Справа № 559/2192/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря судового засідання Протас Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дубно справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину,-

В С Т А Н О В И В:

В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що рішенням Дубенського міськрайонного суду від 31 серпня 2015 року з нього на користь відповідачки стягнуто аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/2 частини всіх видів його заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Згідно рішення суду стягування аліментів необхідно розпочати з 11 червня 2015 року (дня пред`явлення позову до суду) та продовжувати до досягнення дитиною повноліття. Зазначає, що надавав дочці матеріальну допомогу в добровільному порядку, лише 21 травня 2019 року відповідачка подала до Дубенського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Рівненській області виконавчий лист Дубенського міськрайонного суду №559/1489/15 від 21 травня 2019 року про стягнення з нього аліментів. Постановою від 28 травня 2019 року державним виконавцем Дубенського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Рівненській області було відкрито виконавче провадження ВП №59218598 про примусове виконання цього виконавчого листа.

Згідно розрахунку по АСВП № 59218598 за період з червня 2015 року по 01 серпня 2019 року утворилася заборгованість зі сплати аліментів в розмірі 123 572,17 грн. З таким розміром заборгованості він не погоджується.

12 лютого 2004 року він був прийнятий на посаду спеціаліста Княгининської сільської ради Дубенського району Рівненської області, з якої звільнений 01 грудня 2015 року за згодою сторін. Через низький посадовий оклад, на період опалювального сезону тимчасово протягом 2012-2015 років виконував ще й обов`язки оператора котельні Княгининської сільської ради. Саме через свій невеликий дохід (913.50 грн.) в судовому засіданні 31 серпня 2015 року він повністю визнав позовні вимоги відповідачки про стягнення на її користь аліментів на утримання дочки в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

В 2012 році він травмував око, у зв`язку з чим лікувався в Рівненській обласній лікарні. Працювати постійно за комп`ютером він уже не зміг за станом здоров`я, тому 01 грудня 2015 року змушений був звільнитися з посади спеціаліста Княгининської сільської ради.З грудня 2015 року він офіційно не був працевлаштований. Стан здоров`я своєї дочки позивач оцінює як задовільний, чого не може сказати про себе, оскільки через травму ока будь-яка робота йому не підходить. Щоб забезпечувати себе та надавати допомогу дочці, він постійно був в пошуках підходящої роботи.

З врахуванням вищенаведеного, позивач вважає, що стягнення з нього на користь відповідачки аліментів на утримання дочки в розмірі 1/2 частки, виходячи із показника середньої заробітної плати для даної місцевості, починаючи з 01 січня 2016 року, є несправедливим. Просить змінити розмір аліментів, визначених рішенням Дубенського міськрайонного суду від 31 серпня 2015 року про стягнення з нього аліментів на утримання дочки з 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку на 1/4 частину всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку.

Позивач, згідно поданої заяви, просить розгляд справи провести без його участі, позовні вимоги підтримує повністю та просить їх задовольнити.

Відповідачка в судове засідання не з`явилася. Представником відповідачки ОСОБА_4 було подано клопотання про відкладення розгляду справи в зв`язку із впровадженням карантинних заходів в Україні.

Оскільки розгляд справи тричі відкладався через неявку відповідачки, або за клопотанням її представника. Проте, на підтвердження поважності причини неявки в судове засідання не подано жодного належного доказу, суд вважає за можливе розгляд справи провести без їх участі.

Відповідачкою 11.12.2019 подано відзив на позовну заяву, відповідно до якого вона категорично не згідна з доводами позивача, вважає їх необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Зазначає, що після винесення судом рішення про стягнення аліментів між позивачем та відповідачкою була досягнута усна домовленість про те, що він буде добровільно сплачувати аліменти, оскільки на той момент він був офіційно працевлаштований і не хотів, щоб колеги по роботі знали про таку обставину його особистого життя. Однак на протязі чотирьох років позивач уникав свого обов`язку щодо участі в утриманні їхньої дитини і ухилявся від сплати аліментів. Неодноразові звернення відповідачки до позивача щодо необхідності сплачувати аліменти ним ігнорувались. Тому, вона пред`явила виконавчий лист до примусового виконання у Дубенський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби. Станом на 01 серпня 2019 року заборгованість позивача зі сплати аліментів становить 123572,17 грн. і у зв`язку із цим Державним виконавцем Дубенського МРВ ДВС ГТУЮ у Рівненській області було винесено постанову про встановлення позивачу тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон. Саме ця заборона і стала причиною його звернення із вказаною позовною заявою, в якій він просить зменшити розмір аліментів саме з 01 січня 2016 року, щоб мати можливість сплатити меншу суму та продовжити працювати за кордоном.

Також відповідачка наголошує на тому, що змінився її матеріальний стан в сторону погіршення, що обумовлено із значними витратами, пов`язаними із навчанням дитини, оскільки на даний час донька ОСОБА_5 навчається у Гебултівському навчальному комплексі післягімназійної освіти ім. Вікента Вітоса, що який знаходиться в м. Гебултів (Республіка Польща). Незважаючи на те, що навчання в цьому закладі безкоштовне, однак відповідачка несе значні витрати, пов`язані із проживанням та організацією навчання, а саме: з харчуванням, з придбанням підручників, канцелярських виробів, одягу та іншого.Крім того, тільки за одні 12-ти місячні курси доньки польської мови на курсах іноземних мов РоІЕn відповідачка заплатила кошти в сумі 9620 грн.

Таким чином відповідачка вважає, що доводи позивача про покращення її матеріального стану є не обґрунтованими. В задоволенні позовних вимог просить відмовити.

Позивачем було подано відповідь на відзив в якому він повідомив, що з доводами та аргументами відповідачки на позов не згідний. Зазначив, що в свою чергу він також бере участь в утриманні дочки, яка навчається у Гебултівському навчальному комплексі післягімназійної освіти ім. Вікента Вітаса. Незважаючи на судовий спір з її матір`ю, позивач перед від`їздом до Польщі дав дочці 500 злотих (трохи більше 3000 грн.). Щодо надання послуг репетиторів з іноземних мов, про які зазначає відповідачка у своєму відзиві, то і він і його батьки надавали дочці кошти для їх оплати.

Дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення.

Судом встановлено, що згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 31 серпня 2015 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини: ОСОБА_3 в розмірі 1/2 частини всіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а.с. 8).

12 лютого 2004 року позивач був прийнятий на посаду спеціаліста Княгининської сільської ради, а 01 грудня 2015 року за згодою сторін був звільнений з посади спеціаліста Княгининської сільської ради, про що свідчать відмітки у трудовій книжці (а.с. 9-11).

Згідно довідки № 1323/10-06 від 03 жовтня 2019 року ОСОБА_1 з 12 лютого 2004 року по 01 грудня 2015 року працював на посаді спеціаліста Княгининської сільської ради, посадовий оклад 913,50 грн., окрім того на період опалювального сезону приймався на посаду оператора котельні Княгининської сільської ради, посадовий оклад 609 грн. (а.с. 12, 13).

28 травня 2019 року відкрито виконавче провадження про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_3 (а.с. 14).

Станом на 01 серпня 2019 року заборгованість позивача по аліментах становить 123572,17 грн., про що свідчить розрахунок заборгованості зі сплати аліментів по АСВП № 592188598 (а.с. 16-17).

ОСОБА_3 є ученицею Технікуму готельної справи, мешкає в гуртожитку. За період з 01 вересня 2019 року до 29 листопада 2019 року учениця оплатила харчування 1250 злотих, згідно довідки № 107/4378/19/20 від 29 листопада 2019 року виданої Гебултівським навчальним комплексом післягімназійної освіти ім. Вікента Вітоса (а.с. 29).

Згідно довідки № 3 курсів іноземних мов РоІЕn, ОСОБА_3 відвідувала курси польської мови в період з 01 вересня 2018 року по 25 серпня 2019 року, плата за даний період становить 9620 грн. (а.с. 30).

Згідно постанови від 09 жовтня 2019 року ВП № 59218598 ОСОБА_1 встановлено тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України (а.с. 31).

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Враховуючи, що позивач звільнився з посади спеціаліста Княгининської сільської ради, про що свідчить відмітка у трудовій книжці, його матеріальне становище та здоров`я погіршилося, суд вважає, що є підстави для зміни розміру визначених раніше судом аліментів з 1/2 частини всіх видів заробітку на 1/4 частину всіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 року № 3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Тому вимога позивача щодо початку стягнення аліментів у меншому розмірі з 01.01.2016 задоволенню не підлягає.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 133, 137, 141, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184, 192 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів на неповнолітню дитину задовольнити частково.

Змінити розмір аліментів, визначений рішенням Дубенського міськрайонного суду від 31 серпня 2015 року та стягувати з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання дочки: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частину всіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісячно, починаючи стягнення з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Р.В. Ралець