Справа № 754/3308/20
У Х В А Л А

Іменем України

30 березня 2020 року суддя Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Чвир Олени Михайлівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Клінт», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобалстрой-3» про визнання майнового (речового) права на об`єкт незавершеного будівництва, -

ВСТАНОВИВ:

12.03.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з позовом до ТОВ «Євро-Клінт», третя особа: ТОВ «Глобалстрой-3» про визнання майнового (речового) права на об`єкт незавершеного будівництва.

26.03.2020 року до суду надійшла письмова заява від представника позивача про забезпечення позову, в якій остання просить суд:

-накласти арешт на об`єкти незавершеного будівництва: квартиру АДРЕСА_1 , на земельній ділянці за кадастровим номером :62:096:0038;

-заборонити відповідачу вчиняти дії спрямовані на відчуження третім особам майнових прав на квартиру АДРЕСА_1 , на земельній ділянці за кадастровим номером :62:096:0038.

В обґрунтування даної заяви сторона позивача посилається на те, що ухвалою Печерського районного суду міста Києва від 07.08.2018 року у справі №757/31521/18-к скасовано арешт накладений на підставі ухвали слідчого судді Печерського районного суду міста Києва від 02.03.2017 року (провадження №757/11837/17-к) на об`єкти будівництва ЖК «Перспектива», що здійснюється на земельній ділянці по АДРЕСА_2 із забороною розпорядження, користування, складання попередніх договорів продажу та проведення будівельних робіт. Скасування арешту та зняття заборони щодо складання попередніх договорів продажу квартир становить певну загрозу для покупців майнових прав, оскільки існує загроза з передачі майнових прав третім особам. Забудовником постійно здійснюються погрози в бік покупців майнових прав з приводу продажу їхніх квартир та майнових прав на них. Звернення з позовом про визнання майнових прав на об`єкти незавершеного будівництва це є обраним засобом захисту не лише вже порушеного права (не передання майнових прав за Актом), але і права яке може бути порушеним в майбутньому шляхом безпідставної передачі майнових прав позивача третім особам.

Отже, необхідність забезпечення позову в такому вигляді, як зазначено в заяві необхідне для захисту законних прав та інтересів позивача, з метою уникнення будь - яких дій з боку відповідача, спрямованих на відчуження спірної квартири. У зв`язку з чим представник позивача звертається до суду з даною заявою про забезпечення позову.

У відповідності до норм ч. 1 ст. 153 ЦПК України вказана заява розглядається судом без повідомлення сторін.

Розглянувши вказану заяву, враховуючи надані докази до справи, суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач звернулася до Деснянського районного суду м. Києва з вищевказаним позовом.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 12.03.2020 року головуючим суддею по розгляду даної справи визначено суддю Панченко О.М.

Ухвалою судді від 13.03.2020 року відкрито провадження у даній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче засідання по справі.

Ознайомившись із доводами заяви про забезпечення позову, розглянувши матеріали справи, приходжу до такого висновку.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема шляхом забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви ОСОБА_1 , остання просить суд визнати за нею майнове (речове) право на об`єкти незавершеного будівництва: однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , на земельній ділянці за кадастровим номером :62:096:0038.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника про забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовної вимоги, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів, суд дійшов висновку, що існує реальна загроза невиконання судового рішення, тому заявлені вимоги про забезпечення позову є співмірними заявленим позовним вимогам, а тому невжиття таких заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, а відтак й порушить права на судовий захист.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 149-155, 157, 353, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Чвир Олени Михайлівни про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Клінт», третя особа: Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобалстрой-3» про визнання майнового (речового) права на об`єкт незавершеного будівництва - задовольнити.

Накласти арешт на об`єкти незавершеного будівництва на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , на земельній ділянці за кадастровим номером :62:096:0038.

Заборонити Відповідачу вчиняти дії спрямовані на відчуження третім особам майнових прав на однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , на земельній ділянці за кадастровим номером :62:096:0038.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 .

Представник позивача - адвокат Чвир Олена Михайлівна, адреса: АДРЕСА_4 .

Відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-Клінт», , адреса: 61060, Харківська область, м. Харків, пр. Московський, 142.

Третя особа - Товариство з обмеженою відповідальністю «Глобалстрой-3», , адреса: м. Київ, вул. Т. Драйзера, 40.

Суддя: О.М. Панченко