12.10.2020
ЄУН № 337/3441/20
Провадження № 2/337/1682/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя в складі:

головуючого судді Сидорової М.В.

за участю секретаря Сабліної А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2020р. позивачка ОСОБА_1 звернулась до суду з вказаним позовом, який мотивує тим, що вона перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, який розірвано 12.02.2009 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після припинення шлюбних відносин сторін проживає разом з нею. На даний час син досяг повнолітня та продовжує навчання у Державному навчальному закладі «Запорізький центр професійно-технічної освіти водного транспорту», строк навчання до 30.06.2021 року. Син потребує матеріальної допомоги від батька, оскільки навчається на денній формі, тому не має можливості працювати. Вважає, що відповідач може надавати матеріальну допомогу сину та просить стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитину, відповідного віку, щомісячно, починаючи з 01.09.2020р. до закінчення терміну навчання, тобто до 30.06.2021 року.

Ухвалою суду від 27.08.2020р. відкрито спрощене позовне провадження у цивільній справі за даним позовом і призначено розгляд справи у відкритому судовому засіданні з викликом сторін.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не прибула, подала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибув, подав суду письмову заяву про визнання позову в повному обсязі, просив розглянути справу у його відсутність.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутність сторін на підставі наданих документів.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу звукозаписувальними технічними засобами не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що сторони позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час ОСОБА_3 , який досяг повноліття, проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_1 , навчається в ДНЗ «Зпорізький центр професійно-технічної освіти водного транспорту» на 2 курсі денної форми навчання. Строк закінчення навчання 30.06.2021р.

Так, відповідно до ст.15, 16 ЦК України, ст.4, 5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Відповідно до положень ст.199 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріального допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання. Право на звернення до суду з позовом має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також дочка, син, які продовжують навчання.

Відповідно до ч.1 ст.200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу.

Згідно із ч.1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

За таких обставин, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (не залежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Оцінивши обставини справи, надані суду докази в їх сукупності, суд вважає доведеною ту обставину, що повнолітній син сторін ОСОБА_3 у зв`язку з продовженням навчанням потребує матеріальної допомоги з боку батька, оскільки навчається на денному відділенні, що, в свою чергу, виключає можливість власного працевлаштування, будь-яких власних джерел доходу у нього немає, потребує матеріальних витрат на їжу, одяг, придбання підручників та інших матеріалів для навчання.

Суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 як батько може надавати сину матеріальну допомогу, оскільки він працездатного віку, належних та допустимих доказів на підтвердження того, що за станом здоров`я або з інших причин не має можливості сплачувати позивачу аліменти, суду не надав.

Між сторонами не досягнуто домовленості щодо добровільної сплати відповідачем аліментів на утримання сина, який продовжує навчання.

Визначаючи розмір аліментів, суд враховує зазначені обставини, та виходячи з принципу розумності та справедливості, відповідно до вимог ст.182, 200 СК України, вважає доцільним визначити розмір аліментів, що підлягають стягненню з відповідача на користь позивачки на утримання сина, який продовжує навчання, в розмірі 1/4 частини його заробітку (доходу) щомісячно з 01.09.2020р. на увесь період навчання сина.

Такий розмір аліментів, на думку суду, забезпечить ОСОБА_3 достатній рівень життя. Доказів того, що відповідач не спроможний сплачувати аліменти в такому розмірі, суду не надано.

При цьому суд враховує, що відповідач ОСОБА_2 позов визнав і таке визнання не суперечить закону, не порушує чиї-небудь права, свободи чи інтереси.

Водночас суд зазначає, що вимоги про стягнення аліментів з урахуванням мінімального розміру аліментів на одну дитину 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку не можуть бути задоволені виходячи з наступного.

Статтею 6 СК України встановлено, що правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Предметом позову є стягнення аліментів на утримання повнолітньої особи на період її навчання.

Розмір аліментів на повнолітню дитину, відповідно до ст.200 СК України визначається без зазначення мінімального розміру для дитини відповідного віку. Визначення мінімального розміру аліментів відповідно до ч.2 ст.182 СК України - 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, не може застосовуватись при призначенні аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатись.

Встановлена частиною 2 ст.182 СК України мінімальна межа розміру аліментів може бути застосована лише до аліментів, що стягуються на дитину, тобто особу, яка не досягла повноліття.

Отже, з урахуванням вищенаведених норм законодавства, не можуть бути задоволені вимоги щодо встановлення мінімального гарантованого розміру аліментів не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму.

На підставі вищевикладеного, позовні вимоги слід задовольнити частково.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 840,80грн.

Згідно зі ст.430 ЦПК України суд вважає можливим допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.182, 199-201 СК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,258,263-265 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з продовженням ним навчання в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з 01.09.2020 року і до закінчення навчання, тобто до 30.06.2021 року.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь держави (Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); Отримувач: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106; Код ЕДРПОУ отримувача: 37993783; Номер рахунку отримувача: UA0026001, Код класифікації доходів бюджету: 22030106) судовий збір в сумі 840,80 грн.

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В. Сидорова