24.03.2020 Справа № 756/2929/20
Ун.№756/2929/20
Пр.№2-н/756/108/20
У Х В А Л А

про залишення заяви без руху

24 березня 2020 року суддя Оболонського районного суду м. Києва Майбоженко А.М. розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу,

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернулась до суду з заявою про видачу судового наказу, в якому просить видати судовий наказ про стягнення з Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних та вітчизняних автотранспортних засобів «Укрінтеравтосервіс» Міністерства інфраструктури України на користь ОСОБА_1 заборгованість по заробітній платі в сумі 475 568,39 грн з врахуванням індексу інфляції на час її фактичної виплати та 307 678,61 грн середнього заробітку за час затримки розрахунку заробітної плати.

Судовий збір за подання заяви не сплачено.

Відповідно до ст.5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються, зокрема, позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Стягнення з роботодавця (власника або уповноваженого ним органу підприємства, установи, організації) середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні (в разі невиплати з вини власника або уповноваженого ним органу належних звільненому працівникові сум у строки, зазначені в статті 116 Кодексу законів про працю України, за весь час затримки по день фактичного розрахунку) за своєю правовою природою є спеціальним видом відповідальності роботодавця, який нараховується у розмірі середнього заробітку і спрямований на захист прав звільнених працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу (усіх виплат, на отримання яких працівники мають право згідно з умовами трудового договору і відповідно до державних гарантій).

Вбачається, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні статті 2 Закону України від 24 березня 1995 року N 108/95-ВР "Про оплату праці", тобто середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини першої статті 5 Закону України "Про судовий збір", згідно з якою від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивача про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Така позиція висловлена Верховним судом у постанові Великої Палати від 30 січня 2019 року у справі N 910/4518/16 (провадження N 12-301гс18).

Отже, заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу подано з порушенням вимог ст. 175 ЦПК України, оскільки до такої не додано докази сплати судового збору за пред`явлення вимог про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.

За приписами ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, судовий збір складає 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

За таких обставин, враховуючи те, що позивачем заявлено вимогу майнового характеру, на яку не поширюються положення ст.5 Закону України «Про судовий збір», останньому необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3076,78 грн.

За приписами ч.ч. 1, 2 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175, 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

З огляду на наведене, вважаю за необхідне позовну заяву позивача залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу залишити без руху, встановивши заявнику десятиденний строк для усунення недоліків, зазначених у мотивувальній частині ухвали, який рахувати з дня отримання її копії.

У разі невиконання вимог ухвали в зазначений строк позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А.М. Майбоженко