КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 824/132/20

провадження № 22-вк/824/139/2020

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кравець В.А.

за участю секретаря судового засідання - Парфенюк В.А.

учасники справи:

стягувач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Спектр-Центральна Азія»

боржник - Товариство з обмеженою відповідальністю «Мілкіленд Інтермаркет»

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Центральна Азія» в особі директора ОСОБА_5

про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу «Міжнародний комерційний арбітражний суд Євразійського центру посередницького розгляду» від 27 березня 2020 року у справі №17 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Центральна Азія» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мілкіленд Інтермаркет» про стягнення заборгованості, -

В С Т А Н О В И В:

12 серпня 2020 року ТОВ «Спектр-Центральна Азія» в особі директора Костенко Т.М. звернулося до Київського апеляційного суду із заявою, в якій просить визнати та надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду Євразійського центру посередницького розгляду від 27 березня 2020 року, що набрало законної сили 07 квітня 2020 року на території України по місцезнаходженню боржника ТОВ «Мілкіленд Інтермаркет»; видати виконавчий лист на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду Євразійського центру посередницького розгляду від 27 березня 2020 року.

В обґрунтування заяви зазначає, що 27 березня 2020 року МКАС ЄЦПР у складі арбітра Антропової Л.В. винесено рішення про стягнення з ТОВ «Мілкіленд Інтермаркет» на користь ТОВ «Спектр-Центральна Азія» штрафних санкцій відповідно до додатку №1 до контракту №1505-2019-МІ від 15 травня 2019 року у сумі 3 857 доларів США; основного боргу за непоставлений товар згідно додатку №2 до вказаного контракту в сумі 192 192 долари США; штрафні санкції згідно додатку №2 до зазначеного контракту у розмірі 9 609, 60 доларів США; витрати, пов`язані з вирішенням спору в МКАС ЄЦПР, а саме: 50 000 тенге -реєстраційного збору та 1 882 100 тенге - арбітражного збору.

Арбітражний розгляд проходив у залі засідання по вул. Науризбай батира, 31, бізнес-центр «Premium», офіс 47, м. Алмати, Республіка Казахстан.

Рішення МКАС ЄЦПР набрало законної сили 07 квітня 2020 року, про що зазначено безпосередньо в арбітражному рішенні.

Копію арбітражного рішення отримано стягувачем електронною поштою 25 квітня 2020 року.

Міжнародний комерційний арбітражний суд Євразійського центру посередницького розгляду 25 квітня 2020 року направив боржнику ТОВ «Мілкіленд Інтермаркет» арбітражне рішення електронною поштою. Вказане рішення у паперовому вигляді направлено останньому 28 квітня 2020 року.

Посилається на те, що 19 червня 2020 року суддею Спеціалізованого міжнародного Економічного суду міста Алмати ОСОБА_1 видано виконавчий лист на виконання рішення МКАС ЄЦПР від 27 березня 2020 року, проте розпочати виконання арбітражного рішення у Республіці Казахстан неможливо, оскільки місцезнаходженням боржника є м. Київ, Україна.

Арбітражна угода між ТОВ «Мілкіленд Інтермаркет» та ТОВ «Спектр-Центральна Азія» закріплена у вигляді арбітражного застереження у пункті 10.1 Контракту №1505-2019-МІ від 15 травня 2019 року.

Вказаним пунктом передбачено, що всі розбіжності, які можуть виникнути при виконанні даного контракту або у зв`язку з ним, будуть вирішуватися шляхом переговорів. У випадку якщо сторони не зможуть мирно врегулювати суперечності, всі спори, суперечності або вимоги, які виникли при виконанні даного контракту або у зв`язку з ним, у тому числі ті, що стосуються його тлумачення, виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають вирішенню в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України або у судових органах Республіки Казахстан, за вибором позивача у відповідності з правилами, регламентом та процедурою зазначеного суду.

Відповідно до умов Контракту №1505-2019-МІ від 15 травня 2019 року, сторони погодили, що арбітражний суд має складатися з одного арбітра, засідання відбуватися у м. Києві, Україна та проводитися російською мовою.

Не погоджуючись з указаною заявою, 16 вересня 2020 року директор ТОВ «Мілкіленд Інтермаркет» ОСОБА_4 подав до суду заперечення, в яких, з урахуванням поданих представником товариства - ОСОБА_2 від 25 вересня 2020 року доповнень, просить відмовити ТОВ «Спектр-Центральна Азія» у визнанні та наданні дозволу на виконання рішення МКАС ЄЦПР від 27 березня 2020 року; відмовити стягувачу у видачі виконавчого листа на примусове виконання вказаного рішення.

Зазначає, що доводи, викладені у заяві від 12 серпня 2020 року про визнання та надання дозволу на виконання рішення арбітражного суду, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Вказує, що місце проведення засідання та вирішення справи суперечить п. 10.1 та п.п. 10.1.2 укладеного між сторонами Контракту, оскільки засідання відбувалося у Республіці Казахстан, м. Алмати, вул. Науризбай батира, 31, бізнес-центр «Premium», офіс 47, а не в м. Київ, Україна, чим, на думку боржника, порушено процедуру розгляду справи МКАС ЄЦПР та призвело до позбавлення права ТОВ «Мілкіленд Інтермаркет» належним чином захистити свої інтереси.

Звертає увагу суду на те, що регламент Міжнародного комерційного арбітражного суду Євразійського центру посередницького розгляду передбачає можливість проведення засідань не за адресою реєстрації даного суду.

Стверджує, що даний спір не міг бути переданий на розгляд міжнародного комерційного арбітражу Казахстану, оскільки це суперечить п. 10.1 Контракту №1505-2019-МІ від 15 травня 2019 року, яким визначено можливість вирішення спорів Міжнародним комерційним арбітражним судом про Торгово-промисловій палаті України або судовими органами Республіки Казахстан.

Зауважує, що арбітраж не є судовим органом у Республіці Казахстан, що підтверджується Законом Республіки Казахстан «Про арбітраж», який розмежовує поняття судових органів та арбітражу.

Відповідно до ч. 2, ч. 3 ст. 23 ЦПК України усі справи, що підлягають вирішенню в порядку цивільного судочинства, розглядаються місцевими загальними судами як судами першої інстанції, крім справ, визначених частинами другою та третьої цієї статті.

Справи щодо оскарження рішень третейських судів, оспорювання рішень міжнародних комерційних арбітражів, про видачу виконавчих листів на примусове виконання рішень третейських судів розглядаються апеляційними судами як судами першої інстанції за місцем розгляду справи третейським судом (за місцезнаходженням арбітражу).

Згідно з ч. 3 ст. 475 ЦПК України заява про визнання і надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу подається до апеляційного суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, протягом трьох років з дня прийняття рішення міжнародним комерційним арбітражем.

Представник ТОВ «Спектр-Центральна Азія» у судовому засіданні заяву підтримав та просив задовольнити з підстав, наведених у заяві.

Представник ТОВ «Мілкіленд Інтермаркет» проти задоволення заяви заперечував та просив у її задоволенні відмовити.

Заслухавши пояснення представників сторін, вивчивши заяву разом з доданими до неї матеріалами, взявши до уваги заперечення представника боржника, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви з наступних підстав.

Судом установлено, що 15 травня 2019 року між ТОВ «Мілкіленд Інтермаркет» (продавець) та ТОВ «Спектр-Центральна Азія»(покупець) укладено договір №1505-2019-МІ, відповідно до якого покупець зобов`язується прийняти та оплатити, а продавець зобов`язується здійснити поставку та передати у власність покупцеві молочну продукцію, що далі іменується «товар», в асортименті, кількості, за ціною, в строки та на умовах, що зазначені в узгоджених додатках до цього договору, які є його невід`ємною частиною.

У пункті 10 вказаного договору сторони погодили арбітражне застереження.

Так, відповідно до пункту 10 договору сторони будуть намагатися вирішити всі розбіжності, які можуть виникнути при виконанні даного договору або у зв`язку з ним, шляхом переговорів. У випадку якщо сторони не зможуть мирно врегулювати суперечності, всі спори, суперечності або вимоги, які виникли при виконанні даного договору або у зв`язку з ним, в тому числі ті, що стосуються його тлумачення, виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають вирішенню в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України або судових органах Республіки Казахстан, за вибором позивача у відповідності з правилами, регламентом та процедурою зазначеного суду у відповідності до його Регламенту.

Арбітражний суд складається з одного арбітра, якщо сторони не узгодять інше в додатковій угоді до цього договору.

Місце проведення засідання Арбітражного суду - м. Київ, Україна.

Мова арбітражного розгляду - російська.

Звернення до арбітражу без попереднього пред`явлення претензії відповідно до порядку, зазначеному в договорі, недопустиме.

Відносини сторін, не врегульовані цим договором, регулюються відповідно до норм матеріального права України.

17 жовтня 2019 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1.

Матеріалами справи встановлено, що будь-яких змін додатковою угодою до арбітражного застереження внесено не було.

Рішенням міжнародного комерційного арбітражу «Міжнародний комерційний арбітражний суд Євразійського центру посередницького розгляду» від 27 березня 2020 року стягнуто з ТОВ «Мілкіленд Інтермаркет» на користь ТОВ «Спектр-Центральна Азія» штрафні санкції згідно з додатком №1 до договору №1505-2019-МІ від 15 травня 2019 року у сумі 3 857 доларів США; основний борг за непоставлений товар згідно із додатком №2 до договору №1505-2019-МІ від 15 травня 2019 року в сумі 192 192 доларів США; штрафні санкції згідно з додатком №2 до договору №1505-2019-МІ від 15 травня 2019 року у сумі 9 609,60 доларів США; витрати, пов`язані з вирішенням позову в МКАС ЄЦПР: з оплати реєстраційного збору у сумі 50 000 тенге; з оплати арбітражного збору у сумі 1 882 100 тенге.

Частиною 1 статті 82 Закону України «Про міжнародне приватне право» встановлено, що визнання та виконання рішень, визначених у статті 81 цього Закону, здійснюється у порядку, встановленому законом України.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Порядок розгляду і вирішення заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу визначені у Главі 3 Розділу ІХ ЦПК України «Визнання та виконання рішень іноземних судів, міжнародних комерційних арбітражів в Україні, надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів».

Згідно зі статтею 474 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором; згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У разі якщо визнання та виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Окрім того, визнання та виконання арбітражних рішень регулюється також Конвенцією про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (Нью-Йорк) (далі - Конвенція), яка набрала чинності для України з 08 січня 1961 року.

Нью-Йоркська конвенція встановлює, що кожна Договірна Держава визнає арбітражні рішення як обов`язкові і приводить їх до виконання згідно з процесуальними нормами тієї території, де запитується визнання і приведення у виконання цих рішень на умовах, викладених у нижченаведених статтях Конвенції.

Стаття 4 Конвенції встановлює, що для визнання і приведення у виконання рішення іноземного арбітражного суду сторона, яка просить про таке визнання і виконання, при подачі відповідного прохання надає: a) належним чином засвідчений оригінал арбітражного рішення або належним чином завірену копію такого; b) оригінал арбітражної угоди або її належним чином засвідчену копію. Якщо арбітражне рішення або угода викладені не офіційною мовою тієї країни, де порушене клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, також надається переклад цих документів на офіційну мову. Переклад засвідчується офіційним чи присяжним перекладачем чи дипломатичною або консульською установою.

Відповідно до статті 5 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (Нью-Йорк) (далі - Конвенція), яка набрала чинності для України з 08 січня 1961 року, у визнанні і приведенні у виконання арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони, проти якої воно спрямовано, лише у разі, якщо ця сторона надасть компетентній владі за місцем порушеного клопотання про визнання і приведення рішення у виконання докази того, що: a) сторони в арбітражній угоді, за принципами застосовуваного до них закону, в будь-якій мірі були недієздатними або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а за відсутності вказівки про таке підпорядкування, згідно із законом країни, де рішення було винесено, або b) сторона, проти якої винесено рішення, не була належним чином повідомлена про призначення арбітра або про арбітражний розгляд або з інших причин не могла подати свої пояснення, або c) вказане рішення винесено у спорі, не передбаченому або не підпадаючому під дію положень арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, або містить висновки з питань, що виходять за межі арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, з тим, однак, що у разі, якщо висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або застереженням, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою або застереженням, то та частина арбітражного рішення, яка містить висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або арбітражним застереженням в договорі, може бути визнана і виконана, або d) склад арбітражного органу або арбітражний процес не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї країни, де мав місце арбітраж, або е) рішення ще не стало остаточним для сторін або було скасовано або призупинено його виконання компетентною владою країни, де воно було винесено, або країни, закон якої застосовувався. У визнанні та приведенні у виконання арбітражного рішення може бути також відмовлено, якщо компетентна влада країни, в якій порушується клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, дійде висновку, що: a) об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законами цієї країни, або b) визнання і приведення у виконання цього рішення суперечать публічному порядку цієї країни.

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 липня 2018 року у справі №796/35/2018 зроблено висновок про те, що вирішуючи питання про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, суд не може оцінювати його правильність по суті чи вносити будь-які зміни до його змісту, а перевіряє лише дотримання строків звернення з клопотанням, дотримання вимог процесуального закону щодо його форми і змісту та наявність обставин, які можуть бути підставою для відмови в задоволенні заяви.

Як убачається з матеріалів справи, при зверненні у серпні 2020року до суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу «Міжнародний комерційний арбітражний суд Євразійського центру посередницького розгляду» від 27 березня 2020 року представник ТОВ «Спектр-Центральна Азія» дотримався визначеного в статті 475 ЦПК України трирічного строку на подання заяви про визнання та надання дозволу на виконання вказаного рішення.

До заяви стягувачем долучено документи у відповідності до переліку, визначеного статтею 4 Конвенції, що узгоджуються з положеннями ст. 476 ЦПК України та ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

З викладеного вбачається, що при зверненні до суду із заявою про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу «Міжнародний комерційний арбітражний суд Євразійського центру посередницького розгляду» від 27 березня 2020 року ТОВ «Спектр-Центральна Азія» було дотримано вимог процесуального закону України щодо строків звернення із заявою та вимог Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року і ЦПК України щодо переліку документів, які повинні подаватися одночасно з такою заявою.

За змістом статті 478 ЦПК України та статті 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж», що узгоджується з положеннями статті 5 Конвенції, суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо сторона, проти якої воно спрямоване, подасть суду доказ того, що: а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, за законом держави, де рішення було винесено; або б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; ґ) або рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято. У визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути відмовлено, якщо суд визнає, що відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу або визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Тлумачення статті 478 ЦПК України свідчить, що тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви.

Заперечуючи проти поданої заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу «Міжнародний комерційний арбітражний суд Євразійського центру посередницького розгляду» від 27 березня 2020 року директор ТОВ «Мілкіленд Інтермаркет» ОСОБА_4 подав до суду заперечення та зазначає, що місце проведення засідання та вирішення справи суперечить п. 10.1 та п.п. 10.1.2 укладеного між сторонами Контракту, оскільки засідання відбувалося у Республіці Казахстан, м. Алмати, вул. Науризбай батира, 31, бізнес-центр «Premium», офіс 47, а не у м. Київ, Україна, чим, на думку боржника, порушено процедуру розгляду справи МКАС ЄЦПР та призвело до позбавлення права ТОВ «Мілкіленд Інтермаркет» належним чином захистити свої інтереси.

Відповідно до частини першої статті 16 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» третейський суд може сам прийняти постанову про свою компетенцію, в тому числі стосовно будь-яких заперечень щодо наявності або дійсності арбітражної угоди.

У рішенні міжнародного комерційного арбітражу «Міжнародний комерційний арбітражний суд Євразійського центру посередницького розгляду» від 27 березня 2020 року зазначено, що виходячи зі змісту пункту 10.1 Договору позивач зробив вибір та звернувся з позовною заявою в МКАС ЄЦПР для розгляду його вимог до відповідача згідно з Регламентом МКАС ЄЦПР.

Як зазначено вище, у пункті 10 договору №1505-2019-МІ від 15 травня 2019 року сторони погодили, що у випадку якщо сторони не зможуть мирно врегулювати суперечності, всі спори, суперечності або вимоги, які виникли при виконанні даного договору або у зв`язку з ним, в тому числі ті, що стосуються його тлумачення, виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають вирішенню в Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України або судових органах Республіки Казахстан, за вибором позивача у відповідності з правилами, регламентом та процедурою зазначеного суду у відповідності до його Регламенту.

Місце проведення засідання Арбітражного суду - м. Київ, Україна.

Таким чином, сторони передбачили в контракті, що у разі виникнення будь-яких суперечностей вони можуть вирішити їх, звернувшись або до Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України, або до судових органів Республіки Казахстан.

Матеріалами справи встановлено, що розгляд спору між ТОВ «Спектр-Центральна Азія» та ТОВ «Мілкіленд Інтермаркет» відбувся у Казахстані міжнародним комерційним арбітражем «Міжнародний комерційний арбітражний суд Євразійського центру посередницького розгляду».

У статті 2 Закону Республіки Казахстан «Про арбітраж» наведено перелік визначень понять, зокрема, суд - суд судової системи Республіки Казахстан, який відповідно до цивільного процесуального законодавства Республіки Казахстан уповноважений розглядати справи у спорах, які виникають із цивільно-правових відносин по першій інстанції; арбітраж - арбітраж створений спеціально для розгляду конкретного спору або постійно діючий арбітраж.

Отже, законодавством Республіки Казахстан розмежовано поняття суду (як судового органу) та арбітражу.

При цьому, у пункті 10.1 договору сторони самостійно на власний розсуд визначили, що місцем проведення засідання Арбітражного суду є саме м. Київ, Україна.

Контракт, який містить арбітражне застереження, не оспорювався та недійсним не визнавався.

Зважаючи на викладені обставини, суд доходить висновку, що розгляд спору між ТОВ «Спектр-Центральна Азія» та ТОВ «Мілкіленд Інтермаркет» міжнародним комерційним арбітражем «Міжнародний комерційний арбітражний суд Євразійського центру посередницького розгляду» відбувся з порушенням пункту 10.1 контракту, тобто спір розглянуто судом, не передбаченим умовами договору №1505-2019-МІ від 15 травня 2019 року, що відповідно до пункту «г» частини першої статті 478 ЦПК України є підставою для відмови у задоволенні заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу.

Окрім того, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Мілкіленд Інтермаркет» жодним чином не приймало участі у розгляді спору арбітражним судом Республіки Казахстан, не було присутнім у судовому засіданні, не подавало заперечень.

При цьому відомості про належне повідомлення представника боржника у справі відсутні.

Як установлено судом, голова МКАС ЄЦПР Браліна А.Ж. неодноразово намагалась направити повідомлення про надходження позовної заяви, а також по призначення арбітра директору ТОВ «Мілкіленд Інтермаркет» ОСОБА_4, проте у зв`язку з технічною неможливістю направити такі листи електронною поштою, а також тривалу доставку поштової кореспонденції із Республіки Казахстан до України в умовах поширення COVID 19 та встановлення карантинних обмежень, остання звернулась до ОСОБА_3 з проханням перенаправляти листи, що надходять, ОСОБА_4 .

Жодних належних та допустимих доказів належного повідомлення боржника про судові засідання та право подати пояснення і заперечення на позовну заяву під час арбітражного розгляду матеріали справи не містять, що ставить під сумнів обізнаність ТОВ «Мілкіленд Інтермаркет» з наявністю такого спору в суді та є самостійною підставою для відмови у задоволенні заяви про визнання та надання дозволу на виконання арбітражного рішення відповідно до пункту «б» частини першої статті 478 ЦПК України.

Виходячи з викладеного, суд доходить висновку, що заява ТОВ «Спектр-Центральна Азія» про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу «Міжнародний комерційний арбітражний суд Євразійського центру посередницького розгляду» від 27 березня 2020 року задоволенню не підлягає, оскільки розгляд спору між сторонами відбувся судом, який не був передбачений умовами контракту, та без належного сповіщення боржника про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд, що позбавило останнього подати свої пояснення.

Керуючись ст. 268, 351, 474, 477, 479 ЦПК України, Київський апеляційний суд, -

У Х ВА Л И В:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Спектр-Центральна Азія» в особі директора ОСОБА_5 про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу «Міжнародний комерційний арбітражний суд Євразійського центру посередницького розгляду» від 27 березня 2020 року - відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до цього суду.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повне судове рішення складено «06» жовтня 2020 року.

Суддя В.А. Кравець