СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/226/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Грень О.О.

представника позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

представника третьої особи Старинець Н.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву представника позивачів ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання недійсним договору дарування, витребування з чужого незаконного володіння та усунення перешкод в користуванні майном,

В С Т А Н О В И В:

16.10.2019р. позивачі звернулися до суду з позовом до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 про визнання недійсним договору дарування від 23.03.2019р.; витребувати з чужого незаконного володіння ОСОБА_8 ; усунути перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 А ОСОБА_8 , ОСОБА_2 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.10. 2019 р. відкрито провадження у справі за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 24.10. 2019 р. закрито підготовче судове засідання та призначено розгляд справи по суті.

09.10.2020р. представником позивачів подано заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на трикімнатну квартиру, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , та належить ОСОБА_8 на праві приватної власності.

В обгрунтування заяви посилався на те, що у випадку якщо не буде накладений арешт на нерухоме майно відповідача, то за час розгляду його позову відповідач, може відчужити вказане майно, і рішення не можливо буде виконати.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 2 ст.149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову визначені у ст. 150 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

До заяви не надані дані про те, що майно, на яке просить позивач накласти арешт належить відповідачу на даний час та про те, що є реальна небезпека реалізації цього майна, що унеможливить виконання рішення суду в майбутньому.

Враховуючи вищенаведене, суд приходить до висновку, що в даному випадку не доведено, що невжиття забезпечення позову може істотно ускладнити (унеможливити) виконання рішення суду, оскільки не надано належних доказів, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду при задоволенні позову.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.151-153, 293 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити в задоволенні заяви представника позивачів ОСОБА_3 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації про визнання недійсним договору дарування, витребування з чужого незаконного володіння та усунення перешкод в користуванні майном.

Ухвала набирає законної сили негайно з моменту підписання її суддею.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Петренко