ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 2-629/11
Провадження № 22-ц/4820/1553/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В., Грох Л.М.

секретар судового засідання Садік Н.Д.

за участю представника ПАТ АБ «Укргазбанк» Галюка В.В.

розглянув в спрощеному позовному провадженні у відкритому судовому засіданні цивільну справу №2-629/11 за апеляційною скаргою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» на ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 червня 2020 року (суддя Цішковський В.А.) у справі за заявою ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» про видачу дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення до виконання по справі за позовом ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Заслухавши доповідача, пояснення представника учасника справи, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в :

Звертаючись до суду із заявою ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» зазначало, що Старокостянтинівським районним судом по цивільній справі №2-629/11 за позовом ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» (надалі Банк) до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 про стягнення заборгованості 27.12.2011 року було видано виконавчий лист №2-629/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованості за кредитом в сумі 75807,15 доларів США, 1820 судових витрат та - 01.06.2012 року виконавчий лист №2-629/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» простроченої заборгованості по процентах в сумі 18188,23 доларів США та пеню в сумі 20000 грн.

Вказані виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості були пред`явлені до примусового виконання до відділу ДВС Старокостянтинівського РУЮ. Заявник вказує, що із відповіді виконавчої служби №14.16-22/33717 від 05.12.2019 року Банку стало відомо, що зазначені виконавчі провадження завершено згідно п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із відсутністю майна боржника та постановою від 23.12.2013 року повернуто. Проте, в період 2014-2015 рр. Банком неодноразово направлялись запити про хід примусового стягнення за вказаними виконавчими листами і Заявник вказує, що станом на дату звернення до суду Банк не отримував оригінали вказаних вище виконавчих листів і оскільки рішення суду по цивільній справі №2-629/11 не виконано вважає, що виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 кредитної заборгованості було втрачено, а строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання сплив з причин, незалежних від стягувача, тому Банк просив суд видати дублікати виконавчих листів №2-629/11 від 27.12.2011 року та від 01.06.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованості за кредитом в сумі 75807,15 доларів США, 1820 грн. судових витрат; 18188,23 Доларів США простроченої заборгованості по процентах та пеню в сумі 20000 грн. та поновити строк для пред`явлення до примусового виконання дублікатів виконавчих листів №2-629/11.

Ухвалою Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 червня 2020 року в задоволені заяви ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» відмовлено.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» оскаржив її в апеляційному порядку, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Банк зазначає, що судом не було досліджено факту направлення стягувачу постанов від 23.12.2013 року про повернення виконавчого документу та виконавчих листів, які заявником отримано і не було, що підтверджується актом відсутності/втрати виконавчого документу від 30.04.2020 року. Інформація про відсутність перебування на виконанні у відділі ДВС виконавчих проваджень щодо стягнення з ОСОБА_1 заборгованості стала відома товариству лише після надходження з відділу ДВС м. Старокостянтинів листа №14.16.-22/33717 від 05.12.2019 року, тому апелянт вважає безпідставними висновки суду про звернення банку із заявою про видачу дублікатів виконавчих листів поза межами строку, встановленого для їх пред`явлення.

У зв`язку із тим, що оригінали виконавчих листів по рішеннях суду, що не виконані втрачено з незалежних від Банку причин і заявник дізнався про це в грудні 2019 року, тому апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу та постановити нове судове рішення про задоволення заяви.

Представник ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» Галюка В.В. підтримав доводи апеляційної скарги та просить її задовольнити.

ОСОБА_1 та представник Старокостянтинівського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) до суду не з`явилися, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Від представника відділу ДВС надійшло клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам.

Встановлено, що рішенням Старокостянтинівського районного суду від 26 вересня 2011 року у справі №2-629/11 стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованість за кредитом в сумі 75807,15 доларів США, 1820 судових витрат та 01.06.2012 року (а.с. 26-29).

Додатковим рішенням Старокостянтинівського районного суду від 13 лютого 2012 року у цій справі стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» прострочену заборгованість по процентах в сумі 18188,23 доларів США та пеню в сумі 20000 грн. (а.с. 30-31).

На виконання вказаних рішень суду були видані виконавчі листи.

Як вбачається із листа Старокостянтинівського РВ ДВС ГТУЮ у Хмельницькій області від 05.12.2019 року №14.16-22/33717 (а.с.4) на примусовому виконанні у відділі ДВС Старокостянтинівського РУЮ перебували видані Старокостянтинівським районним судом виконавчі листи №2-629/11 від 27.12.2012 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» заборгованості за кредитним договором від 21.05.2008 року в сумі 75807,15 доларів США, судового збору 1700 грн., 120 грн. витрат на ІТЗ та №2-629/11 від 27.12.2012 року щодо стягнення з ОСОБА_1 простроченої заборгованості по процентах в сумі 18188,23 доларів США та 20000 грн. пені.

23 грудня 2013 року виконавчі провадження завершено на підставі п. 5 ч. 1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження» і повторно виконавчі документи для виконання не пред`являлися.

Відповідно до вимог ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Положеннями п. 17.4 Перехідних положень ЦПК України передбачено, що у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа поставляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Отже, підставами для видачі дубліката виконавчого листа є, насамперед, доведеність втрати оригіналу виконавчого листа.

Оскільки право на отримання дублікату виконавчого листа пов`язано з необхідністю його виконання, то з заявою про видачу дубліката можна звернутись лише в межах строків пред`явлення виконавчого документу до виконання.

У разі пропуску цього строку одночасно з вимогою про видачу дубліката виконавчого листа має розглядатись і заява про поновлення строку пред`явлення листа до виконання.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, яка діяла на момент видачі виконавчого листа) виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно статті 23 Закону України №606XIV, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) часткового виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення.

Після переривання строку пред`явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення строку пред`явлення до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання (ч.2 ст. 24 Закону України №606 XIV).

Виходячи з аналізу зазначених норм права, суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від обставин та характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Доведеність поважності причин пропуску цього строку за правилами статті 81 ЦПК України покладається на заявника.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Як вбачається із матеріалів справи докази, що свідчили б про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав ні суду першої ні апеляційної інстанцій.

Банк, який є юридичною особою, зобов`язаний забезпечити належну організацію роботи всіх своїх підрозділів, у тому числі і щодо контролю за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах ДВС.

Разом з тим, заявник як юридична особа, що багато років здійснює професійну банківську діяльність на ринку України із залучення у вклади грошових коштів фізичних і юридичних осіб та розміщення зазначених коштів від свого імені, на власних умовах та на власний ризик, відкриття і ведення банківських рахунків фізичних та юридичних осіб і має значний досвід участі у судових процесах (як свідчать дані з Єдиного державного реєстру судових рішень), міг передбачити наслідки несвоєчасного звернення з такою заявою.

Як встановлено судом, Банк звернувся до органів виконавчої служби із запитом про хід виконання судового рішення про стягнення із ОСОБА_1 кредитної заборгованості лише 18 листопада 2019 року, тоді як передбачений ст. 22 Закону України №606 - XIV «Про виконавче провадження» строк виконання виконавчих документів, виданих Старокостянтинівським районним судом 27.12.2011 року та 01.06.2012 року скінчився.

Суд першої інстанції вірно не прийняв до уваги ксерокопії листів ПАТ АБ «Укргазбанк» від 12.09.2014 року та від 20.11.2014 року, ксерокопію заяви від 22.04.2015 року та ксерокопію повторної заяви від 2015 року як докази контролю стягувача за своєчасним вчиненням виконавчих дій, адже відсутні докази направлення цих документів на адресу відділу ДВС Старокостянтинівського РУЮ та докази відповідного контролю Банку щодо отримання належних відповідей на зазначені звернення.

Встановлено, що з відповідною заявою до суду про поновлення процесуального строку і видачу дублікатів виконавчих листів Банк звернувся лише у червні 2020 року.

Отже, у період строку, протягом якого виконавча служба повинна була виконати судове рішення, ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК» не вчинено жодних дій щодо розшуку виконавчих листів, отримання їх дублікатів, повторного пред`явлення їх до примусового виконання.

Оскільки впродовж тривалого періоду часу Банк байдуже ставився до своїх процесуальних прав і обов`язків як сторони виконавчого провадження, не сумлінно користувався усіма наданими йому правами з метою забезпечення своєчасного та в повному обсязі вчинення виконавчих дій, тому обґрунтування апелянтом підстав поважності причин пропуску строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання саме як втрата оригіналів виконавчих листів не може бути визнано поважним.

Так як відсутні підстави для поновлення строків для пред`явлення виконавчих листів до виконання, суд першої інстанції прийшов до вірного висновку, що не підлягає до задоволення заява Банку про видачу дублікатів втрачених виконавчих документів.

Зазначений висновок узгоджується з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в п. 35 постанови від 21 серпня 2019 року в справі №2-836/11 (провадження № 61-28317св18).

З огляду на вищенаведене, доводи апеляційної скарги про те, що Банком пропущено строк для пред`явлення виконавчих листів до виконання з поважних причин є недоведеними.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА АКЦІОНЕРНИЙ БАНК «УКРГАЗБАНК» залишити без задоволення.

Ухвалу Старокостянтинівського районного суду Хмельницької області від 25 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, однак в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05 жовтня 2020 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

Л.М. Грох