Провадження № 2/756/1881/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

9 вересня 2020 року Оболонський районний суд міста Києва у складі:

головуючого - судді Жука М.В.,

при секретарі Шершньові В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-1», Комунальний концерн «Центр комунального сервісу», про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 звернулися до суду із позовними заявами до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» (далі - КП «Київтеплоенерго»), треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) «Житлобуд-1», Комунальний концерн (далі - КК) «Центр комунального сервісу», про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії, відшкодування моральної шкоди.

В обґрунтування позовів, зазначали, що є власниками квартир у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 та споживачами послуг КП «Київтеплоенерго» щодо централізованого опалення приміщень.

Оскільки в 2019 року їм почали надходити квитанції про сплату послуг з централізованого опалення з непомірно високою сумою до сплати, в зв`язку з тим, що нарахування за послуги центрального опалення в опалювальні періоди з 2017-2018 року та 2018-2019 року здійснювалося у невідповідному об`єму отриманих Ггкап які не були спожити їх квартирами, а також місцями загального користування, що ставило їх, як споживачів послуг в квартирах яких не встановлені прилади обліку, у нерівне становище порівняно з споживачами цих послуг у квартирах яких установлені вузли обліку теплової енергії, а також оскільки встановлені у будинку засоби обліку не відповідають вимогам закону, тобто нарахування за надані послуги проводились з порушенням нормативних вимог закону, ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 просили суд:

-визнати незаконними дії КП «Київтеплоенерго» в частині не надання коректної інформації, їм як споживачам в контексті прав передбачених ст. 15 Законом України «Про захист прав споживачів», а саме надання некоректної інформації стосовно опалювальної площі місць загального користування та не надання доступної інформації, як споживачу який не має спеціалізованими знаннями в області надання послуг з центрального опалення та зрозумілого розрахунку , не надання необхідних даних на підставі яких споживач міг би зрозуміти та порахувати за що був зроблений перерахунок вказаний в рахунку повідомленні (за послугу центральне опалення) станом на 01.07.2019 року, не надання інформації стосовно реальної кількості теплової енергії спожитої квартирою споживача;

-визнати дії КП «Київтеплоенерго» такими, що порушують та не відповідають вимогам ч.2 ст. 4, ч. 1, ч. 4 ст. 17, п. 4 ч. 5 ст. 19, п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів», як виконавця послуги - монополіста на постачання послуг теплової енергії, а саме виставлення рахунків повідомлень та вимога оплати за спожиту теплову енергію в такому об`ємі, який фактично не спожили квартири споживачів, що в свою чергу їх дискримінує права, як споживачів послуги з центрального опалення, та ставить у нерівне становище перед споживачами у яких встановлені квартирні лічильники тепла;

-визнати дії КП «Київтеплоенерго» такими, що порушують та не відповідають вимогам ч. 2 ст. 4, ч. 1, ч. 4 ст. 17, п. 4 ч. 5 ст. 19, п. 3 та п. 4 ч. 1 ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» п. 7 ч. 1 ст. 1, п. 6 ч. 1 ст. 3, п. 1 ч. 2 ст.8 Закону України «Про житлово комунальні послуги» п. 5 ст. 4, ч. 6 ст. 17 Закону У країни «Про стандартизацію», ст. 1 Закону України «Про теплову енергію», п. 2 ч. 1 ст. 4 ст. 16 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» п. 5 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» яке використовує вузол комерційного обліку ТРЄМ-2 встановлений в будинку за адресою: АДРЕСА_1 та вузли розподільного обліку встановлених у квартирах будинку для зняття показників комунальної послуги з центрального опалення, дані вузли обліку не відповідають суттєвим вимогам, яким повинні відповідати засоби вимірювальної техніки, які призначені для застосування у сфері законодавчо регульованої метрології, коли вони надаються на ринку та/або вводяться в експлуатацію для виконання завдань, пов`язаних з вимірюванням, які передбачені «Технічним регламентом законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки» затвердженому Постановою Кабінету Міністрів України від 13.01.2016 року № 94, враховує показання встановлених по квартирних лічильників вузлів обліку теплової енергії та будинкового лічильника, які не затверджені належними сертифікатами перевірки типу засобу вимірювальної техніки, не пройшли процедуру оцінки відповідності (модуль В) та не обліковуються у реєстрі затверджених засобів вимірювальної техніки данні якого знаходяться на офіційному сайті ДП "Укрметртестстандарт", що в свою чергу веде до некоректного відображення об`єму отриманої комунальної послуги за центральне опалення та некоректному перерозподілу спожитого об`єму теплової енергії в усьому будинку між квартирами, що мають вузли розподільного обліку (вони у меншості обладнано 74 квартири) та квартирами , що не мають вузлів розподільного обліку (вони у більшості 156 квартири) та власниками нежитлових приміщень в будинку, що в свою чергу в водить в оману стосовно об`єму спожитої теплової енергії та розміру сплати за спожиту послугу споживачем, порушує та дискримінує права ОСОБА_1 як споживача комунальної послуги з центрального опалення та порушення «охоронюваного законом інтересу» споживача передбаченого ст.42 Конституції України, в частині використання КП «Київтеплоенерго» для обліку спожитої продукції теплові енергії вузлів обліку які не відповідають нормативним документам та вимогам яким повинні відповідати засоби вимірювальної техніки в контексті Закону України «Про стандартизацію», що в свою чергу порушує права споживачів при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач відповідно до ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів»;

-визнати дії КП «Київтеплоенерго» такими, що порушують та не відповідають вимогам розподільного обліку комунальних послуг, а саме ч. 7 ст. 4 та ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання», а також не виконання вимог п.п. 4, 6 та 8. Постанови Кабінету Міністрів України № 829 від 10.10.2018 року «Про затвердження Порядку визначення технічної можливості встановлення вузлів розподільного обліку теплової енергії та економічної доцільності встановлення приладів - розподілювачів теплової енергії» в частині визначення об`єму спожитої теплової енергії та виставленні рахунків для споживачів порушує вимоги розподільного обліку теплової енергії а саме при наявності поквартирних вузлів обліку, які використовуються для вимірювання спожитої теплової енергії та води, а також технічної реєстрації результатів такого вимірювання у будинку відсутні прилад - розподілювач теплової енергії та автоматичні регулятори температури повітря у приміщенні відповідно до будівельних норм, що встановлюються на опалювальних приладах та використовуються для визначення частки споживання теплової енергії окремим опалювальним приладом споживача у загальному споживанні відповідно до показань вузла комерційного обліку , що в свою чергу веде до неправильних нарахувань спожитого об`єму комунальних послуг квартири споживачів та ставлення позивачів у нерівне становище порівняно з іншими споживачами у яких встановлені по квартирні вузли обліку теплової енергії, порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживачі, та дискримінує права позивачів та порушує «охоронюваний законом інтерес» споживачів відповідно до ст. 42 Конституції України;

-визнати незаконними дії КП «Київтеплоенерго» в частині неправильного рахунку за опалювальну площу МЗК в опалювальний період 2017-2018 років та 2018-2019 років в частині врахування невідповідних даних, а саме зменшеної опалювальної площі місць загального користування за центральне опалення по квартирам позивачів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 ;

-зобов`язати здійснити КП «Київтеплоенерго» перерахунок оплати за центральне опалення в частині опалення площі місць загального користування по квартирам позивачів, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за опалювальні сезони 2017- 2018 та 2018-2019 роки;

-визнати незаконними дії КП «Київтеплоенерго»в частині загального перерозподілу об`єму теплової енергії спожитої квартирами позивачів від загального об`єму спожитої теплової енергії будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . за опалювальні сезони 2017-2018 та 2018-2019 роки до ч. 1 п. 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та п. 4 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»;

-зобов`язати здійснити КП «Київтеплоенерго»перерахунок оплати за центральне опалення в частині загального перерозподілу об`єму теплової енергії спожитої квартирами позивачів від загального об`єму спожитої теплової енергії будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за опалювальні сезони 2017-2018 та 2018 -2019 роки відповідно до ч. 1 п. 12 Постанови Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року № 630 «Про затвердження Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення» та ст. 7 п. 4 ч. 2 ст. 10 Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»;

-визнати незаконними дії КП «Київтеплоенерго»в частині загального перерозподілу об`єму теплової енергії спожитої квартирами споживачів від загального об`єму спожитої теплової енергії будинку що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за опалювальні сезони 2017-2018 та 2018-2019 роки в частині виставлення рахунків за опалення з зазначенням завішеної опалювальної площі квартири споживача;

-зобов`язати здійснити КП «Київтеплоенерго» перерахунок оплати за центральне опалення в частині загального перерозподілу об`єму теплової енергії спожитої квартирами позивачів від загального об`єму спожитої теплової енергії будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . за опалювальні сезони 2017-2018 та 2018-2019 роки відповідно до реальної опалювальної площі цих квартир;

-стягнути з КП «Київтеплоенерго» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 по 25 000 компенсації моральної шкоди кожному.

Ухвалами суду від 18.11.2019 року, 22.11.2019 року, 09.12.219 року та 04.12.2019 року позовні заяви ОСОБА_8 , ОСОБА_7 , ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 об`єднані в одне провадження.

У відзиві на позовну заяву КП «Київтеплоенерго» посилаючись на безпідставність вимог позовів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 , зазначає, що виконавцем послуг з теплопостачання стало лише з 01.05.2018 року тому не може відповідати за проведені нарахування оплати за теплову енергію до указаного часу. Крім того, зазначає, що позивачі не мали заборгованості по оплаті за теплопостачання станом на 01.05.2018 року.

Також у відзиві КП «Київтеплоенерго» зазначає, що встановлений на вводі у будинок АДРЕСА_1 засіб обліку теплової енергії вчасно пройшов повірку на відповідність вимогам ДТСУ, а також перед початком кожного опалювального сезону перевіряється на готовність до роботи, що не ставить під сумнів його показання.

Також, КП «Київтеплоенерго» зазначає, що за наслідками розгляду листа ТОВ «Житлобуд-1» № 305 внесені зміни по опалювальній площі місць загального користування та здійснено коригування нарахувань позивачам за оплату з центрального опалення.

У відповіді на відзив представник позивачів заперечував доводи викладених у відзиві посилаючись на їх невідповідність вимогам закону.

Заперечуючи на відповідь на відзив представник позивачів послався на порушення відповідачем вимог закону при нарахуванні плати за теплову енергію.

У судовому засіданні представник ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 - ОСОБА_9 позовні вимоги підтримав, просив об`єднані позови задовольнити, посилаючись на обставини викладені у позовній заяві.

Представник КП «Київтеплоенерго» у судовому засіданні проти позовів заперечував, посилаючись на їх безпідставність.

Представники третіх осіб ТОВ «Житлобуд-1» та КК «Центр комунального сервісу» у судове засідання не прибули, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, про причини неявки суд не повідомили, а тому заслухавши думки учасників процесу суд ухвалив розглядати справу у їх відсутності.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовів, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною 1 ст. 13 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненнями особи, поданими відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом.

Згідно ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених законом.

Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників (ч. 1 ст. 82 ЦПК України).

Судом установлено, що позивачі є власниками квартир у багатоквартирному будинку АДРЕСА_1 .

Так ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_2 , що підтверджується договором дарування від 17.12.2007 року (т.1 а.с. 73), ОСОБА_2 є власником квартири АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 2 а.с. 69), ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_4 , що підтверджується договором дарування квартири від 01.06.2012 року (т. 3 а.с. 66), ОСОБА_4 є власником квартири АДРЕСА_5 , що підтверджує витяг Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 4 а.с. 61), ОСОБА_5 є власником квартири АДРЕСА_6 , що підтверджує витяг Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 5 а.с. 71), ОСОБА_6 є співвласником квартири АДРЕСА_7 , що підтверджує витяг Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (т. 6 а.с. 39), ОСОБА_7 займає квартиру АДРЕСА_8 , а ОСОБА_8 є співвласником квартири АДРЕСА_9 , що підтверджується договором купівлі-продажу нерухомого майна від 27.07.2007 року (т. 9 а.с. 124).

Як вбачається зі змісту наказу Департаменту комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) від 04.05.2018 року за № 224, закріплено за КП «Київтеплоенерго» на праві господарського віддання з дня, наступного за днем підписання акту прийняття-передання основних засобів комунальної власності територіальної громади міста Києва, які передаються виконавчому органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) з володіння ПАТ «Київенерго», у зв`язку з припиненням угоди щодо реалізації проекту управління та реформування енергетичного комплексу м. Києва від 27.09.2001 року, укладеної між Київською міською держаною адміністрацією та Акціонерною енергопостачальною компанією «Київенерго».

Тобто, КП «Київтеплоенерго» отримавши в користування на праві господарського віддання основні засоби виробництва та постачання теплової енергії м. Києва набуло статусу виконавця указаних комунальних послуг у опалювальному сезоні 2018-2019 років у м. Києві, в тому числі до багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 .

У опалювальному сезоні 2017-2018 років послугу з теплопостачання у м. Києві надавалися ПАТ «Київенерго».

Станом на початок опалювального сезону 2018-2019 років позивачі не мали заборгованості по оплаті послуг з теплопостачання перед ПАТ «Київенерго».

Як вбачається із витягу з ЄДРПОУ станом на 02.01.2020 року ПАТ «К.енерго» не ліквідовано, здійснює господарську діяльність та не має правонаступників, а також відсутні відомості про юридичних осіб - правонаступником після яких є КП «Київтеплоенерго» (т. 8 а.с. 226-231).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про теплопостачання» у разі якщо суб`єкту господарювання надано в користування (оренду, концесію, управління тощо) цілісний майновий комплекс (індивідуально визначене майно) з вироблення теплової енергії, такий суб`єкт стає правонаступником за борговими зобов`язаннями з оплати спожитих енергоносіїв та послуг з їх транспортування і постачання, що виникли у суб`єкта господарювання, який раніше використовував зазначене майно (володів або користувався ним).

Оскільки КП «Київтеплоенерго» у опалювальному сезоні 2017-2018 років послуги з постачання теплової енергії позивачам не надавало, а позивачі здійснювали оплату цих послуг у повному обсязі іншому суб`єкту господарювання, вимоги позову щодо визнання дій відповідача неправомірними та зобов`язання здійснити перерахунок за цей період задоволенню не підлягають.

Як встановлено у судовому засіданні та не заперечується сторонами житловий будинок АДРЕСА_1 обладнаний будинковим засобом обліку теплової енергії встановленому на загальному вводі будинку, який обліковує сумарну витрату теплової енергії на потреби централізованого опалення та постачання гарячої води.

Відповідно до Свідоцтва про повірку законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки № 24-1-1/123 теплолічильник ТЕРМ-02, заводський № 981548 , пройшов повірку 14.03.2018 року за результатами якої встановлено, що він відповідає вимогам ДСТУ 3339-96 «Теплолічільники. Загальні технічні вимоги», свідоцтво чинне до березня 2022 року, а також був перевірений на готовність до роботи, що підтверджується актом готовності вузла комерційного обліку споживача до роботи № 3/2442, складеного КП «Київтеплоенерго» та ТОВ «Житлобуд-1» (т. 8 а.с. 232, 233).

Засади забезпечення комерційного, у тому числі розподільного, обліку послуг з постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання та забезпечення відповідною обліковою інформацією споживачів таких послуг визначається Законом України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання».

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону Україну «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» вузол комерційного обліку - вузол обліку, що забезпечує загальний облік споживання відповідної комунальної послуги в будівлі, її частині (під`їзді), обладнаній окремим інженерним вводом.

Згідно ч. 1 ст. 3 Закону Україну «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» оснащення будівель вузлами комерційного обліку та обладнанням інженерних систем для забезпечення такого обліку здійснюється відповідно до проектної документації з дотриманням будівельних норм і правил у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства. Таке оснащення та відповідна проектна документація не потребують видачі технічних умов та інших вимог до встановлення вузла комерційного обліку, погодження з державними органами, органами місцевого самоврядування, їхніми посадовими особами, операторами зовнішніх інженерних мереж, виконавцями комунальних послуг.

За змістом абз. 1 ч. 1 ст. 6 Закону Україну «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» обслуговування вузлів комерційного обліку здійснюються оператором зовнішніх інженерних мереж відповідно до цього Закону з урахуванням вимог Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність».

Періодична повірка засобів вимірювальної техніки вузлів розподільного обліку здійснюється згідно з міжповірочним інтервалом, зазначеним у технічному паспорті на цей засіб, але не менш як один раз на шість років для засобів механічного типу та не менш як один раз на дев`ять років для засобів інших типів (абз. 3 ч. 2 ст. 6 Закону Україну «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання»).

Згідно ч.ч. 1 та 2 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» у сфері законодавчо регульованої метрології застосовуються засоби вимірювальної техніки, які відповідають вимогам щодо точності, регламентованим для таких засобів, у встановлених умовах їх експлуатації.

Експлуатація засобів вимірювальної техніки, які застосовуються у сфері законодавчо регульованої метрології (далі - законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки), здійснюється з дотриманням правил застосування таких засобів, встановлених у нормативно-правових актах, і вимог щодо їх експлуатації, встановлених в експлуатаційних документах на такі засоби.

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність» передбачено, що оцінка відповідності законодавчо регульованих засобів вимірювальної техніки вимогам технічних регламентів проводиться у разі, коли це передбачено відповідними технічними регламентами.

Законодавчо регульовані засоби вимірювальної техніки, що перебувають в експлуатації, підлягають періодичній повірці та повірці після ремонту (ч. 1 ст. 17 Закону України «Про метрологію та метрологічну діяльність»).

Враховуючи, що під час розгляду справи установлено, що будинковий засіб обліку теплової енергії встановлений на загальному вводі до житлового будинок по АДРЕСА_1 пройшов відповідну повірку та був перевірений на готовність до роботи у встановленому законом порядку, суд дійшов висновку про безпідставність вимог позову в частинні визнання дій відповідача щодо застосування його показів при визначенні оплати за надані послуги неправомірними.

Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону Україну «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» Рахунки на оплату наданої комунальної послуги формуються виконавцем або визначеною власником (співвласниками) іншою особою, що здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, на основі показань вузла комерційного обліку відповідної комунальної послуги згідно з вимогами статей 9-11 цього Закону.

Згідно ч.ч. 1, 2, 4 ст. 10 Закону Україну «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» у будівлях, зазначених у частинах другій і третій статті 4 цього Закону, обсяг відповідної комунальної послуги, визначений за допомогою вузла комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням), розподіляється між усіма споживачами з урахуванням показань вузлів розподільного обліку, приладів - розподілювачів теплової енергії відповідно до частин другої - четвертої цієї статті.

При цьому для цілей розподільного обліку відповідно до цієї статті права та обов`язки споживачів поширюються також на власників майнових прав на об`єкти нерухомого майна у завершеній будівництвом будівлі, право власності на які не зареєстровано.

Визначений за допомогою вузла (вузлів) комерційного обліку (а у випадках, передбачених частиною другою статті 9 цього Закону, - за розрахунковим або середнім споживанням) обсяг спожитої у будівлі теплової енергії включає обсяги теплової енергії на опалення житлових та нежитлових приміщень, які є самостійними об`єктами нерухомого майна, опалення місць загального користування, гаряче водопостачання (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції) та розподіляється між споживачами в такому порядку:

1) загальний обсяг теплової енергії, що надходить до індивідуального теплового пункту, зменшується на обсяг теплової енергії, витраченої на приготування гарячої води, визначений на підставі показань відповідних вузлів обліку, а в разі їх відсутності - за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

2) обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, визначається та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого приміщення) за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

3) загальний обсяг теплової енергії (крім обсягу теплової енергії, витраченого на приготування гарячої води, забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання (за наявності циркуляції), опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також приміщень, де встановлені вузли розподільного обліку теплової енергії/прилади - розподілювачі теплової енергії) розподіляється між споживачами, приміщення/опалювальні прилади яких не оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії, пропорційно до опалюваної площі (об`єму) таких споживачів.

Споживачам, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку теплової енергії/приладами - розподілювачами теплової енергії/вузлами розподільного обліку витрати теплоносія (у разі обліку теплової енергії у гарячій воді), обсяг спожитої теплової енергії визначається за їхніми показаннями відповідно до методики розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, але не менше мінімальної частки середнього питомого споживання теплової енергії серед інших споживачів у будівлі відповідно до пункту 5 частини другої цієї статті;

4) показання приладів - розподілювачів теплової енергії використовуються при розподілі виключно за умови, що такими приладами оснащено не менш як 50 відсотків опалювальних приладів (крім розташованих у приміщеннях (місцях) загального користування багатоквартирних будинків) у будівлі;

5) для споживачів, приміщення яких оснащені вузлами розподільного обліку, розподілене питоме споживання теплової енергії в розрахунку на 1 квадратний метр площі (1 кубічний метр об`єму) квартири (іншого приміщення) не може становити менше мінімальної частки питомого споживання теплової енергії, яка визначається згідно з методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

6) обсяг теплової енергії, витраченої на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, визначається за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, та розподіляється між споживачами пропорційно до площі (об`єму) квартири (іншого нежитлового приміщення, яке є самостійним об`єктом нерухомого майна) або за рішенням співвласників будівлі - за іншим принципом, визначеним цією методикою;

7) співвласниками багатоквартирного будинку або іншої будівлі, де налічуються два або більше споживачів, можуть установлюватися поправкові коефіцієнти для розподілу обсягу спожитої теплової енергії між окремими споживачами (у наріжних квартирах (приміщеннях), квартирах (приміщеннях), розташованих на перших і останніх поверхах будівель тощо) відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства;

8) у разі якщо у багатоквартирному будинку, оснащеному вузлом (вузлами) комерційного обліку, фактична температура повітря в окремих квартирах (приміщеннях), не оснащених вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії, нижча за нормативну, виконавець або визначена власником (співвласниками) інша особа, яка здійснює розподіл обсягів комунальної послуги, здійснює перерозподіл спожитих обсягів за методикою розподілу між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг, затвердженою центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства, таким чином:

якщо встановлено факт несанкціонованого втручання окремих споживачів у внутрішньобудинкову систему опалення та/або гарячого водопостачання, яка використовується для цілей опалення, що призвело до її розбалансування, обсяг теплової енергії або гарячої води, необхідний для досягнення нормативної температури в приміщенні (приміщеннях), перерозподіляється на таких споживачів;

в іншому випадку такий обсяг теплової енергії або гарячої води перерозподіляється пропорційно до площі (об`єму) квартир (інших приміщень) на споживачів, житлові приміщення яких не оснащені вузлами розподільного обліку/приладами - розподілювачами теплової енергії.

Розподіл між споживачами обсягів спожитих у будівлі комунальних послуг здійснюється відповідно до методики, затвердженої центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері житлово-комунального господарства.

Обсяг теплової енергії, витраченої на опалення місць загального користування та допоміжних приміщень будівлі, а також на забезпечення функціонування внутрішньобудинкових систем опалення та гарячого водопостачання, розподіляється відповідно до правил, встановлених цією статтею, також на власників (співвласників) приміщень, обладнаних індивідуальними системами опалення та/або гарячого водопостачання.

Судом встановлено, що після передачі від ПАТ «Київенерго» основних засобів виробництва та постачання теплової енергії м. Києва до КП «Київтеплоенерго», відповідачем нарахування позивачам плати за опалення місць загального користування продовжувалось відповідно до наявних у нього площ нежитлових приміщень загального користування, що сторонами не заперечується.

Листом ТОВ «Житлобуд-1» від 22.05.2019 року за № 305, як компанією, що здійснює обслуговування житлового будинку АДРЕСА_1 , повідомлено КП «Київтеплоенерго» про наявну помилку в загальній площах цього будинку, що беруться до обліку при розрахунку за опалення та порушено клопотання про внесення зміни до програмного забезпечення (т. 8 а.с. 234, 235).

У грудні 2019 року КП «Київтеплоенерго» здійснено відповідний перерахунок/корегування нарахувань за опалювальний період 2018/2019 років з урахуванням зміненої площі місць загального користування та суму розрахунку/корегування за послуги з централізованого опалення відображені у рахунках-повідомленнях станом на 01.01.2020 року, що у судовому засіданні представником позивачів не заперечувалось.

Таким чином, після звернення позивачів з цим позовом КП «Київтеплоенерго» усунуто невідповідність вимогам закону нарахувань мешканцям житлового будинку по АДРЕСА_1 за централізоване опалення місць загального користування з урахуванням фактичної площі цих приміщень.

Разом з цим, опалювана площа (об`єм) квартири (будинку садибного типу) - загальна площа (об`єм) квартири, а також будинку садибного типу без урахування площі лоджій, балконів, терас (п. 2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення та типового договору про надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 21.07.2005 року за № 630).

Тобто оплата позивачам за теплопостачання повинна проводитись КП «Київтеплоенерго» відповідно до опалювальної площі їх квартир, яка згідно технічної документації становить:

-98,02 кв. м - квартира АДРЕСА_2 , власником якої є ОСОБА_1 ;

-54,7 кв. м - квартири АДРЕСА_3 , власником якої є ОСОБА_2 ;

-162 кв. м - квартири АДРЕСА_4 , власником якої є ОСОБА_3 ;

-101,3 кв. м - квартири АДРЕСА_5 , власником якої є ОСОБА_4 ;

-51,8 кв. м - квартири АДРЕСА_6 , власником якої є ОСОБА_5 ;

-160,2 кв. м - квартири АДРЕСА_7 , співвласником якої є ОСОБА_6 ;

-110,2 кв. м - квартири АДРЕСА_9 , власником якої є ОСОБА_8 .

За таких обставин вимоги позовів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 до КП «Київтеплоенерго» в частині зобов`язання здійснити перерахунок оплати за теплопостачання до їх квартир за опалювальний сезон 2018-2019 років відповідно до їх опалювальної площі підлягають задоволенню.

Разом з цим позовні вимоги ОСОБА_7 в цій частині не можуть бути задоволенні, оскільки в порушення вимог ст.ст. 13, 81 ЦПК України, до матеріалів справи не долучено копії правовстановлюючих документів на квартиру АДРЕСА_8 , а також технічної документації на цю квартиру, що позбавляє суд можливості перевірити правильність нарахувань оплати теплопостачання до цієї квартири.

Однак, ОСОБА_7 не позбавлений можливості подати КП «Київтеплоенерго» технічну документацію на його квартиру для приведення у відповідність нарахувань оплати за теплопостачання, що у судовому засіданні не заперечує представник КП «Київтеплоенерго».

Крім того, не підлягають задоволенню вимоги позовів в частині відшкодування моральної шкоди, оскільки позивачами в ст.ст. 13, 81 ЦПК України, не надано доказів на підтвердження її заподіяння та не обґрунтовано розмір матеріальної компенсації.

Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, а позивачі звільненні від сплати судового збору, відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір підлягає стягненню з відповідача на користь держави пропорційно до розмір задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 2-13, 76-83, 133, 141, 209, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

в и р і ш и в:

Позови ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», треті особи Товариство з обмеженою відповідальністю «Житлобуд-1», Комунальний концерн «Центр комунального сервісу», про визнання дій незаконними, зобов`язання вчинити дії та відшкодування моральної шкоди - задовольнити частково.

Зобов`язати Комунальне підприємство виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» здійснити перерахунок оплати за централізоване опалення квартир АДРЕСА_10 , АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4, АДРЕСА_5 , АДРЕСА_6, АДРЕСА_7 та АДРЕСА_9 у опалювальному сезоні 2018-2019 років без урахування площі лоджій та балконів цих квартир.

В решті вимог позовів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_8 , а також в позові ОСОБА_7 - відмовити.

Стягнути з Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» в дохід держави 840 грн. 40 коп. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Оболонський районний суд міста Києва в тридцятиденний строк з дня складення його повного тексту.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя