ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4282/20 Справа № 193/905/19 Суддя у 1-й інстанції - Шумська О. В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року м.Кривий Ріг

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого судді - Бондар Я.М.

суддів - Барильської А.П., Зубакової В.П.

секретар судового засідання - Чубіна А.В.

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою апеляційній скарзі відповідача ОСОБА_2 на ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2020 року про відмову в ухваленні додаткового рішення, постановлену суддею Шумською О.В. у смт. Софіївка, відомості про дату складання повного тексту судового рішення відсутні,

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Студія 1+1» (надалі - ТОВ«Телерадіокомпанія «Студія 1+1»), ОСОБА_2 про захист честі та гідності.

Рішенням Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 19 грудня 2019 року ОСОБА_1 відмовлено в задоволенні позовних вимог.

У січні 2020 року ОСОБА_2 звернулась до суду із заявою про ухвалення додаткового рішення про стягнення на її користь витрат, повязаних з розглядом справи на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн.

Ухвалою Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2020 року ОСОБА_2 відмовлено в задоволенні заяви.

Не погодившись з ухвалою суду, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права просить ухвалу скасувати та постановити нову про стягнення витрат на правничу допомогу в сумі 6000 грн. В мотивування доводів апеляційної скарги зазначає, що докази понесених нею витрат на правову допомогу надано нею у повному обсязі.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, представника відповідача - адвоката - Радченко О.М., який наполягав на задоволенні скарги, дослідивши матеріали справи та перевіривши, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга є обґрунтованою, виходячи з таких підстав.

Відмовляючи ОСОБА_2 в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення витрат на правову допомогу, суд першої інстанції дійшов висновку, що надані заявником докази недостатньо для стягнення витрат на правову допомогу.

Однак, з таким висновком колегія суддів погодитися не може.

Так, відповідно до статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу.

Згідно із ч. 2 ст. 141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача.

Частиною 2 статті 137 ЦПК України встановлено, що за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Згідно із частиною третьою вказаної статті ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

При стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (стаття 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору (статті 12, 46, 56 ЦПК України). Витрати на правову допомогу мають бути документально підтверджені та доведені.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Зазначені критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (Рішення ЄСПЛ у справі «East/West Alliance Limited» проти України», «Заїченко проти України»).

Якщо стороною буде документально доведено, що нею понесено витрати на правову допомогу, а саме: надано договір на правову допомогу, акт приймання-передачі наданих послуг, платіжні документи про оплату таких послуг (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження тощо), розрахунок таких витрат, то у суду відсутні підстави для відмови у стягненні таких витрат стороні, на користь якої ухвалено судове рішення.

З матеріалів справи видно, що між відповідачем ОСОБА_2 та адвокатом Радченко О.М. 22 липня 2019 року укладено договір про надання правової допомоги. Згідно положення 4 укладеного договру, за надання юридичної допомоги клієнт ОСОБА_2 зобов`язалася виплатити адвокату гонорар у розмірі визначеному у відповідному розрахунку. Згідно розрахунку витрат на правову допомогу від 22 липня 2019 року, адвокат Радченко О.М. за виконану роботу щодо опрацювання матеріалів, підготовки правоовї позиції, підготовки відзиву на позов, та участь в судовому засіданні орієнтовною тривалістю 2,5 години сума до спати становить 6000 грн. Згідно квитанції №03/07/19 від 22 липня 2019 року відповідач ОСОБА_2 оплатила адвокату грошові кошти в сумі 6000 грн. за надання правової допомоги в страві.

Перевіряючи види правової допомоги, та час, що був затрачений адвокатом Радченком О.М. при наданні правової допомоги ОСОБА_2 , колегія суддів, виходячи з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, доведеності та обґрунтованості, вважає, що правова допомога була надана на загальну суму 6000 грн., що складається з: отримання інформації по справі, підготовка правової позиції, підготовки процесуального документа - відзиву на позовну заяву та безпосередню участь адвоката у трьох судових засіданнях 01 листопада 2019 року, 26 листопада 2019 року, 19 грудня 2019 року в судовому засіданні загальною тривалістю 2 год.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає розмір витрат ОСОБА_2 , на правову допомогу доведений належними та допустимим доказами, наявними в матеріалах справи, витрати є співмірними із заявленими позовними ОСОБА_1 позовними вимогами в сумі 100000 грн., тому підлягають стягненню з позивача на підставі положення ст.141 ЦПК України.

Ухвала Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2020 року постановлена без належного дослідження наявних доказів, із порушенням норм процесуального законодавства, тому підлягає скасуванню, з ухваленням нової про задоволення заяви ОСОБА_2 та стягненню на її користь понесених витрат на праву допомогу з позивача ОСОБА_1 в сумі 6000 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Софіївського районного суду Дніпропетровської області від 09 січня 2020 року скасувати та постановити нову про задоволення заяви ОСОБА_2 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 витрати на професійну правничу допомогу в сумі 6000 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 31 березня 2020 року.

Головуючий :

Судді: