Номер справи 220/1128/20
Номер провадження № 2/220/466/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року Великоновосілківський районний суд Донецької області у складі:

головуючого - судді Якішиної О.М.

за участю секретаря Демішева А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Краснополянської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області про позбавлення батьківських прав,

ВСТАНОВИВ:

13.07.2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 відносно їх малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що вона та відповідач перебували у фактичних шлюбних відносинах в період з 01.09.2016 року по 01.10.2018 рік. ІНФОРМАЦІЯ_2 у них народився син ОСОБА_3 , який проживає з нею і знаходиться на її повному утриманні. Судовим наказом Волноваського районного суду Донецької області від 26.03.2020 року з відповідача стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Відповідач ніякої участі в утриманні та вихованні дитини не приймає, не піклується про її фізичний та духовний розвиток, не купує їжу, одяг, ліки, не сплачує батьківську плату за навчання дитини у дошкільному навчальному закладі. З жовтня 208 року відповідач жодного разу не спілкувався з дитиною, не приїжджав, не поздоровляв з днем народження або іншим святом, не цікавився його життям та здоров`ям. 22.11.2019 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4 , який на сьогодні разом із нею опікується дитиною та має намір його усиновити. Враховуючи те, що відповідач ухиляється від виконання своїх батьківських обов`язків по вихованню та утриманню сина ОСОБА_3 , просить позбавити його батьківських прав.

Ухвалою від 24.07.2020 р. провадження по справі відкрито, призначено підготовче судове засідання в порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 11.09.2020 р. закрито підготовче провадження, справа призначена до розгляду по суті.

Позивач в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомленою про день та час розгляду справи. Подала заяву про розгляд справи за її відсутності. Позовні вимоги підтримала (а.с. 51).

Відповідач в судове засідання також не з`явився, будучи повідомленим про день та час розгляду справи у встановленому законом порядку за місцем реєстрації. Будь-яких заяв від нього до суду не надходило.

Представник третьої особи - в судове засідання також не з`явився, будучи належним чином повідомленим про день т а час розгляду справи. Подав заяву про розгляд справи за його відсутності. Проти позовних вимог не заперечував (а.с. 27, 55, 60).

Враховуючи викладене, керуючись положеннями ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності сторін по справі.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

За нормами ст. 141 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини, як це передбачається вимогами ст. 155 СК України.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку особистості потребує любові і розуміння.

Згідно вимог ст. 150 СК України батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач надала суду наступні докази: копію постанови державного виконавця Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) від 09.04.2020 р., свідоцтво про народження ОСОБА_3 , довідки Зачатівської сільської ради Волноваського району Донецької області № 353 від 13.07.2020 року та № 412від 28.12.2019 р., копію свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 22.11.2019 р., довідку Комунального дошкільного навчального закладу «Ясла-садок №32 «Дивосвіт» Маріупольської міської ради Донецької області № 2 від 12.02.2020 р., висновок органу опіки та піклування Краснополянської сільської ради про доцільність позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 .

На підставі наданих суду доказів судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження останнього (а.с. 10).

Згідно довідок Зачатівської сільської ради Волноваського району Донецької області від 13.07.2020 року № 353 та від 28.12.2019 р. № 412 ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований та проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та її чоловіком ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 11, 12).

З копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого Маріупольським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного те6риторіального управління юстиції у Донецькій області 22.11.2019 р., позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 22.11.2019 р. (а.с. 16).

З довідки Комунального дошкільного навчального закладу «Ясла-садок №32 «Дивосвіт» Маріупольської міської ради Донецької області № 2 від 12.02.2020 р. вбачається, що ОСОБА_3 відвідує групу № 1 з червня 2019 року, його батько за цей час у ясла-садку не з`являвся (а.с. 13).

Згідно наданої суду копії постанови державного виконавця Великоновосілківського районного відділу державної виконавчої служби Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції ( м. Харків) від 09.04.2020 р. з відповідача ОСОБА_2 стягуються аліменти на підставі наказу Волноваського районного суду Донецької області від 02.04.2020 р. (а.с. 3-4).

Згідно висновку органу опіки та піклування Краснополянської сільської ради встановлено, що батьки дитини перебували у цивільному шлюбі. Від спільного проживання у 2017 році народилася дитина - ОСОБА_3 . Однак спільне життя не склалося. Дитина залишилася проживати з матір`ю. На цей час мати дитини - ОСОБА_1 (на час народження дитини ОСОБА_1 ), одружена. Зареєстрована разом із чоловіком за адресою: АДРЕСА_1 . Батько дитини зареєстрований по АДРЕСА_2 , але на цей час в селі не мешкає. Ніяким чином не піклується про сина, не проявляє заінтересованості в його подальшій долі. Матеріально не допомагає. На запрошення до виконкому сільської ради щодо вирішення даного питання не відреагував. Про причину відсутності не повідомив. На підставі вищевикладеного і керуючись ст.34 Закону України «Про місцеве самоврядування, п.1 ст.164 Сімейного кодексу України «Про позбавлення батьківських прав» орган опіки і піклування Краснополянської сільської ради вважає за доцільне громадянина ОСОБА_2 , позбавити батьківських прав у відношенні до його малолітньої дитини ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 14).

Відповідно до ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: 1) не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; 2) ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; 3) жорстоко поводяться з дитиною; 4) є хронічними алкоголіками або наркоманами; 5) вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; 6) засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини. Тобто, перелік підстав позбавлення батьківських прав є вичерпним.

Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості за нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей. Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав та інтересів дитини. Ухилення від виконання юридичного обов`язку - завжди акт свідомої поведінки, оскільки особа має реальну можливість виконати його, але не вчиняє відповідних дій.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.

Підставою звернення позивача до суду зазначено ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню сина.

Оцінюючи досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки суду не надано жодного належного та допустимого доказу ухилення відповідача від виконання своїх батьківських обов`язків.

Довідка Комунального дошкільного навчального закладу «Ясла-садок №32 «Дивосвіт» Маріупольської міської ради Донецької області № 2 від 12.02.2020 р. не свідчить про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків по вихованню сина, оскільки відображає лише факт того, що батько малолітнього сина сторін за період з червня 2019 року по 12.02.2020 р. не з`являвся у садку. Проте, даних, які б свідчили про те, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкується з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надає дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляє інтересу до її внутрішнього світу; не створює умов для отримання нею освіти, суду не надано.

Щодо висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав, складеного органом опіки та піклування Краснополянської сільської ради, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.4 - 6 ст. 19 СК України при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитини матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування.

Орган опіки та піклування подає до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які проживають з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Відповідно до положень частини першої статті 11 Закону України «Про забезпечення організаційно-правових умов соціального захисту дітей-сиріт та дітей, позбавлених батьківського піклування» від 13 січня 2005 року № 2342-IV органами опіки та піклування є державні адміністрації районів, районів міст Києва і Севастополя, виконавчі органи міських чи районних у містах, сільських, селищних рад.

Висновок органу опіки та піклування має бути оформлений на бланку державних адміністрацій районів, районів міст Києва та Севастополя, виконавчих органів міських чи районних у містах, сільських, селищних рад, підписаний головою (заступником голови) та скріплений печаткою.

Висновок, який містяться в матеріалах справи (а.с. 14), про доцільність позбавлення батьківських прав відповідача є поверховими, не містить негативної інформації щодо відповідача та конкретних обставин на користь позбавлення його батьківських прав, а також конкретних фактів, на підставі яких орган опіки та піклування дійшов зазначеного висновку, у зв`язку із чим суд їх не може покласти в основу для позбавлення батьківських прав відповідача.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобовязана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Проте, на думку суду, належних доказів на підтвердження обставин, які б доводили свідоме ухилення відповідача від виховання дитини та нехтування ним своїми обов`язками, позивач не надав.

Окрім іншого, суд звертає увагу, що позбавлення відповідача батьківських прав може бути втручанням у його право на повагу до сімейного життя, що передбачено статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Втручання у право на повагу до сімейного життя спричиняє порушення статті 8 Конвенції, за винятком випадків, коли воно здійснюється «згідно із законом», має ціль або цілі, що є легітимними згідно з пунктом 2 статті 8 Конвенції, та є «необхідним у демократичному суспільстві» для досягнення згаданої вище цілі або цілей (пункт 83 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Гаазе проти Німеччини»).

В даному конкретному випадку позивачем не доведено належним чином необхідність позбавлення відповідача батьківських прав, не обґрунтовано мету такого позбавлення, а саме позбавлення батьківських прав не відповідає нагальній соціальній потребі та не є необхідним.

На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилались сторони, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню як необґрунтовані та безпідставні.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 12,13,81, 141, 263-265 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Орган опіки та піклування Краснополянської сільської ради Великоновосілківського району Донецької області про позбавлення батьківських прав відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Донецького апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Якішина