ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

6 жовтня 2020 року м. Чернівці

справа № 720/2726/19

провадження №22-ц/822/814/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Перепелюк І. Б.

суддів: Кулянди М.І., Литвинюк І.М.

секретар Ковальчук Н.І.

розглянувши апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14 липня 2020 року в справі за позовом Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 , про стягнення безпідставно сплачених коштів

встановив:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У грудні 2019 року Моторне (транспортного) страхове бюро України звернулося в суд з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 , про стягнення безпідставно сплачених коштів.

Позовні вимоги обґрунтовані слідуючими обставинами. 16 січня 2016 року близько 10 години 30 хвилин ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «DAEWOO LANOS» державний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись по вул.Шевченка в с.Магала Новоселицького району в напрямку с.Рідківці Новоселицького району, допустив виїзд керованого ним транспортного засобу на зустрічну смугу руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «RENAULT KANGO», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Моторне (транспортного) страхове бюро України сплачено відповідачу 31717,66грн. страхового відшкодування та 680 грн. за послуги аварійного комісара, однак згідно вироку Новоселицького районного суду від 02.12.2016 року на користь відповідача було стягнено з третьої особи 35836,54грн. матеріальної шкоди.

Посилаючись на зазначені обставини, позивач просив стягнути з відповідача 32397,66грн., оскільки вважає, що останньому було двічі виплачена шкода.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14 липня 2020 року в задоволенні позову Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог ОСОБА_2 про стягнення безпідставно сплачених коштів відмовлено.

Короткий зміст вимог апеляційних скарг

В апеляційній скарзі Моторне (транспортного) страхове бюро України просить скасувати рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14 липня 2020 року, ухвалити нове рішення яким, задовольнити позовні вимоги Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Узагальнені доводи осіб, які подали апеляційні скарги

В апеляційній скарзі Моторне (транспортного) страхове бюро України зазначає, що відповідач звернувся до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування 0912.2016 року, а вирок №720/640/16-к, яким цивільний позов ОСОБА_1 буз задоволено було винесено 02.12.2016 року, відповідачем було отримано подвійне відшкодування.

Таким чином МТСБУ помилково виплатило відшкодування відповідачу в розмірі 32 397,66 грн.

Судом першої інстанції не враховано при винесені рішення, що заявлені позовні вимоги є повернення тих коштів, які вже були стягнуті на користь відповідача з винної особи.

Також суд першої інстанції не звернув уваги на умисність дій відповідача, які полягають в тому, що після задоволення позовних вимог щодо стягнення коштів з ОСОБА_2 діючи умисно звернувся з заявою про страхове відшкодування до МТСБУ з тією ж вимогою страхового відшкодування.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України.

Просить апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення. Посилається на те, що аргументи, викладені в апеляційній скарзі Моторного (транспортного) страхового бюро України, є безпідставними.

Зазначав, що позивачу було відомо про задоволення цивільного позову та стягнення з ОСОБА_2 на його користь матеріальної шкоди в розмірі 35836,54 грн.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судом

Судом встановлено, що 16 січня 2016 року близько 10 години 30 хвилин ОСОБА_2 керуючи автомобілем марки «DAEWOO LANOS» державний номерний знак НОМЕР_1 та рухаючись по вул.Шевченка в с.Магала Новоселицького району в напрямку с.Рідківці Новоселицького району допустив виїзд керованого ним транспортного засобу на зустрічну смугу руху, внаслідок чого відбулося зіткнення з автомобілем марки «RENAULT KANGO», державний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням ОСОБА_1 .

Відповідно до вироку Новоселицького районного суду від 02.12.2016 року цивільний позов відповідача було задоволено та стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 завдану кримінальним правопорушенням матеріальну шкоду в розмірі 35836,54 гривень та моральну шкоду в розмірі 20000 гривень. 09.12.2016 року відповідачем було подано заяву до позивача про здійснення виплати страхового відшкодування. Відповідно до наказу №1401 від 17.02.2017 року було вирішено сплатити відповідачу 31717,66грн. за шкоду заподіяну в результаті ДТП.

Згідно платіжного доручення №1401рв від 21.02.2017 року МТСБУ було перераховано на рахунок ОСОБА_1 31717,66грн. страхового відшкодування, а згідно платіжного доручення №4254рв від 22.09.2016 року МТСБУ було перераховано на рахунок ТОВ АК «Укратоекспертиза» 680грн. за послуги аварійного комісара.

Постановою державного виконавця Новоселицького РВ ДВС ГТУЮ у Чернівецькій області Доголіча В.І. від 26.07.2017 року було повернуто виконавчий лист по виконавчому провадження №53352663 про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 матеріальної та моральної шкоди згідно вироку Новоселицького районного суду від 02.12.2016 року у зв`язку із відсутністю майна у боржника.

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції прийшов до висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з наступних підстав.

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до частин 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності страховика, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок ДТП, з евакуацією транспортного засобу з місця ДТП до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент ДТП, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до пункту 41.1 статті 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих відшкодовує шкоду на умовах, визначених цим Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

З матеріалів справи відомо, що у зв`язку з настанням події, передбаченої підпунктом «а» пункту 41.1 статті 41 Закону «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», МТСБУ здійснило ОСОБА_1 регламентну виплату в розмірі 31717,66 грн, згідно платіжного доручення №1401рв від 21.02.2017 року.

Виникнення необхідності у зверненні до суду з указаним позовом позивач пов`язує з безпідставним набуттям ОСОБА_1 зазначених вище грошових коштів.

Як на правову підставу для обґрунтування своїх вимог МТСБУ посилається на положення статті 1212 ЦК України, яка регулює правовідносини у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави.

Загальні підстави для виникнення зобов`язання у зв`язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 ЦК України.

Так, згідно з частиною першою статті 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні; 4)відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз наведеної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов`язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Згідно з правовим висновком, викладеним у постанові Верховного Суду України від 24 вересня 2014 року у справі № 6-122цс14, відповідно до змісту статті 1212 ЦК України зазначена норма закону застосовується лише в тих випадках, коли безпідставне збагачення однієї особи за рахунок іншої не може бути усунуто з допомогою інших, спеціальних способів захисту. Зокрема, у разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер правовідносин виключає можливість застосування до них судом положень частини першої статті 1212 ЦК України, у тому числі й щодо зобов`язання повернути майно потерпілому.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанцій про безпідставність позовних вимог МТСБУ.

Розмір регламентної виплати та підстави її здійснення досліджувались МТСБУ на підставі заяви.

За наслідками розгляду заяви відповідача МТСБУ видано наказ про відшкодування ОСОБА_1 шкоди з фонду захисту потерпілих у розмірі 31717,66 грн.

Враховуючи, що позивачем встановлені підстави для здійснення ОСОБА_1 регламентної виплати, право потерпілого на правомірність отримання цієї виплати під час розгляду заяви останнього позивачем не заперечувалось, матеріали справи не містять відомостей про скасування наказу МТСБУ чи визнання його недійсним (нечинним), висновок суду першої інстанцій про неможливість застосування до спірних правовідносин положень статті 1212 ЦК України є такими, що ґрунтуються на вимогах закону.

Закон України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» містить спеціальні норми щодо регулювання спірних правовідносин.

МТСБУ відповідно до вимог цього закону є суб`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Оскільки спірні правовідносини між сторонами виникають із страхування, яке є зобов`язанням, то виплачені позивачем кошти не є коштами, які можуть бути стягнені на його користь на підставі статті 1212 ЦК України.

Доводи апеляційної скарги про порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права зводяться до переоцінки досліджених у судовому порядку доказів, висновків суду не спростовують та не дають підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 375, 381- 384 ЦПК України, суд

постановив :

Апеляційну скаргу Моторного (транспортного) страхового бюро України залишити без задоволення.

Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 14 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий І.Б. Перепелюк

Судді М.І. Кулянда

І.М Литвинюк