Ухвала

12 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 753/798/19

провадження № 61-13014ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усик Г. І.

розглянув касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» на постанову Київського апеляційного суду від 29 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» про визнання недійсним рішення комісії,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» (далі - ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі») про визнання недійсним рішення комісії.

Позов обґрунтовано тим, що 02 травня 2018 року працівники ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» склали акт № 46270 про порушення позивачем на об`єкті за адресою: АДРЕСА_1 Правил користування електричною енергією, а саме було встановлено невідповідність пломб Держспоживстандарта, у зв`язку з чим проведено нарахування вартості необлікованої електричної енергії на загальну суму 93 412,52 грн та вартості проведеної експертизи у розмірі 9 609,60 грн.

Позивач зазначав, що на підставі договору дарування від 22 липня 2014 року, укладеного між ним та ОСОБА_2 , останній передав у власність позивача 27/100 часток будинку АДРЕСА_2 . Послуги щодо забезпечення вказаного будинку електричною енергією здійснювалися на підставі договору про користування електричною енергією, укладеного 03 березня 2010 року між енергопостачальником - структурним відокремленим підрозділом «Енергозбут Київенерго» та ОСОБА_3

ОСОБА_1 вказував, що 24 січня 2014 року у зв`язку із дією природних факторів, внаслідок яких виникло пошкодження пластикової захисної кришки щиту обліку, опломбованої пломбою, за якою знаходився лічильник електроенергії, ним було викликано представників енергопостачальника, якими було знято зовнішню пломбу та проведено огляд і замінено зовнішню пластикову кришку на нову, встановлено зовнішню пломбу, а також складено акт про виконання технічної перевірки, відповідно до якого порушень Правил користування електричною енергією та Правил улаштування електроустановок не виявлено.

Позивач вказував, що окрім вказаного, 11 грудня 2015 року, 18 травня 2016 року та 25 жовтня 2016 року працівниками ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» було проведено ще й контрольний огляд електролічильника, при цьому ніяких порушень Правил користування електричною енергією виявлено не було.

ОСОБА_1 зазначав, що 02 травня 2018 року при перевірці приладу обліку електричної енергії представниками відповідача було зафіксовано порушення Правил користування електричною енергією та складено оскаржуваний акт від 02 травня 2018 року, за результатами розгляду якого комісією прийнято рішення про нарахування боргу та вартості необлікованої електричної енергії за період з 03 травня 2015 року по 03 травня 2018 року на суму 93 412,52 грн; за послуги по проведенню експертизи 9 609,60 грн, про що складено протокол від 20 грудня 2018 року № 1717.

ОСОБА_1 у позові вказував, що вважає оскаржуваний акт незаконним, оскільки він не міг здійснити втручання та фальсифікацію пломби, які знаходяться на лічильнику електроенергії всередині опломбованого щита обліку по тій причині, що зовнішні пломби лічильника були непошкодженими.

Позивач вважав, що засідання комісії відповідача 29 травня 2018 року та 20 грудня 2018 року носили формальний характер, а надані ним пояснення враховані не були.

Також ОСОБА_1 вказував, що договір про користування електричною енергією був укладений з ним тільки 13 вересня 2018 року, тоді як акт про порушення складений 02 травня 2018 року, а також, що у розрахунку необлікованої електричної енергії не враховано ті суми, що фактично ним сплачувались.

Рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 27 січня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції оцінивши належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що позивачем було установлено пристрій, що занижує покази приладу обліку електричної енергії в сторону зменшення, суд дійшов висновку, що акт про порушення від 02 травня 2018 року № 46270 та рішення комісії від 20 грудня 2018 року по розгляду вказаного акту, є правомірними та такими, що складені у відповідності до вимог законодавства та з додержанням процедури визначеної Правилами користування електричною енергією, а тому вимоги позивача визнав такими, що задоволенню не підлягають.

Постановою Київського апеляційного суду від 29 липня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Дарницького районного суду міста Києва від 27 січня 2020 року скасовано та ухвалено у справі нове судове рішення, яким позов ОСОБА_1 до ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про визнання незаконним та скасування рішення комісії та акту про порушення задоволено частково. Визнано незаконним та скасовано рішення комісії ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» по розгляду акту про порушення від 02 травня 2018 року № 46270, оформлене протоколом від 20 грудня 2018 року № 1714. В задоволенні іншої частини позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено. Стягнуто з ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» в дохід держави судові витрати у розмірі 1 921,00 грн.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що відносини щодо необлікованого використання електричної енергії не є деліктними, а полягають у порушенні укладеного між сторонами договору про користування електричною енергією, тому покладення на позивача відповідальності лише за сам факт проживання у квартирі до якої відповідачем поставляються відповідні послуги, без укладення відповідного договору, не є підставою для відповідальності.

ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» у серпні 2020 року засобами поштового зв`язку звернулось до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Київського апеляційного суду від 29 липня 2020 року у вищевказаній справі, в якій посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване судове рішення скасувати та передати справу на новий розгляд.

Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Частиною четвертою статті 274 ЦПК України передбачено, що в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах: 1) що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів та поділ майна подружжя; 2) щодо спадкування; 3) щодо приватизації державного житлового фонду; 4) щодо визнання необґрунтованими активів та їх витребування відповідно до глави 12 цього розділу; 5) в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб; 6) інші вимоги, об`єднані з вимогами у спорах, вказаних у пунктах 1-5 цієї частини.

Предметом спору у цій справі є вимога немайнового характеру про визнання недійсним рішення комісії ПрАТ «ДТЕК Київські електромережі» про нарахування боргу та вартості необлікованої електричної енергії, що не представляє складності у зв`язку зі сталістю законодавства та судової практики, а тому справа є справою незначної складності і не належить до виключень із цієї категорії, передбачених пунктом 2 частини шостої статті 19 ЦПК України.

Малозначна справа є такою в силу своїх властивостей, тому незалежно від того, визнав її такою суд першої чи апеляційної інстанції, враховуючи, що частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у Загальних положеннях цього Кодексу, які поширюються й на касаційне провадження, Верховний Суд вважає за можливе визнати цю справу малозначною.

Суд зазначає, що учасники судового процесу мають розуміти, що визначені підпунктами а, б, в, г пункту 2 частини 3 статті 389 ЦПК України випадки є виключенням із загального правила і необхідність відкриття касаційного провадження у справі на підставі будь-якого з них потребує належних, фундаментальних обґрунтувань, як від заінтересованих осіб, так і від Суду, оскільки в іншому випадку принцип правової визначеності буде порушено.

Посилань на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню,касаційна скарга не містить.

Верховним Судом перевірено, чи мають місце підстави, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких касаційне провадження у малозначній справі підлягає відкриттю, зокрема, з урахуванням обставин, на які посилався заявник в касаційній скарзі, та зазначених підстав не встановлено.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

З урахуванням наведеного, оскільки заявник подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не наведені, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» на постанову Київського апеляційного суду від 29 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські Електромережі» про визнання недійсним рішення комісії відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик