Справа № 450/2253/20 Провадження № 2-о/450/64/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"20" серпня 2020 р. Пустомитівський районний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Мельничук І. І.

при секретарі Покидько Л.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Пустомити цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

заявник звернувся до суду із заявою, в якій просить суд, встановити факт, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , були чоловіком і жінкою; встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 033578, виданий 26 лютого 2001 року ОСОБА_4 належить ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; встановити факт, що Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 033577, виданий 26 лютого 2001 року ОСОБА_3 належить ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 ; встановити факт, що Свідоцтво про право особистої власності на будівлі за № 141 від 24 липня 1990 року, видане на ОСОБА_3 , належить ОСОБА_3 .

Свої вимоги мотивує тим, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_4 . 16 вересня 1955 року ОСОБА_3 одружився на ОСОБА_4 . У свідоцтві про шлюб було здійснено помилку, зокрема прізвище ОСОБА_3 у первинному записі та осіб після одруження зазначено « ОСОБА_3 », хоча повинно було бути за прізвищем чоловіка « ОСОБА_11 ». ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , до дня смерті була зареєстрована по АДРЕСА_1 та разом з нею були зареєстровані і проживали чоловік - ОСОБА_3 і правнук - ОСОБА_2 . Від імені спадкодавця заповіт не посвідчувався, від так мало місце спадкування за законом та спадкоємцем першої черги був її чоловік ОСОБА_3 .. У склад спадкового майна, окрім іншого, увійшла земельна ділянка загальною площею 3.6750 га, яка зазначена у Державному акті на право приватної власності на землю. Первинно цей Державний акт був виданий на « ОСОБА_4 » та у подальшому в такому було здійснено виправлення у прізвищі власника земельної ділянки на « ОСОБА_3 ». 29 квітня 2020 року, помирає ОСОБА_3 . ОСОБА_3 , до дня смерті був зареєстрований по АДРЕСА_1 і разом з ним був зареєстрований і проживав правнук - ОСОБА_2 . ОСОБА_3 усі свої майнові та немайнові права заповів заявнику ОСОБА_1 . Державний акт на право приватної власності на землю був виданий на « ОСОБА_3 », а у подальшому внесено виправлення стосовно відомостей про власника земельної ділянки та зазначено, що такий виданий « ОСОБА_3 ». Також і у Свідоцтві про право особистої власності на будівлю № НОМЕР_1 , виданому 24,07.1990 року допущено помилку та зазначено, що будинковолодіння належить « ОСОБА_3 », хоча власник правильно ідентифікується, як « ОСОБА_3 ». Маючи намір упорядкувати та оформити правовстановлюючі документи на спадкову масу, заявник ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса із відповідною заявою про прийняття спадщини, проте під час аналізу поданих документів виявилося, що допущені помилки у прізвищах та іменах померлих, а також у Державних актах №№ 033578,033577 і Свідоцтві про право особистої власності на будівлі, унеможливлюють ідентифікувати осіб, як подружжя та належність їм відповідних документів. Встановлення юридичних, фактів заявниці необхідне для прийняття спадщини та оформлення правовстановлюючих документів.

Такі розбіжності у правовстановлюючих документах унеможливлюють здійснення заявником своїх спадкових справ, а тому вона змушена звертатися до суду для встановлення факту родинних відносин та просить суд заяву задоволити.

28.07.2020 року провадження у справі відкрито.

В судове засідання заявник ОСОБА_1 не з`явилася, проте подала на адресу суду заяву про слухання справи у її відсутності, вимоги обґрунтовані в заяві підтримала в повному обсязі.

У судове засідання заінтересована особа, ОСОБА_2 не з`явився, подав на адресу суду заяву, в якій проти заявлених вимоги у заяві не заперечив, просить розгляд справи проводити у його відсутності.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що заява підлягає до задоволення з наступних підстав.

Виходячи з засад диспозитивності цивільного судочинства, відповідно до частини 1 статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Окрім того, згідно положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, що слід застосовувати і при розгляді заяви про забезпечення позову.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

За змістом п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31.03.1995р. «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину.

У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

З копії Свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 від 24 вересня 1977 року вбачається, що ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , а ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_4 , згідно копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 від 22 лютого 1977 року.

16 вересня 1955 року ОСОБА_3 одружився на ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_4 від 16 вересня 1955 року. У свідоцтві про шлюб серії НОМЕР_4 від 16 вересня 1955 року було здійснено помилку, зокрема прізвище ОСОБА_3 у первинному записі та осіб після одруження зазначено « ОСОБА_3 », хоча повинно було бути за прізвищем чоловіка « ОСОБА_3» згідно свідоцтва ОСОБА_3 про народження серії НОМЕР_2 від 24 вересня 1977 року.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , що вбачається із копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 10 липня 2020 року.

Згідно з відомостями довідки Сморжівської сільської ради Радехівського району № 346 від 13.07.2020 року, ОСОБА_4 до дня смерті була зареєстрована по АДРЕСА_1 та разом з нею були зареєстровані і проживали чоловік - ОСОБА_3 і правнук - ОСОБА_2 .

У склад спадкового майна увійшла земельна ділянка загальною площею 3.6750 га, яка зазначена у Державному акті на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 033578, який був виданий на « ОСОБА_4 », але у подальшому в такому було здійснено виправлення у прізвищі власника земельної ділянки на « ОСОБА_3 ».

29 квітня 2020 року, помирає ОСОБА_3 , що вбачається згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_6 від 01 травня 2020 року.

Відповідно до заповіту від 26.12.2005 року , реєстраційний номер 53, ОСОБА_3 усі свої майнові та немайнові права заповів ОСОБА_1 , заявниці у справі.

У склад спадкового майна, увійшла земельна ділянка загальною площею 2.6667 га, яка зазначена у Державному акті на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 033577 та будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Встановлено, що Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 033577 був виданий на « ОСОБА_3 », в який у подальшому внесено виправлення щодо відомостей про власника земельної ділянки та зазначено, що такий виданий « ОСОБА_3 ».

Також і у Свідоцтві про право особистої власності на будівлю № НОМЕР_1 , виданому 24,07.1990 року допущено помилку та зазначено, що будинковолодіння належить « ОСОБА_3 », хоча власник правильно ідентифікується, як « ОСОБА_3 ».

Таким чином, очевидним для суду є те, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , були чоловіком і жінкою. Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 033578, виданий 26 лютого 2001 року ОСОБА_4 належить ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 033577, виданий 26 лютого 2001 року ОСОБА_3 належить ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Свідоцтво про право особистої власності на будівлі за № 141 від 24 липня 1990 року, видане на ОСОБА_3 , належить ОСОБА_3 .

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту: належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Враховуючи наведене, беручи до уваги відсутність спору про право щодо вказаних правовідносин, те що встановлення такого факту необхідне заявнику для впорядкування документів, суд, оцінивши докази у їх сукупності, вважає, що заява ОСОБА_1 є підставною та підлягає до задоволення.

За змістом ч. 7 ст. 294 ЦПК України документально підтверджені понесені заявником судові витрати не відшкодовуються.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 76, 315, 319, 354 ЦПК України суд -

в и р і ш и в :

заяву ОСОБА_1 - задоволити.

Встановити факт про те, що ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , були чоловіком і жінкою.

Встановити факт про те, що Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 033578, виданий 26 лютого 2001 року ОСОБА_4 належить ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Встановити факт про те, що Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ЛВ № 033577, виданий 26 лютого 2001 року ОСОБА_3 належить ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Встанови факт, про те, що Свідоцтво про право особистої власності на будівлі, а саме: будинковолодіння АДРЕСА_1 , зареєстроване за № 141 від 24 липня 1990 року, видане на ОСОБА_3 , належить ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення може бути оскаржено до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів з дня його оголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення. Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 20.08.2020 року.

СуддяІ. І. Мельничук