ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 2-412/2011
Провадження № 22-ц/4820/803/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 березня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя - доповідач), П`єнти І.В., Ярмолюка О.І.

секретар судового засідання Садік Н.Д.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу № 2-412/11 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 20 січня 2020 року (суддя Логінова С.М., повне судове рішення складено 24 січня 2020 року) про відмову в поновленні строку у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

В грудні 2010 року ПАТ «Кредитпромбанк» звернулося до суду із позовом, в якому просило суд стягнути солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором №39.3/83-КЕК/07 від 28.11.2007 року в розмірі 25154,65 грн. та судові витрати.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 28 лютого 2011 року позов задоволено. Стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «Кредитпромбанк» 3169,01 доларів США та судові витрати.

В листопаді 2019 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про перегляд заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28 лютого 2011 року. Заявник вказує, що ОСОБА_1 не було відомо ні про наявність позову, ні про наявність судового рішення і вона не могла скористатися своїми правами, в тому числі і на подання заяви про перегляд заочного рішення. У зв`язку із чим, заявник просив суд поновити ОСОБА_1 пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28 лютого 2011 року, скасувати його та призначити справу до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду від 20 січня 2020 року в задоволенні заяви про поновлення строку на перегляд заочного рішення відмовлено.

Не погоджуючись із цією ухвалою суду, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 оскаржив її в апеляційну порядку, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, адже в матеріалах справи відсутні будь-які дані про отримання відповідачкою копії заочного рішення. А тому апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Справа розглядається в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Положеннями ч. 2 ст. 247 ЦПК України передбачено, що у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення, виходячи із наступного.

Відповідно до положень ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим (ч. 1 ст. 263 ЦПК України).

Однак, ухвала суду першої інстанції не відповідає зазначеним вимогам.

Відмовляючи в задоволенні заяви, суд першої інстанції виходив із того, що підстав для поновлення ОСОБА_1 пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28 лютого 2011 року відсутні, оскільки поновлення такого строку зі спливом значного періоду часу порушить принцип правової визначеності, згідно якого жодна із сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення.

Проте, колегія суддів не погоджується з цим висновком суду.

З матеріалів справи вбачається, що 28 лютого 2011 року у справі ухвалено заочне рішення про задоволення позовних вимог АТ «Кредитпромбанк», яким стягнуто з ОСОБА_3 , ОСОБА_1 солідарно на користь ПАТ «Кредитпромбанк» 3169,01 доларів США та судові витрати.

В листопаді 2019 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд вказаного заочного рішення, скасування його та призначення справи до розгляду за правилами загального позовного провадження, посилаючись на не те, що відповідачка ОСОБА_1 не була повідомлена про день і час розгляду справи та не отримувала копії заочного рішення суду і не знала про його існування.

Суд першої інстанції, посилаючись на те, що ОСОБА_3 та ОСОБА_1 були належним чином повідомленні про час та місце розгляду справи і те, що підстави для поновлення пропущеного строку на подання заяви про перегляд зазначеного заочного рішення відсутні, прийшов до помилкового висновку про відмову в задоволенні такої заяви.

Так, відповідно до статті 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинне бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Загальною Декларацією прав людини 1948 року передбачено, що кожна людина має право на ефективне поновлення в правах компетентними національними судами у випадках порушення її основних прав, наданих їй конституцією або законом (стаття 8).

Право на ефективний судовий захист закріплено також у статті 2 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року та в статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів « 2,4,7 та 11 до Конвенції (далі Конвенція).

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановлений законом.

Європейський суд з прав людини, розглядаючи справи щодо порушення права на справедливий судовий розгляд, тлумачить вказану статтю як таку, що не лише містить детальний опис гарантій, надаваних сторонам у цивільних справах, а й захищає у першу чергу те, що дає можливість практично користуватися такими гарантіями, - доступ до суду.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Відповідно до частин 2 - 4 ст. 284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Таким чином, визначальним для вирішення питання про дотримання відповідачем строку подання заяви про перегляд заочного рішення є встановлення судом дати отримання ним заочного рішення і в разі пропущення такого строку за умови подання відповідної заяви - оцінка поважних причин для поновлення цього строку.

Приписами ст. 126 та ст. 127 ЦПК України регулюються питання щодо наслідків пропущення процесуальних строків поновлення та продовження процесуальних строків.

Разом з тим, відповідно до ч. 3 ст. 224 ЦПК України (в редакції 2004 року) особам, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні, копії повного судового рішення надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення протягом двох днів з дня його складання або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо в суді. Якщо судовим рішенням відповідачеві заборонено вчиняти певні дії, що потребуватиме вчинення дій органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими чи службовими особами, копія такого судового рішення також надсилається цим органам та/або особам у строки та порядку, визначені цією статтею.

Встановлено, що судове засідання 28 лютого 2011 року по цивільній справі №2-412/11 з підстав неявки учасників справи не проводилося. Згідно супровідного листа від 09 березня 2011 копія заочного рішення від 28 лютого 2011 була направлена ОСОБА_1 та ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 , однак в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження саме отримання відповідачкою ОСОБА_1 копії заочного рішення (а.с. 32-33).

За таких обставин, суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про законність відмови у задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду від 28 лютого 2011 року, а тому доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального права є обґрунтованими та такими, що заслуговують на увагу.

Також суперечливою є мотивація суду щодо своїх висновків, адже судом спершу зазначено про наявність підстав для поновлення ОСОБА_1 пропущеного строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, і в тому ж реченні суд зазначив протилежне - про відсутність таких підстав.

Крім того, апеляційний суд, зважаючи на особливості перегляду заочного рішення враховує, що постановлення оскаржуваної ухвали фактично унеможливлює перегляд та оскарження заочного рішення в апеляційному порядку, що може свідчити про перешкоду учаснику справи в доступі до правосуддя.

З огляду на зазначене, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити, ухвалу суду першої інстанції скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 382-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 задовольнити.

Ухвалу Хмельницького міськрайонного суду від 20 січня 2020 року скасувати і справу направити для продовження розгляду до Хмельницького міськрайонного суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 30 березня 2020 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Ярмолюк