УХВАЛА

12 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 233/2210/19

провадження № 61-6484св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Жданової В. С. (суддя-доповідач), Ігнатенка В. М., Кузнєцова В. О.,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження справу за позовом приватного акціонерного товариства «АПК - Інвест» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про переукладення договору оренди земельної ділянки, за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «АПК - Інвест» на постанову Донецького апеляційного суду від 18 березня 2020 року в складі колегії суддів: Новікової Г. В., Гапонова А. В., Никифоряка Л. П., та касаційною скаргою ОСОБА_2 , поданою представником - адвокатом Бовсуновською Світланою Олександрівною, на заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2019 року в складі судді Мартиненко В. С. та постанову Донецького апеляційного суду від 18 березня 2020 року в складі колегії суддів: Новікової Г. В., Гапонова А. В., Никифоряка Л. П.,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2019 року позов приватного акціонерного товариства «АПК - Інвест» (далі - ПрАТ «АПК-Інвест») задоволено частково.

Визнано право оренди земельної ділянки з кадастровим номером :13:000:0118 площею 3,8979 га за орендарем - ПрАТ «АПК-Інвест» на підставі договору оренди земельної частки (паю) від 20 лютого 2014 року, укладеного між ПрАТ «АПК-Інвест» та ОСОБА_1 , зареєстрованого 20 лютого 2014 року в книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Білокузьминівської сільської ради за № 16.

У задоволенні позовних вимог ПрАТ «АПК-Інвест» в частині визнання договору оренди землі переукладеним відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Донецького апеляційного суду від 18 березня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволено частково.

Заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2019 року в частині визнання права оренди земельної ділянки з кадастровим номером :13:000:0118 площею 3,8979 га за орендарем - ПрАТ «АПК-Інвест» на підставі договору оренди земельної частки (паю) від 20 лютого 2014 року, укладеного між ПрАТ «АПК-Інвест» та ОСОБА_1 , зареєстрованого 20 лютого 2014 року в книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Білокузьминівської сільської ради за № 16 скасовано.

У іншій частині рішення місцевого суду залишено без змін.

У квітні 2020 року ПрАТ «АПК-Інвест» звернулось до суду касаційної інстанції з касаційною скаргою на постанову Донецького апеляційного суду від 18 березня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2019 року.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від 19 березня 2018 року в справі № 924/468/14 та 22 травня 2019 року у справі № 904/3558/18, Великої Палати Верховного Суду від 04 грудня 2019 року в справі № 917/1739/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

У травні 2020 року до суду касаційної інстанції надійшла касаційна скарга ОСОБА_2 , подана представником - адвокатом Бовсуновською С. О., на заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2019 року та постанову Донецького апеляційного суду від 18 березня 2020 року, в якій заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову ПрАТ «АПК-Інвест» відмовити.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду України від 27 березня 2007 року в справі № 6-7167сво06, 18 грудня 2013 року в справі № 6-127цс13, Верховного Суду від 14 серпня 2019 року в справі № 484/4135/18, 30 жовтня 2019 року в справі № 233/4198/18, 11 листопада 2019 року в справі № 484/4067/18, ухвалі Верховного Суду від 04 березня 2020 року в справі № 233/2217/19 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України). Крім того, вказує на те, що судом апеляційної інстанції порушено норми процесуального права, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки апеляційний суд не перевірив рішення місцевого суду в повному обсязі (пункт 4 частини другої статті 389, стаття 411 ЦПК України).

Статтею 388 ЦПК України передбачено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

У травні 2020 року вказана справа надійшла до Верховного Суду.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

Пунктом 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Касаційні скарги містять підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 України.

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вважає, що справа підлягає призначенню до судового розгляду, оскільки доводи касаційних скарг викликають необхідність перевірки матеріалів справи.

Підстави для виклику сторін відсутні.

За таких обставин розгляд справи здійснюється в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання.

З урахуванням категорії та складності справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду в складі п`яти суддів.

Керуючись статтею 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

справу за позовом приватного акціонерного товариства «АПК - Інвест» до ОСОБА_1 , третя особа - ОСОБА_2 , про переукладення договору оренди земельної ділянки, за касаційною скаргою приватного акціонерного товариства «АПК - Інвест» на постанову Донецького апеляційного суду від 18 березня 2020 року в складі колегії суддів: Новікової Г. В., Гапонова А. В., Никифоряка Л. П., та касаційною скаргою ОСОБА_2 , поданою представником - адвокатом Бовсуновською Світланою Олександрівною, на заочне рішення Костянтинівського міськрайонного суду Донецької області від 12 листопада 2019 року в складі судді Мартиненко В. С. та постанову Донецького апеляційного суду від 18 березня 2020 року в складі колегії суддів: Новікової Г. В., Гапонова А. В., Никифоряка Л. П., призначити до судового розгляду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. С. Жданова
В. М. Ігнатенко
В. О. Кузнєцов