233 № 233/129/20
ЗАОЧНЕ Р І Ш Е Н Н Я
27 березня 2020 року Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області у складі: головуючого - судді Наумик О. О., за участі секретаря судового засідання Вареніченко В. А., розглянувши цивільну справу №233/129/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням»,
ОСОБА_1 у поданій ним до суду позовній заяві просить визнати ОСОБА_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 , пославшись на те, що є власником зазначеного житла, в якому зареєстрована його племінниця - відповідач ОСОБА_2 , яка не проживає у спірному житловому приміщенні і не користується ним з 2016 року, тобто понад встановлений ст.405 ЦК України строк без поважних причин, оскільки виїхала на постійне місце проживання до РФ.
Судовою ухвалою від 27 січня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрите провадження по цивільній справі за правилами загального позовного провадження, яку призначено до розгляду у підготовчому засіданні (а.с.24-25).
Судовою ухвалою від 11 березня 2020 року підготовче провадження у цивільній справі закрите, справу призначено до судового розгляду по суті у судовому засіданні (а.с.41).
У судове засідання позивач не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність з посиланням на підтримання позову (а.с.39).
Відповідачка, повідомлена про дату, час і місце розгляду справи в порядку ст.128 ЦПК України належним чином, у судове засідання не з`явилася, відзив на позовну заяву не надала, тому за ч.1 ст.280 ЦПК суд прийняв рішення про ухвалення заочного рішення на підставі наявних у справі доказів, проти чого позивач не заперечував.
З`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, суд дістає таких висновків:
Згідно з ч.1 ст.383 ЦК України та ст.150 ЖК України - громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.
За приписами ч.1 ст.156 ЖК України - члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
За вимогами ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Судом установлено, що спірне житлове приміщення розташоване у квартирі АДРЕСА_2 .
Позивач ОСОБА_1 є власником зазначеного житла, що підтверджено Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності за №135351857, сформованим 23.08.2018 (а.с.2), Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі за №53063185, сформованим 23.08.2018 (а.с.22).
За адресою спірного житлового приміщення зареєстрована відповідачка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено довідкою Іллінівської сільської ради Костянтинівського району Донецької області за №1428 від 23.12.2019 (а.с.3).
Проте у спірному житловому приміщенні відповідачка не проживає і ним не користується з 2016 року, що підтверджено Довідкою ОСББ «Ластівка» №2 від 04.02.2020 (а.с.28).
Вирішуючи питання щодо обґрунтованості заявлених позовних вимог, суд виходить з тієї обставини, що наявні законні підстави для ухвалення рішення про задоволення позову, оскільки відповідачка не користується спірним житловим приміщенням понад встановлений діючим законодавством строк без поважних причин, про що свідчить сукупність наданих доказів по справі, і що відповідачкою не спростовано, у зв`язку з чим на підставі ст.405 ЦК України має бути визнана такою, що втратила право користування цим житловим приміщенням.
Відповідно до ч. 6 ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.
У зв`язку з тим, що позивач звільнений від сплати судового збору на підставі п.8 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір", тому судовий збір в сумі 840,80 грн підлягає стягненню з відповідачки на користь держави.
Керуючись ст.ст. 141, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , паспорт, серії НОМЕР_1 , виданий Костянтинівським МВ УМВС України в Донецькій області 29 серпня 1997 року) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) «про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням» - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп.
Заочне рішення суду може бути переглянуто Костянтинівським міськрайонним судом Донецької області за письмовою заявою відповідача, яка може бути ним подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Донецького апеляційного суду через Костянтинівський міськрайонний суд Донецької області.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя