Ухвала

24 березня 2020 року

м. Київ

справа № 521/15453/16-ц

провадження № 61-33534 св 18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Білоконь О. В., Осіяна О. М. (суддя-доповідач), Сакари Н. Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідачі: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватне підприємство «Копліон-авто», публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Південний»,

розглянувши у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи заяву ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 ,ОСОБА_3 , приватного підприємства «Копліон-авто», публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання поруки припиненою та відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного підприємства «Копліон-авто» (далі - ПП «Копліон-авто»), публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» (далі - ПАТ АБ «Південний») про визнання поруки припиненою та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Малиновського районного суд м. Одеси від 22 березня 2017 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Визнано припиненим договір поруки, укладений 12 грудня 2012 року між ПАТ АБ «Південний» та ОСОБА_1 .

У задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 22 червня 2017 року апеляційну скаргу ПАТ АБ «Південний» задоволено.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 22 березня 2017 року у частині визнання припиненим договору поруки і стягнення судових витрат скасовано, й ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У липні 2017 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_4 подав до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ касаційну скаргу, у якій просив рішення апеляційного суду Одеської області від 22 червня 2017 року скасувати, й передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 25 вересня 2017 року відкрито касаційне провадження у цій справі.

Відповідно до пункту 4 розділу XIII Перехідних положень ЦПК України у редакції Закону України № 2147-VIII від 03 жовтня 2017 року «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» касаційні скарги (подання) на судові рішення у цивільних справах, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цією редакцією Кодексу, передаються до Касаційного цивільного суду та розглядаються спочатку за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Згідно зі статтею 388 ЦПК України судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У червні 2018 року справу передано до Верховного Суду.

У липні 2018 року до Верховного Суду від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_5 надійшла заява про відмову від касаційної скарги закриття касаційного провадження у даній справі.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» передбачено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За змістом частин четвертої-шостої статті 398 ЦПК України (тут і далі в редакції до наведених змін) особа, яка подала касаційну скаргу, має право відмовитися від неї, а інша сторона має право визнати касаційну скаргу обґрунтованою в повному обсязі чи в певній частині до закінчення касаційного провадження. У разі відмови від касаційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до касаційної скарги, постановляє ухвалу про закриття касаційного провадження. У разі закриття касаційного провадження у зв`язку з відмовою від касаційної скарги на судові рішення, повторне оскарження цих рішень особою, що відмовилася від скарги, не допускається. Суд касаційної інстанції має право не приймати відмову від скарги або її відкликання з підстав, визначених у частині п`ятій статті 206 цього Кодексу.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Відповідно до частини третьої статті 182 ЦПК України заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом.

Для підтвердження того, що заява про закриття касаційного оскарження подала саме та особа, яка подала касаційну скаргу, Верховний Суд у липні 2018 року направив лист ОСОБА_1 , у якому просив повідомити ОСОБА_1 , чи підтримує вона заяву, подану представником ОСОБА_5 , про відмову від касаційної скарги та роз`яснив положення статті 398 ЦПК України, зокрема, щодо дотримання процедури подачі заяви про відкликання касаційної скарги та заяви про відмову від касаційної скарги.

Відповідь на адресу Верховного суду не надходила.

Згідно з протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06 червня 2019 року справу передано судді-доповідачеві Осіяну О. М.

08 листопада 2019 року та 24 грудня 2019 року Верховний Суд повторно направив листи ОСОБА_1 у яких просив надати завірене належним чином клопотання із посиланням на те, що ОСОБА_1 зрозумілі наслідки подання зави про відмову від касаційної скарги разом із документами на підтвердження повноважень особи, яка її подала, та повторно роз`яснено положення статті 398 ЦПК України, зокрема, щодо дотримання процедури подачі заяви про відкликання касаційної скарги та заяви про відмову від касаційної скарги.

У січні 2020 року до Верховного Суду від представника ОСОБА_1 - ОСОБА_6 надійшла заява про відмову від касаційної скарги та закриття касаційного провадження у даній справі, аналогічна за змістом та формою першій заяві, поданій представником ОСОБА_5 . Однак, вимоги касаційного суду щодо завіреного належним чином клопотання заявником не виконано.

23 січня 2020 року Верховний Суд направив ОСОБА_1 лист, у якому просив повідомити, чи підтримує вона заяву, подану представником ОСОБА_6 , про відмову від касаційної скарги, надати завірене належним чином клопотання із посиланням на те, що їй зрозумілі наслідки подання зави про відмову від касаційної скарги разом із документами на підтвердження повноважень особи, яка її подала, та вкотре роз`яснено положення статті 398 ЦПК України, зокрема, щодо дотримання процедури подачі заяви про відкликання касаційної скарги та заяви про відмову від касаційної скарги.

Відповідь на адресу Верховного суду не надходила.

З огляду на викладене у суду касаційної інстанції відсутні належні відомості про дійсне і безумовне волевиявлення ОСОБА_1 на відмову від касаційної скарги, що виключає можливість задоволення поданих від її імені заяв про закриття касаційного провадження, які належним чином не посвідчені.

Керуючись статтями 396, 398 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відмовити у задоволенні заяв ОСОБА_1 про закриття касаційного провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , приватного підприємства «Копліон-авто», публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Південний» про визнання поруки припиненою та відшкодування моральної шкоди за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 - на рішення апеляційного суду Одеської області від 22 червня 2017 року.

Ухвала набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Судді: О. М. Осіян

О. В. Білоконь

Н. Ю. Сакара