Справа № 472/185/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"23" березня 2020 р. смт Веселинове

Веселинівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Тустановського А.О.,

за участю секретаря Тарєлкіной Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Веселинове Миколаївської області матеріали цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай),

ВСТАНОВИВ:

21.02.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області про визнання права на земельну частку (пай).

На обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що в 1979 році вступив в члени колгоспу імені Ворошилова с. Миколаївка Веселинівського району Миколаївської області. За рішенням загальних зборів уповноважених цього колгоспу 26.07.1979 року був направлений на навчання в Вознесенський сільськогосподарський технікум по спеціальності плодоовочівник, де навчався з 01.09.1979 року по 02.03.1983 року.

В період його навчання, а саме в жовтні 1979 року колгосп імені Ворошилова розукрупнили на колгосп імені Шевченка с. Звенигородка Веселинівського району Миколаївської області та колгосп імені Ворошилова с. Миколаївка Веселинівського району Миколаївської області.

Після закінчення технікуму позивач повернувся в колгосп імені Шевченка та був прийнятий в члени цього колгоспу та зарахований на посаду агронома.

06.05.1983 року він був призваний на строкову військову службу до лав Збройних сил СРСР. Звільнившись зі служби він повернувся в колгосп імені Шевченка, де було зроблено відповідний запис в трудовий книжці від 26.05.1985 року про прийняття в члени колгоспу ім. Шевченка та обрання головою профкому колгоспу.

В колгоспі на різних посадах він працював до 1988 року, а в березні 1988 року був переведений на виборну посаду завідуючого відділом комсомольської організації Веселинівського районного комітету комсомолу, на якій перебував до листопада 1989 року.

24.11.1989 року позивач був обраний ІІ секретарем Веселинівського райкому комсомолу, а в 1992 році був направлений на службу в органи внутрішніх справ, де служив з 16.03.1992 року по 09.06.2008 року.

23.04.1996 року КСП ім. Шевченка було видано державний акт на право колективної власності на землю серії МК № 017. Однак на час видачі даного державного акта позивач не був включений до списку осіб, які мають право на земельну частку (пай) по КСП ім. Шевченка.

Позивач вважає, що має право на земельну частку (пай), оскільки при направлені його на навчання, на строкову військову службу, а в подальшому переведені на виборні посади та службу в органах внутрішніх справ, він залишався членом колгоспу, заяву про вихід з членів колгоспу він не подавав, правлінням колгоспу та загальними зборами колгоспу ім. Шевченка рішення про виключення позивача з членів колгоспу не приймалось.

В зв`язку з цим, позивач просить визнати за ним право на земельну частку (пай) у розмірі 5,41 умовних кадастрових гектарів в землях, переданих в колективну власність КСП ім. Шевченка с. Звенигородка Веселинівського району Миколаївської області, розташованих в межах території Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області.

Ухвалою судді від 24.02.2020 року відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження та справу призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 17.03.2020 року закрито підготовче провадження та справу призначено до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали повністю, на наступне судове засідання не з`явились, надали до суду заяву про розгляд справи у їх відсутність позовні вимоги підтримують повністю.

Представник Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області в судове засідання не з`явився. Від представника селищної ради за довіреністю Соболь Ю.С. до суду надійшла заява про розгляд справи у відсутність представника Веселинівської селищної ради, позовні вимоги визнають повністю.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що позивача знає, разом з ним працювала в колгоспі ім. Шевченка. В 1979 році позивач був направлений колгоспом на навчання в технікум, отримував стипендію від колгоспу. Пояснила, що на навчання від колгоспу відправляли лише членів колгоспу. Після закінчення навчання він знов працював в колгоспі агрономом, після чого пішов на службу в армію. Після армії позивач знов повернувся до колгоспу. В 1988 році позивач був вибраний головою профкому від колгоспу. Підтвердила, що позивач був членом колгоспу ім. Шевченка та залишався членом колгоспу після переведення на іншу роботу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_4 пояснив, що позивача знає, разом з ним працював в колгоспі ім. Шевченка. Коли позивач ОСОБА_1 прийшов працювати до колгоспу, його було прийнято в члени колгоспу ім. Шевченка та направлено на навчання до технікуму. Від колгоспу позивач отримував стипендію. Закінчивши навчання позивач повернувся працювати до колгоспу, потім пішов до армії. Після служби в армії позивач знов працював в колгоспі ім. Шевченка, а потім був обраний головою профкому від колгоспу.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_5 в судовому засіданні підтвердив, що працював разом з позивачем в колгоспі ім. Шевченка. ОСОБА_1 вступив до членів колгоспу після 1978 року, після чого був направлений на навчання до технікуму. Після закінчення навчання позивач повернувся до колгоспу, а потім пішов до армії. Після служби в армії позивач повернувся на роботу до колгоспу. Через деякий час роботи в колгоспі, позивач був обраний головою профкому, а потім переведений на роботу до Веселинівського райкому комсомолу. Свідок підтвердив, що позивача з членів колгоспу не виключали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, заслухавши пояснення сторін, допитавши свідків, дослідивши письмові матеріали справи, в межах заявлених вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є жителем смт. Веселинове Веселинівського району Миколаївської області, що підтверджується копією паспорту позивача /а.с. 20/.

Згідно копії направлення № 170 від 28.07.1979 року позивач був направлений колгоспом ім. Ворошилова на навчання до Вознесенського сільськогосподарського технікуму по спеціальності плодоовочівництво /а.с.8/.

З копії диплому ЕТ № 907147 вбачається, що позивач в 1983 році закінчив навчання в Вознесенському сільськогосподарському технікумі по спеціальності плодоовочівництво /а.с.9/

Згідно архівної довідки від 14.02.2020 року в жовтні 1979 року колгосп ім. Ворошилова с. Миколаївка розукрупнили на колгосп ім. Шевченко с. Звенигородка та колгосп ім. Ворошилова с. Миколаївка Веселинівського району Миколаївської області /а.с.11/.

Відповідно до копії трудової книжки позивача, ОСОБА_1 22.03.1983 року був прийнятий до членів колгоспу ім. Шевченка Веселинівського району Миколаївської області на посаду агронома, 06.05.1983 року був призваний до рядів Радянської армії, де проходив службу до 04.05.1985 року/а.с. 6/.

Відповідно до тієї ж копії трудової книжки позивач 26.05.1985 року був прийнятий в члени колгоспу ім. Шевченка Веселинівського району та вибраний головою профкому колгоспу, 10.03.1988 року звільнений із займаної посади голови профкому колгоспу ім. Шевченка у зв`язку з переведенням на іншу роботу, 11.03.1988 року прийнятий завідуючим відділом комсомольських організацій Веселинівського району комсомолу по переведенню /а.с. 6 на звороті/.

27.11.1989 року позивач звільнений із займаної посади у зв`язку з обранням його ІІ секретарем Веселинівського райкомкомсомолу /а.с. 6 на звороті/.

16.03.1992 року позивач ОСОБА_1 прийнятий на службу в органи внутрішніх справ, де пропрацював до 09.06.2008 року /а.с. 7/.

23.04.1996 року було видано та зареєстровано за № 318 Державний акт на право колективної власності на землю КСП ім. Шевченка на території Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області, серії НОМЕР_1 017, що підтверджується довідкою, наданою Відділом у Веселинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області та архівною копією державного акта /а.с. 13-14/.

Відповідно до довідки Відділу у Веселинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області ОСОБА_1 в списках осіб, що мають право на земельну частку (пай) в землях КСП ім. Шевченка не значиться /а.с. 13/.

Згідно архівної довідки від 14.02.2020 року в протоколах загальних зборів та засідань правління членів колгоспу ім. Шевченка за 1980-1983 роки відомості про прийняття на роботу, в члени колгоспу та звільнення ОСОБА_1 немає. Протоколи загальних зборів та засідань правління членів колгоспу ім. Шевченка за жовтень-грудень 1979 року на зберігання до архіву не надходили /а.с.12/.

В трудовій книжці позивача запис про звільнення його з членів колгоспу ім. Шевченка відсутній.

Згідно довідки Відділу у Веселинівському районі Головного управління Держгеокадастру у Миколаївській області від 19.02.2020 року середня вартість земельної ділянки частки (паю) по колишньому КСП ім.. Шевченка площею 5,41 умовних кадастрових гектарів в межах території Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області згідно схеми поділу земель колективної власності (з урахуванням коефіцієнту індексації 3,997; 1,756 та 1,2_) станом на 01.01.2020 року становить: рілля (5,28) 120773,50 грн., пасовище (о.13) 461,62 грн. /а.с. 13/.

Відповідно до довідки Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області від 20.02.2020 року № 463 на території колишнього КСП ім.. Шевченка є в наявності невитребувані частки (паю), які знаходяться в оренді /а.с. 19/.

На момент розпаювання земель КСП ім. Шевченка діяв Земельний кодекс України в редакції 1990 року та Указ Президента України від 08.08.1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям».

Згідно ч. 1 ст. 17 Земельного Кодексу України (в редакції 1990 року) передача земельних ділянок у колективну та приватну власність провадиться Радами народних депутатів, на території яких розташовані земельні ділянки.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 43 Земельного Кодексу України (в редакції 1990 року) права власників земельних ділянок і землекористувачів охороняються законом.

Припинення права власності на земельну ділянку або права користування земельною ділянкою чи її частиною може мати місце лише у випадках, передбачених статтями 27 і 28 цього Кодексу.

Статтею 44 Земельного Кодексу України (в редакції 1990 року) визначено, що порушені права власників земельних ділянок і землекористувачів підлягають поновленню. Поновлення прав власників земельних ділянок і землекористувачів здійснюється Радами народних депутатів відповідно до їх компетенції, судом, арбітражним судом або третейським судом.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 48 Земельного Кодексу України (в редакції 1990 року) землі сільськогосподарського призначення передаються у власність і надаються у користування громадянам, радгоспам, колективним та іншим сільськогосподарським підприємствам і організаціям - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 60 Земельного Кодексу України (в редакції 1990 року) колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, сільськогосподарські акціонерні товариства можуть одержувати земельні ділянки у колективну власність, користування, у тому числі в оренду. Землі, передані цим господарствам у колективну власність, поділяються на землі загального несільськогосподарського використання і землі сільськогосподарського використання.

Згідно пункту 2 Указу Президента України від 8 серпня 1995 р. № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Згідно з пункту 6 Примірного статуту колгоспу, затвердженого Четвертим Всесоюзним з`їздом колгоспників 28 листопада 1969 року, членство в колгоспі зберігається за колгоспниками, які припинили роботу по старості або інвалідності, а також за особами, які були обрані на виборну посаду до радянських, громадських і кооперативних організацій, тимчасово вибули з колгоспу, у випадках направлення на роботу в інші колгоспи, міжгосподарські підприємства і організації, в промисловість на строк, встановлений правлінням колгоспу.

Згідно п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» від 16 квітня 2004 року за № 7, член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Згідно абзацу другого пункту 8 Розділу Х Перехідних Положень чинного Земельного Кодексу України члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств та працівники державних і комунальних закладів освіти, культури та охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонери з їх числа, які на час набрання чинності цим Кодексом не приватизували земельні ділянки шляхом оформлення права на земельну частку (пай), мають право на їх приватизацію в порядку, встановленому статтями 25 та 118 цього Кодексу. В сільськогосподарських акціонерних товариствах право на земельну частку (пай) мають лише їх члени, які працюють у товаристві, а також пенсіонери з їх числа.

Також згідно з п.5 Основного положення про порядок видачі та ведення трудових книжок колгоспників, затверджених постановою Ради Міністрів СРСР від 21.04.1975, до трудової книжки колгоспника вносяться відомості про членство в колгоспі, прийом в члени колгоспу, припинення членства в колгоспі, відомості про роботу, призначення на роботу, переведення на іншу роботу, припинення роботи.

Судом встановлено, що жодних рішень щодо виключення ОСОБА_1 з членів колгоспу ім. Шевченка не приймалося, і відповідно, у трудовій книжці позивача також відсутні записи щодо припинення членства в колгоспі, що також вказує і на те, що на момент переведення на іншу виборну посаду позивач залишався членом колгоспу. Ці обставини також підтвердили свідки ОСОБА_3 , ОСОБА_4 і ОСОБА_5 , та повністю визнані відповідачем.

Таким чином, суд вважає позов повністю обґрунтованим та таким, що підлягає до задоволення.

На підставі вищевказаного, керуючись 12, 81, 141, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 про визнання права на земельну частку (пай) задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) право на земельну частку (пай) у розмірі 5,41 умовних кадастрових гектарів та вартістю 121235 (сто двадцять одна тисяча двісті тридцять п`ять) гривень 12 копійок, в землях переданих в колективну власність колективному сільськогосподарському підприємству імені Шевченка с. Звенигородка Веселинівського району Миколаївської області, розташованих в межах території Веселинівської селищної ради Веселинівського району Миколаївської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Веселинівського районного суду Миколаївської областіТустановський А.О.