Справа № 740/3904/20
Провадження № 2/740/1270/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року м. Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючого судді Шевченко І. М.,

за участю секретаря судового засідання Кубрак Н. М.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Ніжині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Лосинівської територіальної громади в особі Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно,

встановив:

15 вересня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з указаною позовною заявою про визнання права власності на земельну частку (пай) площею 3,2 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства «імені Леніна» (далі - КСП «імені Леніна») на території Сальненської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, як за спадкоємцем за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чернігові.

На обґрунтування своїх вимог позивачка зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , яка на день смерті перебувала в Чернігівському геріатричному пансіонаті. Після її смерті відкрилася спадщина. До складу спадщини входить земельна частка (пай) на підставі сертифіката серії ЧН № 0323491, виданого на ім`я ОСОБА_2 .

На день смерті ОСОБА_2 проживала в м. Чернігові в геріатричному пансіонаті.

Спадкоємців першої черги чи спадкоємців за заповітом немає. ОСОБА_2 не була одружена та не мала дітей.

ОСОБА_1 є спадкоємцем п`ятої черги за законом після смерті двоюрідної прабаби ОСОБА_2 . Спадщину вона прийняла, подавши до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини, на підставі якої було заведено спадкову справу № 52/2020.

07 серпня 2020 року позивачка звернулася до державного нотаріуса з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на вказану земельну частку (пай), але державним нотаріусом їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадкове майно. Підставою для відмови нотаріус зазначив пошкодження вищезазначеного сертифіката.

Враховуючи те, що до позивачки перейшло право на земельну частку (пай), яке вона не має можливості оформити відповідно до вимог законодавства, вважала, що питання визначення належності цього права на земельну частку має вирішуватись тільки в судовому порядку, оскільки рішення суду буде правовстановлюючим документом для оформлення права на це майно. Просила позов задовольнити.

Ухвалою Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 вересня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження, підготовче судове засідання у справі призначено на 07 жовтня 2020 року.

У заяві від 06 жовтня 2020 року позивачка ОСОБА_1 підтримала позов та просила задовольнити, а справу розглянути за її відсутності.

У заяві від 25 вересня 2020 року селищний голова Лосинівської селищної ради Андрієць В. М. з позовом згоден, просив його задовольнити та розглянути справу за його відсутності.

Відповідно до ст. 200 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову проводиться в порядку, встановленому ст. 206 ЦПК України.

Статтею 206 ЦПК України встановлено, що відповідач має право визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Разом з цим відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України у п. 24 постанови від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає за можливе прийняти визнання позову відповідачем, ухвалити в підготовчому судовому засіданні рішення у справі. Таке визнання позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тобто в даному випадку наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову в підготовчому засіданні.

Фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України не здійснювалося.

Згідно зі ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як зазначено у ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно із ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом (ч. 4 ст. 82 ЦПК України).

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені статтею 16 ЦК України.

У вказаній нормі визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Зі змісту частини третьої статті 16 ЦК України вбачається, що суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною 1 ст. 1270 ЦК України встановлено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Судом установлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Чернігові померла ОСОБА_2 .

На день смерті ОСОБА_2 була зареєстрована у АДРЕСА_1 , та перебувала в Чернігівському геріатричному пансіонаті за адресою: м. Чернігів, вул. Леоніда Нашина, 12.

До складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай) площею 3,2 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває в колективній власності КСП «імені Леніна» на території Сальненської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області.

На запит суду Ніжинська районна державна нотаріальна контора надала копію спадкової справи після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Зі спадкової справи вбачається, що рішенням Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області від 15 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 до Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами та визначення додаткового строку для прийняття спадщини, задоволено в повному обсязі: встановлено факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є двоюрідною правнучкою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чернігові; визначено ОСОБА_1 додатковий строк для подання нею до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чернігові, тривалістю 2 місяці з дня набрання рішенням суду законної сили.

Разом з цим зі справи вбачається, що 27 вересня 2019 року ОСОБА_1 зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 , внаслідок чого вона змінила прізвище із ОСОБА_1 на ОСОБА_1 (а. с. 6).

Постановою державного нотаріуса Другої чернігівської державної нотаріальної контори Кравченко А. Г. від 07 серпня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину на за законом на земельну частку (пай) площею 3,2 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває у колективній власності КСП «імені Леніна» на території Сальненської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області.

Постанова нотаріуса мотивована тим, що наданий ОСОБА_1 на підтвердження належності спадкодавцю ОСОБА_2 сертифікат серії ЧН № 0323491 на право на земельну частку (пай) площею 3,2 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває в колективній власності КСП «імені Леніна» на території Сальненської сільської ради Ніжинського району Чернігівської області, пошкоджений (а саме відсутня нижня частина документа, де зазначена дата видачі, посадова особа тощо).

За твердженням позивачки, іншим шляхом, ніж у судовому порядку, вона не може захистити свої права стосовно вказаного спадкового майна.

З огляду на вказане суд дійшов висновку, що визнання відповідачем позову з урахуванням доказів у справі не суперечить закону і не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, що є також підставою для ухвалення рішення про задоволення позову. При цьому слід зазначити, що обраний позивачкою спосіб захисту її прав є ефективним та відновить її спадкові права.

Керуючись ст. 2, 4, 12, 13, 81, 247, 196 - 200, 263, 265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до Лосинівської територіальної громади в особі Лосинівської селищної ради Ніжинського району Чернігівської області про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 ) право власності на земельну частку (пай) площею 3,2 умовних кадастрових гектарів, яка перебуває в колективній власності КСП «імені Леніна» на території Сальненської сільської ради, Ніжинського району, Чернігівської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Чернігові.

Рішення суду може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення складене і підписане 12 жовтня 2020 року.

Суддя І. М. Шевченко