РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року м. Токмак

Токмацький районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді: Погрібної О.М., за участю секретаря судового засідання Мацинській О.Є., представника позивача адвоката Майсак В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Токмак позовну заяву ОСОБА_1 до Токмацької міської ради Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем та визнання спадкоємцем четвертої черги,

встановив:

ОСОБА_1 ,уточнивши позовні вимоги, звернулась до Токмацького районного суду Запорізької області з позовною заявою до Токмацької міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем та визнання спадкоємцем четвертої черги, в якому просить встановити факт сумісного проживання її та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м.Токмак Запорізької області, однією сімєю без реєстрації щлюбу з січня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 (по день смерті останнього) та визнати її спадкоємцем четвертої черги за законом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 .

На обґрунтування своїх вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 , з яким вона проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з січня 2005 року. За час сумісного проживання як чоловіка та дружини вони у юридичному шлюбі з іншими особами не перебували. Як зазначила ОСОБА_1 , з 2005 року по 2019 рік, тобто за час спільного проживання, вони проживали за адресами: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 , вели спільне господарство, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки подружжя, спільний бюджет. Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, до складу якої входить 3/4 частка житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 та земельна ділянка кадастровий номер :01:036:0206, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування будинку за вищезазначеною адресою. Як зазначила позивач, за життя ОСОБА_3 заповітів не складав. Вона в установлений законом строк звернулись до Токмацької нотаріальної із заявою про прийняття спадщини, але у видачі свідоцтва про право на спадщину їй було відмовлено, у зв`язку із відсутністю у позивача документів, що підтверджують факт проживання з померлим однією сім`єю не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини. Посилаючись на вищевикладене, просить позовні вимоги задовольнити.

Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 28.02.2020 у справі було відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Токмацького районного суду Запорізької області від 18 серпня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання 06.10.2020 позивач ОСОБА_1 не з`явилася, подала заяву, у якій просить розглядати справу за її відсутності, позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила задовольнити.

Представник позивача адвокат Майсак В.О., у судовому засіданні заявлені вимоги щодо встановлення факту сумісного проживання позивача з померлим ОСОБА_3 однією сім`єю та визнання позивача спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3 підтримала в повному обсязі та просила суд їх задовольнити, надавши пояснення аналогічні тим, що містяться у позові.

В судовому засіданні 24.09.2020 позивач ОСОБА_1 повідомила, що вона з 2005 року перебувала у фактичних шлюбних відносинах з ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . За час сумісного проживання вони так й не зареєстрували свій шлюб, що позбавляє її права на спадщину. При цьому, позивач повідомила, що про наявність спадкоємців першої черги їй нічого не відомо, спільних дітей у них з померлим не було. З 2005 року по 2015 рік вони з ОСОБА_3 проживали як чоловік та жінка в АДРЕСА_3 , разом вели господарство мали спільний бюджет, вона приблизно 9 місяців доглядала за матір`ю ОСОБА_3 . З 2015 року по день смерті ОСОБА_3 вони разом проживали за адресою: АДРЕСА_1 .

Також позивач наголосила, що на час спільного проживання з померлим вони з іншими особами в зареєстрованому шлюбі не перебували. Шлюб з ОСОБА_4 вони не реєстрували, так як не вважали за потрібне, а в 2019 році ОСОБА_3 раптово помер.

Позивач та її представник зазначили, що у встановленому законом порядку ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте оформити її не має можливості, оскільки не являється, в установленому законом порядку, родичем померлого ОСОБА_3 , у зв`язку з чим позивач звернулася до суду з даним позовом.

Представник відповідача Токмацької міської ради Запорізької області в судове засідання не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору ОСОБА_2 в судове засідання 06.10.2020 не з`явилася, подала заяву, у якій просить розглядати справу за її та її прендстаника відсутності, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

В судовому засіданні, яке відбулося 24 вересня 2020 року, ОСОБА_2 пояснила, що є рідною племінницею померлого ОСОБА_3 , однак за життя останнього з ним практично не спілкувалася, бо той зловживав спиртними напоями, відносини підтримувала з матірю померлого ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 . Знала від сусідів, що ОСОБА_4 мав цивільну дружину на ім`я ОСОБА_1 , але подробиці життя померлого ОСОБА_3 їй невідомі.

Представник третьої особи адвокат Караван О.Д. 24.09.2020 підтримала позицію третьої особи.

Допитаний в судовому засіданні 24.09.2020 в якості свідка ОСОБА_7 пояснив, що він є приватним підприємцем та йому належить магазин по АДРЕСА_4 . Померлий ОСОБА_3 підробляв у нього в магазині, може підтвердити, що стосунки між ОСОБА_1 та ОСОБА_3 були такі, як притаманні чоловіку та дружині - вони разом проживали по АДРЕСА_3 , після смерті матері позивача проживали по АДРЕСА_4 , робили покупки, якщо один з них брав у борг, другий неодноразово борг повертав. ОСОБА_3 доньку ОСОБА_8 називав своєю донькою, онука ОСОБА_1 називав своїм онуком.

Допитаний в судовому засіданні 24.09.2020 в якості свідка ОСОБА_9 пояснив, що він з дитинства проживав в. АДРЕСА_5 , знає родину ОСОБА_10 протягом усього життя, як сусідів. Може підтвердити, що з 2005 року по АДРЕСА_2 померлий ОСОБА_3 проживав однією сім 'єю з ОСОБА_1 , разом вели господарство, їздили на заробітки до Краснодарського краю на збір яблук. ОСОБА_1 доглядала матір ОСОБА_3 , яка перебувала у важкому стані. З 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 жили в АДРЕСА_1 .

Допитана в судовому засіданні 24.09.2020 в якості свідка ОСОБА_11 пояснила, що вона є дружиною свідка ОСОБА_9 В АДРЕСА_5 знаходиться їх дача. Тривалий час знайома з родиною ОСОБА_10 , може підтвердити, що з 2005 року по АДРЕСА_2 померлий ОСОБА_3 проживав однією сім 'єю з ОСОБА_1 , з якою разом вели господарство, їздили на заробітки до Краснодарського краю. ОСОБА_1 доглядала матір ОСОБА_3 , яка не ходила. З 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 жили разом в АДРЕСА_1 .

Допитаний в судовому засіданні 24.09.2020 в якості свідка ОСОБА_12 пояснив, що він з 2005 року проживає в. АДРЕСА_3 , та з того часу знав померлого ОСОБА_3 та позивача ОСОБА_1 , як сусідів. Може підтвердити, що ті разом проживали по АДРЕСА_5 , разом вели господарство, мали стосунки, притаманні чоловікові та дружині. ОСОБА_1 доглядала матір ОСОБА_3 , яка перебувала у важкому стані, з 2015 року ОСОБА_3 та ОСОБА_1 жили в АДРЕСА_1 .

Вислухавши пояснення позивача та його представника, пояснення третьої особи, її представника, показання свідків, дослідивши зібрані по справі докази в їх сукупності, проаналізувавши зміст норм матеріального права, які врегульовують правовідносини, що виникли, суд виходить з наступних підстав та мотивів.

Вирішуючи спірні правовідносини суд враховує, що завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до положень частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках (частина 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до ч.3 ст.12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи, або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України доказами є будь-які данні, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Частиною 1 статті 77 вказаного нормативно-правового документа визначено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно приписів частини 3 статті 12 та частини 1 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановленихстаттею 82 цього кодексу.

Частиною 2 статті 77 та частиною 1 статті 82 Цивільного процесуального кодексу України визначено, що предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в м.Токмак Запорізької області у віці 52 років помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується актовим записом про смерть №612 від 01 серпня 2019 року; свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Токмацьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

11 січня 2020 року нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори за заявою ОСОБА_1 після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , місце смерті: м.Токмак Запорізької області заведена спадкова справа №01/2020.

Як вбачається з копії спадкової справи № 01/2020 щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , із заявами про прийняття спадщини до нотаріуса інші спадкоємці, станом на 18.06.2020, не звертались.

З інформаційної довідки із спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №58969276, сформованої 11 січня 2020 року о 09 годині 40 хвилини, що міститься в спадковій справі № 01/2020 вбачається, що у спадковому реєстрі відсутня інформація про заповіти та спадкові договори, складені за життя ОСОБА_3 .

З інформаційної довідки із спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) №58969266, сформованої 11 січня 2020 року о 09 годині 39 хвилини, що міститься в спадковій справі № 01/2020 вбачається, що у спадковому реєстрі відсутня інформація про спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 .

Після смерті ОСОБА_3 відкрилась спадщина, яка складається з земельної ділянки загальною площею 0,1937 га по АДРЕСА_3 , кадастровий номер :01:036:0206 для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), а також з житлового будинку по АДРЕСА_3 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Токмацьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Токмак Запорізької області померла мати ОСОБА_3 - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , актовий запис №270.

Відповідно до накладної №210 від 09.червня 2017 року ПП « ОСОБА_13 » ОСОБА_1 оплатила ритуальні послуги, ритуальну атрибутику, автобус після смерті ОСОБА_5 , матері ОСОБА_3 .

Відповідно до копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 від 15.07.1988, ОСОБА_14 15 липня 1988 року уклала шлюб з ОСОБА_15 .

Відповідно до копії свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_4 від 23.04.1992, ОСОБА_1 23 квітня 1992 року розірвала шлюб з ОСОБА_15 , актовий запис №177.

Відповідно до довідки за №259/21.25-04-34 від 16.06.2020, виданої Токмацьким міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), в архіві Токмацького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) актових записів про шлюб ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , не виявлено. Інформації про перебування у шлюбі ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , в архиві Токмацького міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) не виявлено. Перевірку проведено за період з 01.01.2005 по 24.07.2019р.р.

Сумісне проживання ОСОБА_3 та ОСОБА_1 за вказаний у позові період також підтверджується довідками квартального комітету мікрорайону «Лівобережний» від 17.12.2019 року, ОСББ «Володимирська, 23» від 04.06.2020 року.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 17 червня 2020 року, винесеної державним нотаріусом Токмацької державної нотаріальної контори Запорізької області вбачається, що ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 було відмовлено, у зв`язку з відсутністю підтвердження родинного зв`язку, проживання однією сім`єю з померлим не менше, як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Вирішуючи даний спір, суд виходить з того, що в силу статті 1216 Цивільного кодексу України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 Цивільного кодексу України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до статті 1258 Цивільного кодексу України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановленихстаттею 1259 цього Кодексу.

Отже, в основі спадкування за законом знаходиться принципі черговості, який полягає у встановленні пріоритету прав одних спадкоємців за законом перед іншими. Кожна черга - це визначене коло осіб, з урахуванням ступеня їх близькості спадкодавцеві, яке встановлене законом на підставі припущення про те, що спадкодавець залишив би своє майно найближчим родичам, членам сім`ї, утриманцям і (або) іншим родичам до шостого ступеня споріднення.

Згідно зі статтею 1264 Цивільного кодексу України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Приписами частин першої - третьої статті 1268 Цивільного кодексу України встановлено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Не допускається прийняття спадщини з умовою чи із застереженням. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до частин 2 та 3 статті 3 Сімейного кодексу України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Як зазначив Верховний Суд в своїй постанові від 21 березня 2019 року у справі №461/4689/15-ц, для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є ведення з спадкодавцем спільних витрат, спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Пунктом 6 Рішення Конституційного Суду України від 03 червня 1999 року № 5-рп/95 встановлено, що до членів сім`ї належать особи, що постійно мешкають разом та ведуть спільне господарство. Ними можуть бути не тільки близькі родичі, а й інші особи, які не перебувають у безпосередніх родинних зв`язках. Обов`язковою умовою для визнання їх членами сім`ї є факт спільного проживання, ведення спільного господарства, наявність спільних витрат, купівлі майна для спільного користування, участі у витратах на утримання житла, його ремонт тощо.

Європейський суд з прав людини, надаючи власне визначення терміну «сімейне життя», вказує на те, що сімейне життя може існувати там, де між особами не існує жодних юридичних зв`язків. Так, у справі «Ельсхольц проти Німеччини» суд визначив, що «поняття сім`ї (за статтею 8 ЄКПЛ) не обмежується стосунками на основі шлюбу і може охоплювати інші «сімейні» de facto зв`язки, коли сторони проживають разом поза шлюбом».

Пунктом 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», судам роз`яснено, при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї, тощо.

Відповідно до пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, спадкоємець має право звернутися до суду із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, тобто, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися до суду із заявою про встановлення цих фактів.

Пунктом 3.22 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 визначено, що у разі відсутності в паспорті спадкоємця відмітки про реєстрацію місця проживання доказом постійного проживання можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець на день смерті спадкодавця проживав разом із цим спадкоємцем.

Згідно абзацу 1 пункту 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ст.89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

З огляду на викладене та у контексті приведених правових норм регулювання предмета спору, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим підлягають задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 2, 12, 13, 81, 258, 259, 263-265, 273, 354 ЦПК України,

постановив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Токмацької міської ради Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_2 про встановлення факту спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю понад п`ять років та визнання спадкоємцем четвертої черги - задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Токмак Запорізької області однією сім`єю без реєстрації шлюбу з січня 2005 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто по день смерті останнього.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , спадкоємцем четвертої черги за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 09 жовтня 2020 року.

Сторони по справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , адреса реєстрації: АДРЕСА_6 ; адреса фактичного проживання: АДРЕСА_1 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_5 , виданий Новокаховським МВ УМВС України в Херсонській області 04.02.2000р., рнкопп НОМЕР_6 .

Відповідач: Токмацька міська рада, адреса: Запорізька область, м. Токмак, вул. Центральна, буд. 45, .

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_7 ; паспорт громадянина України серії НОМЕР_7 , виданий Токмацьким МРВ УМВС України в Запорізькій області 14.03.2002р., рнкопп НОМЕР_8 .

Суддя