Справа № 466/147/17 Головуючий у 1 інстанції: Свірідова В.В.
Провадження № 22-з/811/32/20 Доповідач в 2-й інстанції: Копняк С. М.
25 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:
головуючої - судді Копняк С.М.,
суддів - Бойко С.М., Ніткевича А.В.,
секретар - Юзефович Ю.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кожан-Юрдига Олександри Ярославівни про ухвалення додаткового рішення (постанови) про стягнення витрат на професійну правничу допомогу, -
в с т а н о в и л а :
постановою Львівського апеляційного суду від 07 лютого 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 березня 2019 року залишено без змін. Повний текст постанови складений 14 лютого 2020 року.
12 лютого 2020 року до Львівського апеляційного суду надійшла заява від адвоката Кожан-Юрдига О.Я. в інтересах ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу. В заяві просить ухвалити додаткове рішення по цивільній справі №466/147/17, яким стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді: витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 9 400, 00 грн., витрати на поштові відправлення у розмірі 154, 60 грн., всього 9 554, 60 грн.
Заява обґрунтована тим, що нею надавалась правнича допомога позивачу у справі. До відзиву на апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова було долучено попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат позивача ОСОБА_1 , які вона очікувала понести в суді апеляційної інстанції, в якому також міститься зауваження про те, що докази понесення судових витрат буде надано суду згідно з положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України - протягом п`яти днів після ухвалення рішення.
Згідно пункту 3 частини 1 статті 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи, чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати. За приписами частини 4 цієї статті у разі необхідності суд може викликати сторони та інших учасників справи в судове засідання.
Колегією судді не приймалось рішення про виклик учасників справи в судове засідання по розгляду заяви про ухвалення додаткового рішення.
Відповідно до ч. 1 ст. 7 ЦПК України, розгляд справ у судах проводиться усно і відкрито, крім випадків, передбачених цим Кодексом.
Ураховуючи, що згідно з ч. 1 ст. 8 ЦПК України ніхто не може бути позбавлений права на інформацію про дату, час і місце розгляду своєї справи, колегія суддів інформувала учасників справи окрім направлення повідомлень, також і шляхом оприлюднення інформації про розгляд справи на офіційному сайті Львівського апеляційного суду.
Оскільки колегією суддів не приймалось рішення про виклик учасників справи, справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження з повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами, а копія судового рішення у такому разі надсилається в порядку передбаченому ч. 5 ст. 272 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Перевіривши доводи, викладені в заяві представника позивача, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Частиною 1 статті 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу, витрати, пов`язані з вчинення інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду.
Частиною 8 статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Відповідно до ст. 26 Закону України «Про адвокатуру» адвокатська діяльність здійснюється на підставі договору про надання правової допомоги.
Гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час (стаття 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність»).
Розмір гонорару визначається за погодженням адвоката з клієнтом і може бути змінений лише за їх взаємною домовленістю. Суд не має права його змінювати і втручатися у правовідносини адвоката та його клієнта.
З матеріалів справи вбачається, що 23 жовтня 2019 рокуміж АО АФ «Львів-Правозахист» та ОСОБА_1 був укладений договір про надання професійної правничої допомоги, за умовами якого адвокат Кожан - Юрдига О.Я. надавала останній професійну правничу допомогу шляхом виконання дій, що мають юридичне значення, відповідно до чинного законодавства про види адвокатської діяльності, тощо. Оплата доручення та порядок розрахунків згідно п.п. 4.1., 4.2. п. 4 цього договору складає 400, 00 грн. за одну годину роботи адвоката, та 1 000, 00 грн. за одне судове засідання незалежно від витрат часу.
Під час розгляду справи за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Шевченківського районного суду м. Львова від 22 березня 2019 року представник позивача адвокат Кожан-Юрдига О.Я. до закінчення судових дебатів у даній справі подала попередній (орієнтований) розрахунок судових витрат позивача ОСОБА_1 , які вона очікувала понести в суді апеляційної інстанції, в якому також міститься зауваження про те, що докази понесення судових витрат буде надано суду згідно з положеннями ч. 8 ст. 141 ЦПК України - протягом п`яти днів після ухвалення рішення.
Рішення судом апеляційної інстанції ухвалено 07 лютого 2020 року, а 12 лютого 2020 року подано докази понесення судових витрат.

Таким чином представником дотримано вимоги ЦПК України, передбачені для подання заяви про ухвалення додаткового рішення про стягнення судових витрат.

Cтаттею 137 ЦПК України визначено порядок відшкодування витрат на правничу допомогу.

Так, відповідно до вимог вказаної статті, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

У разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

При визначенні розміру компенсації суду слід враховувати (а сторонам доводити) розумність витрат, тобто відповідність понесених стороною витрат складності, обсягу та характеру наданої адвокатом (іншим фахівцем) допомоги.

Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмету доказування по справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та інше), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (наприклад, квитанція до прибуткового касового ордеру, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). При цьому недопустимими є документи, які не відповідають встановленим вимогам (наприклад, особисті розписки адвоката про одержання авансу).

До складу витрат включаються лише фактично сплачені стороною або її представником витрати.

Отже, розмір витрат на правничу допомогу визначається судом, виходячи з умов договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості.

Згідно Акту здачі-приймання робіт з надання правової допомоги № АП-02/12/19 від 20 грудня 2019 року, загальна вартість наданих адвокатських послуг склала 2 700, 00 грн., згідно Акту здачі-приймання робіт з надання правової допомоги № АП-01/01/20 від 13 січня 2020 року, загальна вартість наданих адвокатських послуг склала 6 400, 00 грн., згідно Акту здачі-приймання робіт з надання правової допомоги № АП-02/02/20 від 07 лютого 2020 року, загальна вартість наданих адвокатських послуг склала 1 000, 00 грн. Разом вартість наданих адвокатських послуг склала 10 100, 00 грн.

З цих актів та розрахунку до них вбачається, що на складання і подання адвокатських запитів, отримання довідки, вивчення судової практики суду касаційної інстанції, підготовку, складання та подання відзиву на апеляційну скаргу, ознайомлення з матеріалами справи адвокат витратила 22 години 45 хвилин та приймала участь в одному судовому засіданні в суді апеляційної інстанції, і загальна вартість наданих адвокатських послуг проведена відповідно до п.п. 4.1., 4.2. п. 4 Договору про надання професійної правничої допомоги від 23 жовтня 2019 року та складає 10 100, 00 грн.

Позивачкою ОСОБА_1 , фактично понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 9 550, 00 грн., що підтверджується квитанціями про оплату правничої допомоги за Договором про надання правової допомоги від 23 жовтня 2019 року, а саме: № 29389165-1 від 20.12.2019 р. на суму 3 050, 00 грн., № 29503334-1 від 03.01.2020 р. на суму 2 500, 00 грн., № 29719603-1 від 22.01.2020 р. на суму 3 000, 00 грн., № 29903590-1 від 07.02.2020 року на суму 1 000, 00 грн. Проте представник у заяві просить стягнути за надану правничу допомогу кошти в сумі 9 400, 00 грн.

Апелянт ОСОБА_2 не надала жодних підтверджень неспіввмірності витрат на правничу допомогу, отриману позивачем.

Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" визначено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.

У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.

З точки зору вимог процесуального закону колегія суддів, проаналізувавши обсяг наданих адвокатом послуг з урахуванням складності справи, обсягом виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим адвокатом на виконання таких робіт, з урахуванням принципу розумності та справедливості, та надавши належну і ретельну оцінку письмовим підтвердженням обсягу і вартості правничої допомоги, наданої позивачу, вважає вимогу про стягнення судових витрат на правничу допомогу в сумі 9 400, 00 грн. підставною і такою, що підлягає до задоволення. Такий розмір винагороди колегія суддів вважає співмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.

З квитанції АТ "Укрпошта" вбачається, що представником позивача були понесені витрати, пов`язані з вчиненням процесуальних дій, направлення процесуальних документів (відзив на апеляційну скаргу) учасникам справи на загальну суму 154, 60 грн. Отже, і у цій частині заяву про стягнення судових слід задовольнити.

А відтак, колегія суддів приходить до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення є підставною і підлягає до задоволення.

У відповідності до вимог абзацу 2 ч. 5 ст. 268 ЦПК України в редакції 2017 року, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складання повного судового рішення. Повний текст даного судового рішення складено 25 березня 2020 року.

Керуючись ст. ст. 141, 259, 270, 381-384 ЦПК України, колегія суддів,-

п о с т а н о в и л а:

Заяву представника ОСОБА_1 - адвоката Кожан-Юрдига Олександри Ярославівни про ухвалення додаткового рішення - задовольнити.

Ухвалити додаткове судове рішення у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , за участю третіх осіб ОКП ЛОР "БТІ та ЕО", ОСОБА_6 , Львівської міської ради, Інспекції ДАБК у м. Львові про усунення перешкод в користуванні горищем, зобов"язання вчинити дії.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 понесені нею витрати на професійну правничу допомогу в сумі 9 400 грн. 00 коп. та витрати, пов`язані з вчинення інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки її до розгляду в сумі 154 грн. 60 коп.

Повний текст судового рішення складений 25 березня 2020 року.

Головуюча Копняк С.М.

Судді: Бойко С.М.

Ніткевич А.В.