Справа № 323/1897/20
Провадження № 2/323/533/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.10.2020 року м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючої судді Гуцал О.П.,
при секретаріЗакладній А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Гамзатова Аліна Анатоліївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про захист прав споживача та про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», в якій просить суд визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 02.08.2019 року та зареєстрований в реєстрі за № 1607 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою Аліною Анатоліївною, яким запропоновано стягнути заборгованість з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у розмірі 32639,40 грн. В обґрунтування позовних вимог зазначено, що в травні 2020 року позивачу стало відомо про існування відкритого виконавчого провадження про стягнення з неї на користь ТОВ «Вердикт Капітал» заборгованості за кредитним договором у розмірі 32639,40 грн. Підставою для відкриття виконавчого провадження був виконавчий напис приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Гамзатової А.А. від 02.08.2019 року. Стягнення за виконавчим написом проводилося за період з 22.12.2018 року по 23.07.2019 року, однак строк виникнення права вимоги за кредитним договором настав 22.09.2012 року, тобто з дня виникнення права вимоги за договором минуло більше трьох років, відповідно нотаріус не мав права вчиняти виконавчий напис. Крім цього позивач зазначає, що приватний нотаріус взагалі не мав права вчиняти вказаний виконавчий напис по стягненню заборгованості за споживчим кредитом, оскільки це заборонено законодавством.

В порядку забезпечення позову позивач подавала до суду заяву, якою просила вжити заходи забезпечення його позову, а саме, зупинити стягнення за спірним виконавчим написом.

Ухвалами суду від 10.08.2020 року відкрито провадження у справі та заяву про забезпечення суду задоволено, зупинено стягнення за спірним виконавчим написом.

03.09.2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому зазначено, що відповідач не згоден із позовними вимогами. Обґрунтовуючи свої заперечення на позовні вимоги, представник у відзиві зазначив положення Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету Міністрів України №1172 від 29 червня 1999 року Про затвердження Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, а також правові позиції Верховного Суду України та Верховного Суду. Щодо стягнення витрат на правничу допомогу зазначено, що позивач не надала доказів таких витрат.

Ухвалою суду від 09.09.2020 року закрито підготовче провадження у справі та призначено судовий розгляд, крім цього витребувано у приватного нотаріуса засвідчені копії всіх матеріалів, які були підставою для видачі спірного виконавчого напису.

18.09.2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якому акцентовано на тому, що приватний нотаріус взагалі не мав права вчиняти вказаний виконавчий напис по стягненню заборгованості за споживчим кредитом, оскільки це заборонено законодавством. Щодо судових витрат вказано, що докази на підтвердження таких витрат будуть надані протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду.

06.10.2020 року від третьої особи - приватного нотаріуса Броварського районного нотаріального округу Гамзатової А.А. надійшли пояснення, в яких вона вказує, що спірний виконавчий напис був вчинений нею згідно до вимог Закону України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій, тобто у відповідності до вимог чинного законодавства України. Також до пояснень долучено копії всіх матеріалів, які були підставою для винесення виконавчого напису.

07.10.2020 року від представника відповідача надійшли заперечення, які стосувалися вимог про стягнення витрат на правничу допомогу, які представник вважає нічим не підтвердженими.

В сьогоднішнє судове засідання позивач та представник позивача не з`явилися, в позовній заяві міститься зазначення, що у разі їх неявки в судове засідання, просять проводити розгляд справи без їх участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, причин неявки не повідомив, про час та дату розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки 15.09.2020 року.

Третя особа - приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Гамзатова А.А. надала заяву про розгляд справи без її участі.

Третя особа - приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. в судове засідання не з`явилася, причин неявки не повідомила, про час та дату розгляду справи була повідомлена належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням про вручення судової повістки 18.09.2020 року.

Згідно до вимог ч.1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Оскільки представники сторін не повідомили про причини своєї неявки, клопотання про відкладення розгляду справи не заявляли, у суду наявні відомості про належне повідомлення всіх сторін справи про дату, час і місце цього засідання, то причини для відкладення розгляду справи, які зазначені в ч.2 ст.223 ЦПК України, відсутні.

Тому суд вважає, що справу можливо розглянути в даному судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 22.03.2012 року між ПАТ «ОТП Банк» та ОСОБА_1 укладено договір про надання споживчого кредиту №, відповідно до умов якого останній надано кредит у розмірі 3021,80 грн. під 0,01 % річних з датою повернення до 22.09.2012 року.

На підставі Договору відступлення прав вимоги №22/10/18 від 22.10.2018 року, ПАТ «ОТП Банк» відступив право вимоги до ОСОБА_1 . Товариству з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал».

Приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою А.А. вчинений виконавчий напис №1607 від 02.08.2019 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» не сплачену в строк заборгованість за кредитним договором № від 22.03.2012 року за період з 22.12.2018 року по 23.07.2019 року в розмірі 32639,40 грн., з них: прострочена заборгованість за сумою кредиту в розмірі 18878,40 грн., прострочена заборгованість за відсотками у розмірі 9112,16 грн., строкова заборгованість по несплаченим відсоткам в розмірі 4648,84 грн., та 650,00 грн. витрат, пов`язаних з вчиненням виконавчого напису.

На підставі зазначеного виконавчого напису 04.09.2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Клітченко О.А. відкрито виконавче провадження № 59953465 щодо стягнення з позивача вищезазначеної суми.

Відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першою статті 39 Закону України «Про нотаріат», порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом та іншими актами законодавства України.

Виходячи з положень ст. 87 Закону України «Про нотаріат», для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до ст. 88 Закону України «Про нотаріат», нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Підпунктом 3.2 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5 визначено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів (далі - Перелік), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Відповідно до пункту 1 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів «Нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно», для одержання виконавчого напису подаються: а) оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів); б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язання.

Постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року по справі № 826/20084/14, яку ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.11.2017 року, залишено без змін, визнано незаконною та нечинною Постанову Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, зокрема:

«п. 2. Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів:

«Доповнити перелік після розділу «Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами» новим розділом такого змісту:

«Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин

2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.

Для одержання виконавчого напису додаються:

а) оригінал кредитного договору;

б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.».

Зобов`язати Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною Постанови Кабінету Міністрів України №662 від 26.11.2014 року «Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили».

Верховний Суд у своїй постанові від 12 березня 2020 року у справі № 757/24703/18-ц (провадження № 61-12629св19) дійшов висновку, що оскільки серед документів, наданих банком нотаріусу для вчинення виконавчого напису, відсутній оригінал нотаріально посвідченого договору (договорів), за яким стягнення заборгованості може провадитися у безспірному порядку, а надана нотаріусу анкета-заява позичальника не посвідчена нотаріально, отже не могла бути тим договором, за яким стягнення заборгованості могло бути проведено у безспірному порядку шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

Аналогічна правова позиція викладена і у постанові Верховного Суду від 15.04.2020 року у справі №158/2157/17.

Згідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Оскаржений виконавчий напис, вчинений нотаріусом 02.08.2019 року, тобто після набрання законної сили постановою Київського апеляційного адміністративного суду від 22 лютого 2017 року у справі № 826/20084/14.

Укладений між АТ «ОТП Банк», правонаступником якого є ТОВ «Вердикт Капітал», та позивачем договір про надання споживчого кредиту № від 22.03.2012 року, який був наданий нотаріусу для вчинення виконавчого напису, не був посвідчений нотаріально, тому наявні підстави для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з недотриманням умов вчинення виконавчого напису щодо подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

Згідно до ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Статтею 246 ЦПК України визначено, що якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Відповідно до п.5 ч.7 ст..265 ЦПК України, у разі необхідності в резолютивній частині рішення також вказується про призначення судового засідання для вирішення питання про судові витрати, дату, час і місце його проведення; строк для подання стороною, за клопотанням якої таке судове засідання проводиться, доказів щодо розміру понесених нею судових витрат.

Враховуючи, що представник позивача в позовній заяві та у відповіді на відзив заявив про те, що надасть докази понесених судових витрат протягом п`яти днів з дня ухвалення рішення у справі, то суд вважає за необхідне призначити судове засідання для вирішення питання про судові витрати.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

ПозовОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», треті особи Приватний нотаріус Броварського районного нотаріального округу Гамзатова Аліна Анатоліївна, приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Клітченко Оксана Анатоліївна, про захист прав споживача та про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити.

Виконавчий напис, вчинений 02.08.2019 року та зареєстрований в реєстрі за № 1607 приватним нотаріусом Броварського районного нотаріального округу Гамзатовою Аліною Анатоліївною, яким запропоновано стягнути заборгованість з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у розмірі 32639,40 грн. визнати таким, що не підлягає виконанню.

Призначити судове засідання для вирішення питання про розподіл судових витрат на 23.10.2020 року на 13-30 годину, та надати строк у 5 днів з дати винесення даного рішення для подання позивачем доказів щодо розміру понесених нею судових витрат, з одночасними направленням копії таких доказів відповідачу.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Оріхівський районний суд Запорізької області шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 12.10.2020 року.

Суддя: О.П. Гуцал