Справа № 740/3517/20
Провадження № 2-н/740/400/20
У Х В А Л А

Іменем України

08 жовтня 2020 року м. Ніжин

Суддя Ніжинського міськрайонного суду Чернігівської області Шевченко І. М., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» про видачу судового наказу про солідарне стягнення зі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за послуги газопостачання,

встановив:

ТОВ «Чернігівгаз Збут» звернулось до суду із заявою про видачу судового наказу на солідарне стягнення заборгованості за комунальні послуги зі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

До заяви про видачу судового наказу додано типовий договір, який не підписаний жодним із боржників.

Наказне провадження це особливий вид цивільного процесу, спрямований на вирішення безспірних прав осіб шляхом видачі судового наказу.

Згідно із ч. 3 ст. 19 ЦПК України наказне провадження призначене для розгляду справ за заявами про стягнення грошових сум незначного розміру, щодо яких відсутній спір або про його наявність заявнику невідомо.

Статтею 160 ЦПК України передбачено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 1 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Із системного аналізу вищевказаних вимог законодавства вбачається, що судовий наказ про стягнення з боржника на користь стягувача заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг може бути виданий виключно в тому випадку, якщо доданні заявником до заяви документи підтверджуються відсутність спору між ним та боржником щодо нарахованих сум заборгованості.

Частиною 1 ст. 165 ЦПК України передбачені підстави для відмови у видачі судового наказу.

Відповідно до ч. 1 ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

З урахуванням тих обставин, що вимоги, за якими видаються судові накази, мають бути безспірними, і що наказне провадження є спрощеним порядком розгляду справи, що не передбачає повідомлення сторін та залучення заінтересованих осіб, у випадку стягнення у наказному провадженні заборгованості з солідарних боржників, воно може бути звернено лише на того з боржників, з яким укладено письмовий договір.

Однак зі справи не вбачається безспірності вимог, оскільки у справі відсутній підписаний будь-ким з боржників письмовий договір, що свідчить про те, що у видачі судового наказу про солідарне стягнення заборгованості слід відмовити.

Керуючись ст. 161, 165, 166 ЦПК України, -

ухвалив:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «Чернігівгаз Збут» у видачі судового наказу про солідарне стягнення зі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованості за послуги газопостачання.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 1, 2, 8, 9 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому розділом ІІ, після усунення її недоліків.

Відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених п. 3-6 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена до Чернігівського апеляційного суду через Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя І. М. Шевченко