Справа № 137/830/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"02" жовтня 2020 р.

Літинський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Гопкіна П.В.,

за участю секретаря Іванової І.О.,

сторін у справі

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача - адвоката Сільченка О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Літині цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області про встановлення факту родинних відносин та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача - адвокат Сільченко О.В. звернувся до Літинського районного суду Вінницької області із вказаним позовом мотивуючи його тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дядько позивача - ОСОБА_2 . Після його смерті відкрилась спадщина до складу якої ввійшла земельна частка(пай) площею 2,71 га, що розташована на території Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області.

Представник позивача зазначає, що ОСОБА_2 все життя проживав один і позивач ОСОБА_1 як племінниця являється єдиним спадкоємцем п`ятої черги. При зверненні до державного нотаріуса з питання щодо оформлення спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 отримано листа відповідно позивачу роз`яснено про необхідність звернення до суду задля захисту своїх прав.

Таким чином просить ухвалити рішення яким: встановити юридичний факт, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був дядьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 право на земельну частку (пай) площею 2,71 га, що розташована у колективній власності КСП «Івчанське» (в минулому).

Позивач ОСОБА_1 та її представник - адвокат Сільченко О.В. у судовому засіданні позов підтримали та просили його задовольнити.

Представник відповідача Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області до судового засідання не з`явився. Надали на адресу суду листа відповідно до якого просять розгляд справи проводити у відсутність представника сільської ради. Із позовною заявою ознайомлені та просять її задовольнити (а.с. 43).

Дослідивши матеріали справи та надані в ній позивачем докази на обґрунтування заявлених вимог, заслухавши показання свідків суд приходить до наступних висновків.

Допитана у судовому засіданні свідок ОСОБА_3 повідомила суду, що позивач ОСОБА_1 являється свідку сторонньою особою. Підтвердила, що проживала на одній вулиці із батьком позивача та його братом. Повідомила, що позивач являється племінницею померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

У судовому засіданні свідок ОСОБА_4 впевнено ствердив суду, що знає батька позивача з дитинства. Також повідомив, що після смерті батька позивача ОСОБА_1 проживала спільно із ОСОБА_2 , котрий являється останній рідним дядьком

З урахуванням наведеного, у суду немає підстав ставити під сумнів достовірність та правдивість фактів, повідомлених свідками. Дані про їх заінтересованість в результаті розгляду справи відсутні, їх показання об`єктивно підтверджуються і не суперечать іншим зібраним у справі доказам.

На підтвердження позовних вимог стороною позивача суду надані наступні докази .

Так, відповідно до свідоцтва про народження (а.с. 6) батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначені ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Свідоцтвом про укладення шлюбу (а.с. 7а) зазначається причини зміна прізвища позивача із « ОСОБА_8 » на « ОСОБА_9 ». Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 8) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до свідоцтва про смерть (а.с. 9) ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 9). Згідно відповіді Державного архіву Вінницької області від 11.03.2020 (а.с. 10) книг актових записів про народження громадян по с. Івча Літинського району Вінницької області за 1943 рік в архіві на зберіганні немає. Відповідно до сертифікату на земельну частку (пай) ОСОБА_2 мав право на земельну ділянку розміром 2,71 в умовних кадастрових гектари у землі котра перебуває у колективній власності КСП «Івчанське» (а.с. 11). Відповідно до виписки з погосподарської книги за № 4 за 1958-1960 року (а.с. 12), ОСОБА_10 зазначена головою домогосподарства, ОСОБА_6 - її сином, ОСОБА_2 - її сином. Відповідно до довідки Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області (а.с. 13) ОСОБА_1 після смерті ОСОБА_11 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , користується земельною ділянкою, яка належала на підставі права приватної власності ОСОБА_2 та розташована по АДРЕСА_1 . Довідкою за № 208 від 03.03.2020 (а.с. 14) зазначається, що ОСОБА_1 похоронила ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до довідки Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області за № 474 від 31.05.2018 (а.с. 15) ОСОБА_2 , 1946 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 на день смерті проживав та був зареєстрований по АДРЕСА_1 . За даною адресою проживав та був зареєстрований одиноко. Листом Літинської державної нотаріальної контори за № 509/02-17 від 30.06.2020 (а.с. 17) позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Відповіддю за № 234-02/16 від 02.10.2020 Івчанська сільська рада Літинського району Вінницької області повідомляє, що заповіту посвідченого від імені ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 по Івчанській сільській раді немає.(а.с. 44 ).

Щодо позовних вимог в частині встановлення юридичного факту родинних відносин зі спадкодавцем.

Пунктом 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України передбачено, що суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

У відповідності із п.7 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину або інших спадкових прав.

Заслухавши доводи позивача та її представника, пояснення свідків, які в судовому засіданні підтвердили, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 являється рідним дядьком позивачу ОСОБА_1 , суд приходить до висновку, що позивачем надано достатньо доказів на підтвердження вищезазначених обставин, а відтак позов в частині встановлення факту родинних відносин підлягає до задоволення.

Що стосується вимоги позивача в частині визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до абз. 2 п.1 розділу Х «Перехідні положення» Земельного Кодексу України (2001 року), рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету Кабінету Міністрів України від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", є підставою для реєстрації права власності на земельні ділянки цих громадян або їх спадкоємців відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень". Державна реєстрація таких земельних ділянок здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Державний акт (сертифікат) на земельну ділянку спадкодавцем за життя не виготовлений, що є перешкодою для видачі нотаріусом свідоцтва про право на спадщину на право на земельну ділянку.

Згідно п.3.5 листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування" № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року, спори про визнання права власності на земельну ділянку та права на земельну частку (пай) в порядку спадкування, зокрема у випадках, якщо відсутній отриманий спадкодавцем державний акт про право власності на земельну ділянку, зареєстрований належним чином, якщо спадкодавцем не був отриманий державний акт про право власності на земельну ділянку, або в державному акті є неточності, які підлягають виправленню, розглядаються судами з урахуванням вимог закону та роз`яснень, викладених в пунктах 10, 11 ППВСУ від 30 травня 2008 року № 7 про те, що відповідно до статті 1225 ЦК право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців за загальними правилами спадкування (зі збереженням її цільового призначення) при підтвердженні цього права спадкодавця державним актом на право власності на землю або іншим правовстановлюючим документом. Якщо спадкодавець не набув права власності на земельну ділянку згідно зі ст. 125 ЗК, проте розпочав процедуру приватизації земельної ділянки відповідно до чинного законодавства України, а органами місцевого самоврядування відмовлено спадкоємцям у завершенні процедури приватизації, то спадкоємці мають право звертатися до суду із позовами про визнання відповідного права в порядку спадкування - права на завершення приватизації та одержання державного акта про право власності на землю на ім`я спадкоємця, а не права власності на земельну ділянку.На підставі абз. 2 п. 1 розділу X "Перехідні положення" ЗК рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийняті органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок" (втратив чинність на підставі Закону України від 14 вересня 2006 року № 139-V) є підставою для виготовлення та видачі цим громадянам або їх спадкоємцям державних актів на право власності на земельну ділянку за технічною документацією щодо складання документів, що посвідчують право на земельну ділянку (пункт 1 розділу X доповнено абз. 2 згідно із Законом від 16 вересня 2008 року № 509-VI).Отже, якщо видача державного акта про право власності на землю здійснюється на підставі рішення про передачу громадянам України безоплатно у приватну власність земельних ділянок, прийнятого органами місцевого самоврядування відповідно до Декрету КМУ від 26 грудня 1992 року "Про приватизацію земельних ділянок", до спадкоємців переходить право отримати державний акт про право власності на земельну ділянку. Зазначений порядок встановлений законодавством у разі набуття права власності на земельні ділянки шляхом їх приватизації громадянами (ч. 3 ст. 116 ЗК).

Оскільки спадкодавець ОСОБА_2 за життя не отримав державного акту на земельну ділянку, хоча вона і передана останньому у приватну власність, то і позивач в порядку спадкування після смерті спадкодавця вправі порушувати питання про успадкування права на цю земельну ділянку з послідуючим проведенням землевпорядних робіт, необхідних для приватизації земельної ділянки та отриманням свідоцтва про право власності на землю.

Оскільки в судовому засіданні беззаперечно доведено, що ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 був дядьком позивачу та йому належало право на земельну частку (пай), розміром 2,71 умовних кадастрових гектарів, розташованої на території Івчанської сільської ради Літинського району Вінницької області, а позивач ОСОБА_1 , як спадкоємець має намір успадкувати майно померлого дядька, проте успадкувати майно не має можливості у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на земельну частку (пай), тому з метою захисту майнових прав позивача, за останньою слід визнати право на земельну частку (пай), розміром 2,71 га., право на яку належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Керуючись ст. ст. 13, 19, 76-82, 258-265, 268,293,294 ЦПК України, ст.ст. 16, 328, 1220, 1222, 1223, 1268 ЦК України, ст. ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01 липня 2004 року, беручи до уваги правові положення викладені у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 р., суд,

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Встановити юридичний факт, що померлий ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 був дядьком ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , право на земельну частку (пай), розміром 2,71 в умовних кадастрових гектарах, право на яку належало ОСОБА_2 на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії РН № 045331 виданого згідно розпорядження Літинської районної державної адміністрації Вінницької області № 167 від 25 червня 2001 року.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Суддя : Гопкін П. В.