Справа №442/8601/19
Провадження №2/442/317/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20 березня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючого - судді Грицай М.М.,
з участю секретаря Антоненко В.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дрогобичі в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення інфляційних втрат та 3% річних за порушення виконання зобов`язання, -
Зазначає, що відсоток інфляції розраховується шляхом множення усіх показників інфляції за період затримки: з грудня 2016 року по листопад 2019 рік включно, що становить 133,1%. Тоді сума інфляції, на його думку, становить 4887,00 грн.
Щодо кількості прострочених днів виконання зобов`язання зазначає, що така становить 1145 днів, починаючи з 01.12.2016 до 18.12.2019. Розмір 3% річних буде складати 1992,00 грн.
У судове засідання позивач не з`явився, однак, від його представника надійшла заява про розгляд справи у відсутності позивача та представника позивача.
Відповідач у судове засідання не з`явився і не повідомив причин своєї неявки, хоча належним чином повідомлявся про час та місце розгляду справи.
Відповідно до положень ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився у судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Зважаючи на викладене, судом ухвалено проводити заочний розгляд справи.
Дослідивши письмові докази справи, оцінивши їх в сукупності, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав.
Як вбачається з копії виконавчого листа №442/3382/16-к, Дрогобицьким міськрайонним судом Львівської області ухвалено стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрованого на АДРЕСА_1 ) в користь ОСОБА_3 матеріальну шкоду, завдану внаслідок вчинення злочину, в розмірі 8420 грн., витрати на правову допомогу в розмірі 4345 грн та 2000 грн моральної шкоди. Вирок набрав законної сили 01.12.2016.
З копій постанов державного виконавця Дрогобицького міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Костишина Н.Р. вбачається, що останнім двічі відкривалось виконавче провадження на виконання вищезгаданого виконавчого листа, зокрема, після повернення такого, вдруге відкрито 10.07.2018.
Відповідно до частини першої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплати гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
За змістом цієї норми правовідношення, в якому одна сторона зобов`язана сплатити на користь другої сторони гроші, є грошовим зобов`язанням.
Згідно із частиною другою статті 509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, установлених статтею 11 цього Кодексу, відповідно до частини другоїякої підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є не лише договори й інші правочини, а й завдання майнової (матеріальної) і моральної шкоди іншій особі та інші юридичні факти. Відповідно до частини п`ятої статті 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.
Згідно з частиною другою статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 625 ЦК України розміщена у розділі І «Загальні положення про зобов`язання» книги 5 ЦК України. Відтак, приписи розділу І книги 5 ЦК України поширюються як на договірні зобов`язання (підрозділ 1 розділу III книги 5 ЦК України), так і на недоговірні (деліктні) зобов`язання (підрозділ 2 розділу III книги 5 ЦК України).
Відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем згідно вироку Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 31.10.2016, який набрав законної сили 01 грудня 2016 року, про стягнення з відповідача на користь позивача 8420 грн матеріальних збитків, 4345 грн витрат на правову допомогу та 2000 грн відшкодування моральної шкоди.
З огляду на те, що відповідач порушив вказане грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення відповідно до статті 625 ЦК України.
Таким чином, до стягнення з відповідача підлягає 3% річних у розмірі 1350,69 грн.
Однак, суд звертає увагу на наступне.
Індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з урахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця. Аналогічно, якщо погашення заборгованості здійснено з 1 по 15 день відповідного місяця, інфляційні втрати розраховуються без врахування цього місяця, а якщо з 16 по 31 день місяця, то інфляційні втрати розраховуються з врахуванням даного місяця.
Таким чином, у період прострочення з 01.12.2016 по 18.12.2019 суму боргу слід індексувати, починаючи з грудня 2016 року, та враховуючи грудень 2019 року.
Оскільки сукупний індекс інфляції у 2019 році становив 104,1, то сукупний індекс інфляції за період прострочення становить 131,1% = 100,9% (грудень 2016 року) х 113,7% (2017 рік) х 109,8% (2018 рік) х 104,1% (2019 рік).
Що стосується позовних вимог в частині стягнення моральної шкоди, то суд не знаходить підстав для їх задоволення, оскільки такі є недоведеними, належних та допустимих доказів завдання позивачу шкоди суду не надано. Неможливість скористатися своїми коштами, внаслідок чого, як зазначає позивач, йому завдано моральної шкоди, компенсована нарахуванням та стягненням з відповідача 3% річних та інфляційних втрат. Нарахування таких стягнень, передбачених ст.625 ЦК України, має компенсаційний характер і є способом захисту майнових прав та інтересу, який і полягає в отриманні компенсації від боржника.
Поряд з тим, з відповідача слід стягнути судовий збір у відповідності до положень статті 141 ЦПК України.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263 - 265, 280 - 282 ЦПК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , інфляційні втрати в розмірі 4591 (чотири тисячі п`ятсот дев`яносто одна) грн 92 коп, 3% річних в сумі 1350 (одна тисяча триста п`ятдесят) грн. 69 коп.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відмінність тексту резолютивної частини повного рішення щодо розміру інфляційних втрат з текстом резолютивної частини короткого рішення (4591 грн 92 коп замість 4591 грн 96 коп), спричинена виправленням, яке слід вважати вірним (у відповідності до ч.7 ст.259 ЦПК України).

Повний текст рішення виготовлено 25.03.2020.

Суддя Грицай М.М.