Справа № 464/500/20
пр.№ 2/464/599/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2020 Сихівський районний суд м.Львова

в складі: головуючого судді Чорна С.З.,

при секретарі судових засідань Гернага Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові в режимі відеоконференції цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя,-

за участю:

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_3 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

в с т а н о в и в:

позивач ОСОБА_1 подав до суду позов до відповідача ОСОБА_2 у якому просить визнати майно: кухонна витяжка Bosch вартістю 3 000грн, холодильник "Whirlpool" вартістю 11 500 грн., порохотяг "Rowenta" вартістю 2 300грн., кухонні меблі вартістю 7 000 грн., хлібопіч електрична "Mirta," модель ВМ 1613 вартістю 1 500 грн., пароварка "SilverCrest" вартістю 1 000 грн., мультиварка "Saturn" вартістю 2000 грн., посудомийна машина "Bosch" вартістю 9 200 грн, бойлер вартістю 3 000грн., телевізор "Samsung" 2 шт. на загальну суму 8 000 грн, морозильна камера "Zanussi" вартістю 11 500 грн., пральна машина "Samsung" вартістю 11 500грн., диван вартістю 6 000грн., шафа купе вартістю 15 000 грн., комод вартістю 1 500грн., телевізор "Samsung" вартістю 11 500 грн., електричний обігрівач "Saturn" вартістю 1 500 грн., спільним сумісним майно подружжя та виділити йому у власність вищевказане рухоме майно на загальну вартість 118 500 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на його користь кошти в якості відшкодування, що були витрачені на проведення ремонту квартири в сумі 29 200 грн.

В обґрунтування своїх вимог покликається на те, що він зареєстрував шлюб з ОСОБА_2 , 02.02.2008. Рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 04.11.2019 шлюб між ними розірвано. За час сумісного перебування у шлюбі ними було набуто вищезазначене майнота проведено ремонт у квартирі, а саме: куплено сантехніку, радіатори металеві на зальну суму 92 000 грн, утеплення фасаду на суму 46 000 грн., вікна пластикові вартістю 20 000 грн., двері вхідні вартістю 9 000 грн., двері міжкімнатні 5 шт. на загальну суму 3 000 грн., підвісні стелі у ванній, кухній, спальні на загальну суму 6 900 грн. Вищевказане майно знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 де проживає відповідач з їх сином. Неодноразово звертався із вимогою до відповідача про поділ спільного майна, однак остання відмовляється від рівного поділу спільного сумісного майна, а тому просить позов задоволити.

Ухвалою суду від 14.02.2020 прийнято позовну заяву та відкрито провадження у справі.

18.03.2020 відповідачем ОСОБА_2 подано відзив на позовну заяву. Вважає позовну заяву безпідставною, не підтвердженою доказами та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки зазначене в позовній заяві рухоме майно було придбано нею до укладення шлюбу, а ремонт у квартирі здійснювався за кошти її матері, які вона передавала з-за кордону. Позивачем не надано жодних доказів, які б підтверджували про наявність у нього особистих грошових коштів, сплачених ним за покупку зазначеного в позові рухомого майна чи проведені ним ремонтні роботи. Долучає до матеріалів справи копії квитанції, які підтверджують отримання нею грошових переказів на її ім`я з за кордону, а тому, просить в задоволенні позову відмовити.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддя від 23.06.2020, у зв`язку із звільненнями судді ОСОБА_5 , визначено суддю Чорну С.З.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви та просять таку задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позов заперечила. Пояснила, що за час перебування у шлюбі з позивачем ними набуто майно, зокрема холодильник та інші речі, які зазначені в позовній заяві, однак через те, що більшість з них поламались вона їх викинула.

Представник відповідача ОСОБА_4 надала пояснення аналогічні змісту відзиву на позовну заяву.

Заслухавши пояснення сторін, з`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що в задоволенні позову слід відмовити з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі з 02.02.2008 року, рішенням Дрогобицького міськрайонного суду від 04.11.2019 шлюб між сторонами розірвано.

Позивач ОСОБА_6 просить визнати майно: кухонна витяжка Bosch вартістю 3 000грн, холодильник "Whirlpool" вартістю 11 500 грн., порохотяг "Rowenta" вартістю 2 300грн., кухонні меблі вартістю 7 000 грн., хлібопіч електрична "Mirta," модель ВМ 1613 вартістю 1 500 грн., пароварка "SilverCrest" вартістю 1 000 грн., мультиварка "Saturn" вартістю 2000 грн., посудомийна машина "Bosch" вартістю 9 200 грн, бойлер вартістю 3 000грн., телевізор "Samsung" 2 шт. на загальну суму 8 000 грн, морозильна камера "Zanussi" вартістю 11 500 грн., пральна машина "Samsung" вартістю 11 500грн., диван вартістю 6 000грн., шафа купе вартістю 15 000 грн., комод вартістю 1 500грн., телевізор "Samsung" вартістю 11 500 грн., електричний обігрівач "Saturn" вартістю 1 500 грн., спільним сумісним майно подружжя та виділити йому у власність вищевказане рухоме майно на загальну вартість 118 500 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на його користь кошти в якості відшкодування, що були витрачені на проведення ремонту квартири в сумі 29 200 грн.

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 1 ст.61 СК України встановлено, що об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту.

Статтею 163 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Частиною 1 ст.69 СК України встановлено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Суб`єктивне право на поділ майна, що перебуває на праві спільної сумісної власності подружжя, належить кожному з них незалежно від того, в який момент здійснюється поділ: під час шлюбу або після його розірвання. Поділ може бути здійснений як за домовленістю подружжя, так і за судовим рішенням. В основу поділу покладається презумпція рівності часток подружжя, яка може бути спростована домовленістю подружжя або судовим рішенням.

Частинами 1,2 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. При вирішенні спору про поділ майна суд може відступити від засади рівності часток подружжя за обставин, що мають істотне значення, зокрема якщо один із них не дбав про матеріальне забезпечення сім`ї, приховав, знищив чи пошкодив спільне майно, витрачав його на шкоду інтересам сім`ї.

Принцип рівності часток застосовується незалежно від того, чи здійснюється поділ у судовому або у позасудовому порядку.

Статтею 71 СК України встановлено, що майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними. Речі для професійних занять присуджуються тому з подружжя, хто використовував їх у своїй професійній діяльності. Вартість цих речей враховується при присудженні іншого майна другому з подружжя. Присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України. Присудження одному з подружжя грошової компенсації можливе за умови попереднього внесення другим із подружжя відповідної грошової суми на депозитний рахунок суду.

Сутність поділу полягає в тому, що кожному з подружжя присуджуються в особисту власність конкретні речі, а також здійснюється розподіл майнових прав та обов`язків. При здійсненні поділу в судовому порядку суд має виходити з презумпції рівності часток. При винесенні рішення суд має керуватися «обставинами, що мають істотне значення», якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшеннях, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо. Поділ спільного сумісного майна подружжя здійснюється з визначення кола об`єктів спільної сумісної власності подружжя і встановлення їхньої вартості. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи (абзац перший п.22 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007р. N 11).

Зі змісту п.п. 23, 24 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» вбачається, що вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання. Спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу можуть бути будь-які види майна, незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом. До складу майна, що підлягає поділу включається загальне майно подружжя, наявне у нього на час розгляду справи, та те, що знаходиться у третіх осіб. При поділі майна враховуються також борги подружжя та правовідносини за зобов`язаннями, що виникли в інтересах сім`ї.

Відповідно до п.30 постанови Пленуму ВСУ від 21.12.2007 №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя», рівність прав кожного із подружжя на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної сумісної власності, передбачено ч.1 ст.63, ч.1 ст.65 СК.

При цьому суд враховує правові позиції ВСУ з аналогічних спорів, в яких ВСУ роз`яснює, що у процесі розгляду спорів про поділ майна подружжя необхідно враховувати такі обставини: час придбання майна; кошти, за які таке майно було придбано (джерело придбання); мета придбання майна, яка дозволяє визначити правовий статус сумісної власності подружжя.

Суд звертає увагу на те, що тільки у випадку, якщо придбання майна відповідало зазначеним критеріям, таке майно може бути визнане спільно нажитим і підлягає розподілу між подружжям на підставі ст.60 СК України.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Позивачем, як доказ долучено до матеріалів справи, фотографії майна, яке зазначене в позовній заяві.

Однак, суд не вправі брати їх до уваги оскільки, фотографії не містять жодної інформації, на підставі яких суд міг би встановити, що це є спільне сумісне майно подружжя, яке підлягає поділу.

Суд зазначає, що позивачем не надано жодного належного та допустимого доказу на підтвердження своїх вимог, документально не підтверджено вартість майна, не доведено, що спірне майно придбане за час перебування у шлюбі та ким воно придбане.

Натомість відповідачем долучено до матеріалів справи копії квитанцій про одрежання нею грошовитх перказів з - за кордону, що підтверджує показання відповідача про те, що остання придбала майно за кошти її матері.

Крім цього, суд позбавлений можливості провести поділ між колишнім подружжям визнаної відповідачем вимоги в частині майна, а саме холодильника, оскільки позивач на час розгляду справи не надав жодних доказів дійсної його вартості. Клопотань про призначення експертизи визначення його вартості суду не заявлено.

Таким чином, виходячи із заявлених позовних вимог, встановлених обставин справи, системного аналізу положень чинного законодавства, суд дійшов висновку, що позов не підлягає до задоволення у зв`язку із недоведеністю наявності спільного сумісного майна.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 19, 141, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 60, 69, 70, 72 СК України, ст.355 ЦК України, суд, -

у х в а л и в :

в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя- відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається в порядку визначеному ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Учасники справи:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 05.10.2020.

Суддя Чорна С.З.