Провадження № 2/755/5837/20
У Х В А Л А

про прийняття позовної заяви до розгляду

та відкриття провадження у справі

"07" жовтня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Катющенко В.П., перевіривши виконання вимог ст.ст. 175, 177 ЦПК України у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (ідентифікаційний код у , місцезнаходження: 02100, вул. Є. Сверстюка, 15, м. Київ) про скасування арешту на майно, -

В С Т А Н О В И В :

01 жовтня 2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва, з Деснянського районного суду м. Києва, відповідно до ухвали суду від 26 серпня 2020 року за підсудністю, надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту на майно, яка передана у провадження судді Катющенко В.П. у відповідності до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями.

Вивчивши позовну заяву із додатками, приходжу наступного.

Відповідно до заявлених позовних вимог позивач просить суд: скасувати арешт на 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25 листопада 1999 р. - накладений постановою державного виконавця відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 15.11.2011 р. та постановою державного виконавця відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві від 31.01.2014 р.

Позов обґрунтований тим, що на підставі договору купівлі-продажу квартири від 25 листопада 1999 р., посвідченого приватним нотаріусом КМНО, Івановим П.Ю., за реєстровим № 1499 та зареєстрованого в БТІ м. Києва, позивач набув у власність 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 . Вироком Деснянського районного суду м. Києва від 01.12.2008 р. по справі № 1-912 ОСОБА_1 було засуджено за ч. 2 ст. 186, ч. 2 ст. 187 КК України на 7 років позбавлення волі з конфіскацією майна, яке є його особистою власністю. Після набрання вироком законної сили Деснянським районним судом м. Києва було видано виконавчий лист № 1-912/08 від 02.07.2009 р. щодо конфіскації на користь держави майна, яке є особистою власністю ОСОБА_1 . Постановою державного виконавця відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києва від 31.07.2009 р. було відкрито виконавче провадження на підставі вказаного виконавчого листа та постановою державного виконавця від 15.11.2011 р. було призначено експерта, суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні. Постановами державного виконавця від 15.11.2011 р. та від 31.01.2014 р. було накладено арешт на все майно, що належить ОСОБА_1 , та заборонено його відчужувати. У 2017 році державний виконавець відділу ДВС Дніпровського РУЮ у м. Києва звернувся до Деснянського районного суду м. Києва з поданням про надання дозволу на примусову реалізацію арештованого майна боржника, мотивуючи свої вимоги тим, що згідно листа БТІ у м. Києві № 36057 від 02.10.2012 р. за ОСОБА_1 зареєстроване нерухоме майно у вигляді 1/3 частину квартири АДРЕСА_1 . У задоволенні подання ухвалою суду від 15.02.2018 р. було відмовлено з підстав того, що при реалізації майна боржника будуть порушені права та інтереси малолітньої дитини, яка зареєстрована та проживає у вище вказаній квартирі. Вказана ухвала суду набрала законної сили. 11.04.2018 р. постановою державного виконавця виконавчий документ повернуто стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження». Таким чином, на сьогоднішній день є підстави для скасування арешту на майно боржника та заборони на його відчуження, що були накладені постанови державного виконавця від 15.11.2011 р. та від 31.01.2014 р., оскільки існуючий арешт на майно боржника порушує правовий режим права власності ОСОБА_1 на належне йому майно.

Позовна заява віднесена до предметної, суб`єктної, інстанційної та територіальної юрисдикції Дніпровського районного суду м. Києва.

Підстав для повернення позовної заяви, відмови в відкритті провадження у справі, відсутні.

При цьому, суд враховує положення ч. ч. 3-4 ст. 274 ЦПК України при вирішенні питання про розгляд справи в порядку спрощеного або загального позовного провадження, та з огляду на викладене вважає, що дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку, тому суд приходить до висновку про те, що справа підлягає подальшому розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, оскільки відповідно до положень ч. 6 ст. 19 ЦПК України даний спір є малозначним.

За таких обставин, враховуючи вимоги ч. 1 ст. 274, ч. 5 ст. 279 Цивільного процесуального кодексу України, суддя приходить до висновку, що вказана справа підлягає розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Крім того, виходячи з предмету позову та викладених у позові обставин, суд приходить висновку про необхідність залучення у справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Підстави та процесуальний порядок залучення третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, як учасників справи, регулюється положеннями статті 53 ЦПК України.

Відповідно до частини 1 статті 53 Цивільного процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до закінчення підготовчого провадження у справі або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження, у разі коли рішення у справі може вплинути на їхні права або обов`язки щодо однієї зі сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за заявою учасників справи.

У урахуванням викладеного, враховуючи роз`яснення викладені в постанові № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 03 червня 2016 року «Про судову практику в справах про зняття арешту з майна», суддя вважає за необхідне залучити до участі у справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту на майно у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління ДФС у м. Києві (код за , місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Керуючись ст. ст. 53, 175, 177, 187, 261, 274-279, 353 ЦПК України, суддя -

П О С Т А Н О В И В:

Залучити до участі в справі за позовом ОСОБА_1 до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) про скасування арешту на майно в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління ДФС у м. Києві (код за , місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19).

Відкрити провадження у справі за позовом ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби у м. Києва Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (ідентифікаційний код у , місцезнаходження: 02100, вул. Є. Сверстюка, 15, м. Київ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головне управління ДФС у м. Києві (код за , місцезнаходження: 04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 33/19) про скасування арешту на майно.

Розгляд справи проводити за правилами спрощеного провадження, без повідомлення сторін.

Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач може подати в строк, що не перевищує п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, а позивач - не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.

Не пізніше п`ятиденного строку відповідач має право подати заяву із запереченнями щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження. У разі неподання у встановлений судом строк яких, відповідач має право ініціювати перехід до розгляду справи за правилами загального позовного провадження лише у випадку, якщо доведе, що пропустив строк з поважних причин.

Не пізніше п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження, копії позовної заяви та додатків до неї, відповідач має право надіслати відзив на позовну заяву і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову до суду з підтвердженням направлення позивачу, іншому відповідачу та третій особі у справі копії відзиву та доданих до нього документів.

Позивач не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву, має право підготувати відповідь на відзиви, виклавши письмово свої міркування, аргументи та надати відповідні докази, та направити відповідачам, третій особі у справі та суду з підтвердженням такого направлення учасникам справи.

Відповідач не пізніше п`яти днів з дня отримання відповіді позивача на відзив, має право підготувати заперечення на відповідь на відзив, та направити позивачу, іншому відповідачу, третій особі й суду з підтвердженням такого направлення учасникам справи.

Третя особа, що не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, має право подати письмові пояснення щодо позову або відзиву, які повинні відповідати вимогам частини третьої - шостої ст. 178 Цивільного процесуального кодексу України, протягом десяти днів з дня отримання позову та або відзиву.

Інші учасники справи мають право надати відповідь на письмові пояснення третьої особи протягом п`яти днів з часу їх отримання.

Роз`яснити учасникам справи, що подання заяв по суті справи (позовна заява; відзив на позовну заяву (відзив); відповідь на відзив; заперечення; пояснення третьої особи щодо позову або відзиву) є їхнім правом. У разі ненадання учасником розгляду заяви по суті справи у встановлений судом або законом строк без поважних причин, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Зобов`язати позивача, ОСОБА_1 , протягом п`яти днів з дня отримання копії цієї ухвали направити третій особі, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача - Головному управлінню ДФС у м. Києві копію позовної заяви із додатками та докази направлення негайно надати суду.

Інформацію по справі можна отримати на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі інтернет http://court.gov.ua/sud2604.

Оскарження ухвали суду, окремо від рішення суду не допускається.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя: