12.10.2020 Суддя Бугера О. В..
Справа № 644/7756/20
Провадження № 2-о/644/182/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року суддя Орджонікідзевського районного суду м.Харкова Бугера О.В., розглянувши матеріали цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , матері малолітнього ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИВ:

Заявницею 09.10.2020 року подано до суду заяву про встановлення факту батьківства. В обґрунтування заяви зазначено, що вона з 1998 року по 2005 рік перебувала в шлюбі із ОСОБА_4 . В 1999 році у них народилась донька ОСОБА_5 , в 2005 році вона з ОСОБА_4 розлучилась. В 2005 році вступила в шлюб із ОСОБА_6 , але враховуючи обставини про які повідомив її ОСОБА_6 щодо неможливості мати дітей, в день оформлення шлюбу вона припинила з ним шлюбні відносини та повернулась до колишнього чоловіка ОСОБА_4 , від якого народила в 2012 році сина ОСОБА_7 . Фактично з квітня 2005 року вона проживала із колишнім чоловіком, але шлюб з ОСОБА_6 не розірвала. В 2017 році помер ОСОБА_4 , за життя заяв про визнання батьківства не подавав, в квітні 2018 року в судовому порядку між нею та ОСОБА_6 було розірвано шлюб, а в серпні 2018 року за позовом ОСОБА_6 було виключено його з актового запису про народження дитини, як батька. Враховуючи зазначені обставини, те що батько дитини внесений до актового запису відповідно до вимог ч.1 ст.135 СК України, те, що батько дитини ОСОБА_4 помер, просила встановити факт батьківства, посилаючись, що встановлення даного факту їй необхідно для оформлення спадщини.

Дослідивши зміст поданої заяви, додатки до заяви, суд встановив наступне.

У відповідності до п. 5 ч. 2 ст.293 ЦПК України суд розглядає справи в порядку окремого провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Пунктом 1 ч. 1 ст.315 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Згідно вимог ч. 2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Статтею 128 СК України передбачено, що за відсутності заяви, право на подання якої встановлено статтею 126 цього Кодексу, батьківство щодо дитини може бути визнане за рішенням суду. Підставою для визнання батьківства є будь - які відомості, що засвідчують походження дитини від певної особи, зібрані відповідно до Цивільного процесуального кодексу України. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений матір`ю, опікуном, піклувальником дитини, особою, яка утримує та виховує дитину, а також самою дитиною, яка досягла повноліття. Позов про визнання батьківства може бути пред`явлений особою, яка вважає себе батьком дитини. Позов про визнання батьківства приймається судом, якщо запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень вчинено відповідно до частини першої статті 135 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України за № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснено, що суд вправі розглядати справи про встановлення юридичних фактів, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки. Тобто, від встановлення такого факту залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян та встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Відповідно до ч. 1 ст.130 СК України у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, факт його батьківства може бути встановлений за рішенням суду.

Згідно роз`яснень, наданих в п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» у разі смерті чоловіка, який не перебував у шлюбі з матір`ю дитини, або смерті жінки, котра вважалась матір`ю останньої, факт їхнього батьківства (материнства) може бути встановлено за рішенням суду в окремому провадженні.

З аналізу змісту вказаного пункту постанови, слід дійти висновку про те, що в порядку окремого провадження можуть подаватися лише заяви про встановлення факту батьківства (материнства) у разі смерті батька чи матері дитини, для підтвердження факту батьківств (материнства) померлої особи щодо дитини.

Водночас, встановлення факту батьківства тягне за собою певні юридичні наслідки у вигляді набуття дитиною по відношенню до батька, в даному випадку спадкових прав, тощо.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства,материнства та стягнення аліментів» справи про визнання батьківства суд розглядає у позовному провадженні.

Пунктом 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» передбачено, що, вирішуючи питання про прийняття заяв про встановлення фактів, що мають юридичне значення, судам необхідно враховувати, що ці заяви, повинні відповідати як загальним правилам щодо змісту і форми позовної заяви, так вимогам передбаченим відповідними статтями ЦПК, що регламентують зміст цієї заяви. У тому разі, коли буде виявлено, що встановлення підвідомчого судові факту пов`язане з вирішенням спору про право, суд відмовляє в прийнятті заяви до розгляду в окремому провадженні, а якщо це буде виявлено під час розгляду справи, залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Тобто, визначальною обставиною під час розгляду заяви про встановлення певних фактів у порядку окремого провадження є те, що такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав осіб, а встановлення таких фактів не пов`язується із наступним вирішенням спору про право.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права. Отже, суд може виявити наявність спору про право як на стадії відкриття провадження, так і в процесі розгляду справи.

Як вбачається з змісту заяви та доданих письмових документів, встановлення факту батьківства дитини, що була народжена в період перебування заявниці у шлюбі із ОСОБА_6 , від ОСОБА_4 , є необхідним для вирішення питання про спадкування. Також, як вбачається із змісту заяви, ОСОБА_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто з моменту смерті сплив час більше 2 років, даних про коло спадкоємців, відкриті спадкові справи, в заяві не наведено та з доданих до заяви доказів не вбачаються. Окрім того, розірвання шлюбу заявниці з ОСОБА_6 та виключення його із актового запису про народження як батька дитини ОСОБА_7 , відбулось в 2018 році, вже після смерті ОСОБА_4 .

Тобто, із змісту поданої заяви та додатків до неї вбачається, що має місце спір про право.

Відповідно до ч. 4 ст. 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Керуючись ч. 4 ст. 315 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження по справі за заявою ОСОБА_1 , матері малолітнього ОСОБА_2 , про встановлення факту батьківства, заінтересовані особи Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради, ОСОБА_3 , - відмовити.

Повний текст ухвали виготовлений 12.10.2020 року.

Ухвала суду може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції, який постановив ухвалу або безпосередньо до Харківського апеляційного суду. Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя: О.В.Бугера