 розділу 1 книги п`ятої ЦК України.

За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом (частини 1, 2 ст. 598 ЦК України).

Незалежно від волі сторін зобов`язання припиняються за таких обставин: неможливість виконання зобов`язання ( ст. 607); поєднання в одній особі боржника і кредитора ( ст. 606); смерть боржника чи кредитора, якщо зобов`язання пов`язане з їх особою ( ст. 608); ліквідація юридичної особи (кредитора чи боржника) ( ст. 609).

Відповідно до ст.606 ЦК України зобов`язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі. Зазначена підстава припинення цивільно-правового зобов`язання відноситься до групи підстав, що не належать до правочинів і не залежать від волі сторін.

Поєднання (збіг) боржника і кредитора в одній особі має місце у разі, коли до сторони, яка є боржником, переходить відповідно до будь-якої зазначеної в законі підстави зобов`язання іншої особи, за яким ця особа є кредитором щодо боржника, і навпаки. Поєднання боржника і кредитора в одній особі може відбуватись для юридичних осіб - при реорганізації шляхом злиття або приєднання юридичних осіб, пов`язаних між собою взаємним зобов`язанням; для фізичних осіб - при спадковому правонаступництві в разі переходу майна кредитора до боржника і навпаки. Отже, при такому поєднанні боржника і кредитора (двох суб`єктів) один із цих суб`єктів правовідносин повинен зникнути, у зв`язку з цим і припиняється зобов`язання.

Враховуючи наведене, ст.606 ЦК України повинна застосовуватися судом до правовідносин у разі, коли до сторони, яка є боржником, переходить зобов`язання іншої особи відповідно до будь-якої підстави, зазначеної в законі, та якщо при цьому один із суб`єктів правовідношення у зв`язку з обставинами, зазначеними в законі, зникає і з двох самостійних суб`єктів залишається (утворюється) один, в якому поєднується боржник і кредитор. Саме в такому разі підстава припинення цивільно-правового зобов`язання не залежатиме від волі сторін

Відповідно до договору від 29.07.2019 року стягувач ТОВ «ФК «Інвест Фінанс» передав боржнику ОСОБА_1 права вимоги щодо стягнення заборгованості за споживчим кредитом №0 від 09.08.2007 року, а ОСОБА_1 набув статусу стягувача. У зв`язку з цим колегія суддів вважає, що наявні підстави для визнання виконавчого листа від 21 листопада 2016 року по справі № 643/7770/16 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , оскільки внаслідок переходу прав вимоги збігаються особи боржника та стягувача.

Натомість підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню щодо боржника ОСОБА_2 не вбачається.

Матеріали справи свідчать про те, що згідно заочного рішення Московського районного суду м. Харкова від 21.11.2016 року позовні вимоги ПАТ «Укрсиббанк» було задоволено та солідарно стягнуто з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 09.08.2007 року.

Разом з тим, в матеріалах справи відсутні дані про те, що обов`язок боржникаОСОБА_2 відсутній у зв`язку із припиненням зобов`язання або добровільним виконанням боржником чи іншою особою кредитного зобов`язання відповідно до ст. 342 ЦПК України.

Згідно ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Посилання апелянта на те, що зобов`язання за кредитним договором є спільним з його дружиною ОСОБА_2 , оскільки отримане під час шлюбу, тому виконання зобов`язання з боку ОСОБА_2 також неможливе, оскільки кредит отриманий для придбання квартири, що є спільною сумісною власністю подружжя колегією суддів до уваги не приймається та не відповідає вимогам закону.

За відсутності майнових претензій з боку стягувача питання про припинення виконання рішення вирішується в порядку передбаченим Законом.

Доводи апеляційної скарги частково спростовують висновки суду першої інстанції..

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

За таких обставин, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню частково, а ухвала суду першої інстанції - зміні.

Керуючись ст. 367, 369, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 15 квітня 2020 року - змінити.

Заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа від 21 листопада 2016 року таким, що не підлягає виконанню у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Визнати виконавчий лист від 21 листопада 2016 року по справі № 643/7770/16 таким, що не підлягає виконанню в частині стягнення заборгованості з боржника ОСОБА_1 .

В іншій частині ухвалу суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення виготовлено 07.10.2020 року.