КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

судді - доповідача Білич І.М.

суддів Коцюрби О.П., Болотова Є.В.

при секретарі Кемському В.В.

за участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 12 травня 2020 року, постановлену під головуванням судді Солом`янського районного суду міста Києва Оксюти Т.Г.,

у цивільній справі №760/10537/20 за заявою ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди.

в с т а н о в и л а:

У травні 2020 року позивач звернувся до Солом`янського районного суду м. Києва із позовом в якому просив стягнути з ОСОБА_3 вартість матеріального збитку завданого дорожньо- транспортною пригодою в розмірі 342 643, 25 грн., 3 % річних в сумі 7716,51 грн, інфляційні втрати в розмірі 5841,92 грн., витрати за проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 3000 грн., а також судові витрати.

Разом із позовною заявою ним подано клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру, що належить ОСОБА_3 загальною площею 67,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 7090679.

З посиланням на те, що невжиття обраного позивачем заходів забезпечення позову може утруднити виконання майбутнього рішення суду, оскільки відповідач добровільно не відшкодував завдані збитки, та є особою пенсійного віку. Хоча він і зазначав, що є директором ТОВ «Хімконтакт», однак слід враховувати, що статутний капітал даного товариства визначений в реєстрі становить всього 50 грн, і засновниками є відповідач та його дружина. Відтак, позивач вважав вимоги про накладення арешту співмірними з заявленим позовом про відшкодування шкоди, так як орієнтована вартість квартири за адресою: АДРЕСА_1 становить 280000 грн.

Ухвалою Солом`янськогорайонного суду міста Києва від 12 травня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про вжиття заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування шкоди, відмовлено.

Не погодившись з ухвалою, представник позивача подав апеляційну скаргу, за результатами розгляду якої просив її скасувати та постановити нову, якою задовольнити вимоги заяви про забезпечення позову. Посилаючись при цьому на порушення судом норм процесуального права. Вказував на безпідставність та помилковість доводів відмови суду у задоволенні заяви, а саме: можливості доведення наміру відповідача на відчуження належного йому майна. В той час як без арешту майна відповідача виконання рішення буде не лише ускладнено, а й неможливе з урахуванням майнового стану останнього.

Від учасників справи відзив на апеляційну скаргу не надходив.

У судовому засіданні представник позивача апеляційну скаргу підтримав та просив задовольнити з підстав, викладених у ній.

Відповідач про день, місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином у встановленому законом порядку за адресою, наявною у матеріалах справи. У судове засідання не з`явився, поважність причин неявки суду не повідомив. Поштове відправлення, адресоване відповідачу, повернуто до суду апеляційної інстанції з поміткою «адресат відсутній».

Згідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

За таких обставин, колегія суддів вважала за можливе розглянути справу за відсутності відповідача в силу вимог ст. 372 ЦПК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб що з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що подана апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відмовляючи у задоволенні заяви про забезпечення позову суд першої інстанції виходив зокрема з того, що представником позивача не доведено намірів відповідача відчужити вищевказану квартиру.

Проте, погодитися з такими висновками суду не можна виходячи з наступного.

Так, з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 заявлено вимоги до відповідача ОСОБА_3 щодо відшкодування шкоди, тобто майнового характеру з ціною позову 359 201,27 грн.

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, наданої позивачем, ОСОБА_3 є власником квартири АДРЕСА_1 , також позивачем зазначалась орієнтовна ринкова вартість подібного об`єкту нерухомого майна, близько 300 000 грн.

За положеннями ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів, щодо охорони матеріально - правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання можливого судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення. Суд застосовує заходи забезпечення позову у разі, якщо існує очевидна небезпека заподіяння шкоди правам, свободам та інтересам позивача до ухвалення рішення у справі.

За змістом ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Згідно п.1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

За таких обставин, обрані позивачем заходи забезпечення позову є співмірними з розміром заявлених позовних вимог.

При цьому, у випадку відчуження зазначеного об`єкту нерухомості відповідачем, виконання можливого рішення суду про задоволення позову буде значно утруднене, враховуючи майновий стан відповідача.

Вжиті заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер, діють до набрання рішенням суду по даній справі законної сили та спрямовані виключно на забезпечення можливості виконання такого рішення у майбутньому, не порушуючи законних прав та інтересів відповідача ОСОБА_3 , права якого щодо користування та володіння квартирою жодним чином не обмежуються вжитими заходами забезпечення позову.

З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів вважає, що ухвала суду як така, що постановлена з порушенням норм процесуального права, підлягає скасуванню з постановленням нової в порядку положень ст. 376 ЦПК України, про задоволення заяви щодо забезпечення позову з зазначених вище підстав.

Керуючись ст.ст. 368, 372,374,376, 381-384, 387 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 12 травня 2020 року скасувати та прийняти нову постанову; якою

заяву ОСОБА_2 , що діє в інтересах ОСОБА_1 , про вжиття заходів забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 7090679, що належить ОСОБА_3 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 24 вересня 2020 року.

Суддя-доповідач: Судді: