Справа № 740/3921/20
Провадження № 2/740/1276/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2020 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області

в складі: головуючої-судді Пантелієнко В.Г.,

з участю секретаря- Філоненко О.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ніжині справу за позовом ОСОБА_1 до Великокошелівського старостинського округу Вертіївської ОТГ Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на житловий будинок, що має статус колгоспного двору,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду з позовом, вказавши, що будинок АДРЕСА_1 мав статус колгоспного двору і станом на 15 квітня 1991 року в ньому проживали та були зареєстровані ОСОБА_2 - голова двору, ОСОБА_3 - дружина, які володіли даним будинком в рівних частках по 1/2 кожен. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Після його смерті відкрилася спадщина на належне йому майно, до складу якої увійшла 1/2 частина зазначеного будинку. Його дружина ОСОБА_3 прийняла спадщину шляхом подачі відповідної заяви до нотаріальної контори. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 . За життя вона залишила заповіт яким все своє майно заповідала онуку ОСОБА_1 , який прийняв спадщину. Звернувшись до нотаріуса за видачею свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом на вищевказаний будинок, отримав відмову у вчиненні нотаріальної дії, оскільки відсутній правовстановлюючий документ. В позові просить визнати за ним право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті баби ОСОБА_3 .

Позивач в судове засідання не з`явився, до суду надав заяву в якій просив розглянути справу в його відсутність, підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Представник відповідача Великокошелівського старостинського округу Вертіївської ОТГ в судове засідання не з`явився, надавши заяву у якій просив розглянути справу у його відсутність, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ухвали від 17 вересня 2020 року справа призначена в підготовче судове засідання. Враховуючи те, що представник відповідача не заперечував задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку, що доречно застосувати ч. 3 ст. 200 ЦПК України в якій зазначено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Дослідивши письмові докази, що є в матеріалах справи, суд приходить до наступних висновків.

Довідкою Великокошелівського старостинського округу Вертіївської сільської ради від 23.08.2019 року № 03-09/333 підтверджується, що станом на 15.04.1991 року домоволодіння АДРЕСА_1 мало статус колгоспного двору. В будинку мешкали: ОСОБА_2 - голова двору, ОСОБА_3 - дружина (а.с.8).

Відповідно до ст.ст.120, 123 ЦК Української РСР в редакції 1963 року, майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності.

Як суспільна група, колгоспний двір існував до 15 квітня 1991 року, тобто, до прийняття постанови Верховної Ради Української РСР № 885 - ХІІ, якою було введено в дію Закон України «Про власність».

Згідно роз`яснень п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» від 22 грудня 1995 року № 20, до правовідносин, які виникли до прийняття 15 квітня 1991 року Закону України «Про власність», застосовується чинне на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке було придбане до 15 квітня 1991 року, мають вирішуватись за нормами, що регулюють власність цього двору, а саме: право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , як члени колгоспного двору, станом на 15 квітня 1991 року не втратили права на спірний будинок, який належав їм в рівних частках по 1/2 частині кожному.

Згідно ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється, або не визнається іншою особою.

Відмова в оформленні права власності на спірний будинок у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів, необхідність складання яких на той час не була регламентована законодавством, свідчить про наявність правових підстав для визнання цього права в порядку цивільного судочинства, що є підставою для задоволення позову в частині визнання права власності на будинок.

Згідно свідоцтв про смерть ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5-6).

Довідкою Великокошелівської сільської ради № 03-08/135 від 2014року, що міститься в матеріалах спадкової справи щодо майна померлого ОСОБА_2 , підтверджується, що на момент смерті ОСОБА_2 з ним була зареєстрована та проживала за однією адресою його дружина ОСОБА_3 .

Довідкою Великокошелівського старостинського округу Вертіївської сільської ради від 19 жовтня 2015 року, що міститься в матеріалах спадкової справи щодо майна померлої ОСОБА_3 , підтверджується, що на момент смерті ОСОБА_3 проживала за адресою: АДРЕСА_1 одна.

Відповідно до заповіту, який міститься в матеріалах спадкової справи, заведеної після смерті ОСОБА_4 , спадкодавець визначила своїми спадкоємцем позивача - ОСОБА_1 .

Як вбачається з наданих на запит суду копій спадкових справ, спадщину після смерті ОСОБА_2 прийняла його дружина ОСОБА_3 , після смерті ОСОБА_3 прийняв на підставі заповіту її онук ОСОБА_1 .

Відповідно до довідок КП «Ніжинське МБТІ» від 5 серпня 2019 року № 542, від 14 серпня 2019 року № 01966, право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 не зареєстровано за жодним власником (а.с.9-10).

Постановою приватного нотаріуса Ніжинського районного нотаріального округу Чернігівської області від 28 жовтня 2019 року позивачу відмовлено в оформленні спадкових прав на спадковий будинок, оскільки відсутній правовстановлюючий документ (а.с.7).

При вирішенні спірних правовідносин суд керується ст. 1261 ЦК України, в якій вказано, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки та ст. 1223 ЦК України, в якій вказано, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Отже, дослідженими доказами повно і достовірно доведено, що позивач має всі підстави, передбачені законодавством, для набуття права власності на житловий будинок, а тому позовні вимоги є законними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. ст.1223, 1261 ЦК України, ст.ст.263 - 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Визнати за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Апеляційна скарга подається до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області.

Суддя Пантелієнко В.Г.