Справа № 373/1854/15-ц
Номер провадження 6/373/38/20
УХВАЛА

07 жовтня 2020 року м. Переяслав

Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого ? судді Керекези Я.І.,

за участю секретаря судових засідань Ткалі І.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи Бориспільський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження по справі № 373/1854/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою і просить замінити сторону виконавчого провадження по примусовому виконанню рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2015 року по справі № 373/1854/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу, а саме: стягувача ОСОБА_3 замінити на неї як його спадкоємця.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 . Вона є його єдиним спадкоємцем, тому вважає, що має право на вимогу по даному виконавчому провадженню.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 адвокат Миколаєнко Є.В. заяву підтримав, просить її задовольнити. Зазначив, що та обставина, що ОСОБА_1 є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 , підтверджується матеріалами спадкової справи

Представник Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України направив заяву про розгляд справи у його відсутності.

ОСОБА_2 чи її представник в судове засідання не з`явилися, повідомлені належним чином. В письмовому відзиві на заяву зазначили, що заява не підлягає до задоволення, оскільки ОСОБА_1 не доведено факт її правонаступництва після смерті ОСОБА_3 та не обгрунтовано дотримання строків пред`явлення виконавчого документу до виконання.

В силу ч.3 ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Судом встановлено наступне.

Рішенням Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2015 року було задоволено позов позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу (т.1, а.с.191-195).

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Київської області від 11 лютого 2016 року вищезазначене рішення було залишено без змін (т.1, а.с.236-240).

Ухвала суду апеляційної інстанції набрала законної сили з моменту проголошення.

02.03.2016 року представник позивача ОСОБА_4 отримала виконавчий лист по примусовому виконанню вищезазначеного рішення суду (т.1, а.с.243).

Даний виконавчий лист перебував на виконанні у Відділі державної виконавчої служби Переяслав-Хмельницького міськрайонного управління юстиції Київської області та Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області, про що свідчать копії постанов про відкриття виконавчого провадження.

З копії листа Бориспільського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) № 56809 від 23 липня 2020 року вбачається, що вищезазначений виконавчий лист перебував на виконанні у відділі. Виконавче провадження було завершене на підставі п.3 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження».

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 04 червня 2018 року вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер (т.2, а.с.9).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 16 серпня 2008 заявниця ОСОБА_1 була дружиною померлого ОСОБА_3 (т.2, а.с.8).

Із копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 54254061 від 27 листопада 2018 року вбачається, що після смерті ОСОБА_3 була заведена спадкова справа № 239 за 2018 рік (т.2, а.с.).

З матеріалів спадкової справи № 239/18, заведеної після смерті ОСОБА_3 , вбачається, що єдиним спадкоємцем після його смерті є ОСОБА_1 , і вона належним чином спадщину прийняла.

Заміна належної сторони виконавчого провадження здійснюється на підставі ч.5 ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Вирішуючи питання про заміну сторони виконавчого провадження суд бере до уваги, що процесуальне правонаступництво у виконавчому провадженні - це заміна на будь-якій стадії виконавчого провадження стягувача або боржника іншою особою у зв`язку з вибуттям право попередника після ухвалення щодо нього судового рішення і заміни його правонаступником, тобто підставою заміни кредитора внаслідок правонаступництва, в тому числі й у виконавчому провадженні є настання певних обставин, які мають юридичне значення і в результаті яких виникають цивільні права та обов`язки або пряма вказівка акта цивільного законодавства, що не залежить від умов та порядку здійснення виконавчого провадження органами і посадовими особами.

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України «Про виконавче провадження», з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Такий правовий висновок зазначено в постанові Верховного Суду від 19 лютого 2020 року у справі № 2-3897/10.

Таким чином посилання заявниці та зазначені в заяві підстави узгоджуються з положеннями закону та письмовими матеріалами справи, на даний час рішення суду не виконано, а тому заява про заміну сторони виконавчого провадження підлягає задоволенню.

При цьому суд не бере до уваги заперечення щодо задоволення заяви, що висловлені в письмових поясненнях боржником ОСОБА_2 , оскільки підстави правонаступництва ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_3 підтверджені матеріалами спадкової справи, можливість вирішувати питання, в тому числі і щодо строків звернення з виконавчим листом до виконання, виникають у ОСОБА_1 лише після залучення її як учасника виконавчого провадження, в даному випадку після надання їй статусу стягувача.

Враховуючи вищевикладене, згідно ст. 442 ЦПК України, ст.15 Закону України «Про виконавче провадження», суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 - задовольнити.

У виконавчому провадженні по примусовому виконанню рішення Переяслав-Хмельницького міськрайонного суду Київської області від 10 грудня 2015 року по справі № 373/1854/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення боргу замінити стягувача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , його правонаступником ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 .

Ухвала суду може бути оскаржена шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Київського апеляційного суду через Переяслав-Хмельницький міськрайонний суд, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Суддя: Я. І. Керекеза