УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" вересня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова у складі: судді Божко В.В., розглянувши заяву ФОП ОСОБА_1 про забезпечення позову по цивільній справі за позовом ФОП ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ФОП ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ), ФОП ОСОБА_3 ( АДРЕСА_3 ), ОСОБА_4 ( АДРЕСА_4 ), ОСОБА_5 ( АДРЕСА_5 ), ОСОБА_6 ( АДРЕСА_6 ) про визнання недійсним правочину, визнання права власності на частину нежитлового (підвального) приміщення та визнання частково недійсним правочинів із скасуванням в цій частині рішень про їх реєстрацію в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, визнання частково недійсним та скасування примітки у свідоцтві про право на спадщину, поновлення первинного стану Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, -

встановив:

04.09.2020р. до Київського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява ФОП ОСОБА_1 до відповідачів ФОП ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в якій позивач просить:

-визнати дійсною додаткову угоду № 3 від 29 червня 2017 року до договору про спільну діяльність по виконанню будівельних робіт з реконструкції існуючого салону-магазину з влаштуванням прибудови з підвалом по АДРЕСА_7 від 30 квітня 2007 року та визнати за ФОП ОСОБА_1 (IПH № НОМЕР_1 ) право приватної власності на підвальне цокольне приміщення - 1/3 (одну третю) площі об`єкта по АДРЕСА_7 , а саме: на нежитлові підвальні приміщення: 1 площею 75,1 кв.м (№ 9-20) та 2 площею 15,6 кв.м, (№ «9-19») в літерi "А-2" відповідно до технічного паспорта, що виготовлений 22.12.2017 року КП Харківське міське БТІ»;

-визнати частково недійсним свідоцтво про право на спадщину за законом від 28.02.2017 року, реєстр № 2-96, спадкова справа № 469/2015, в частині скасування його примітки такого змісту: самовільно побудовано приміщення підвалу № 9-19 площею 15,7 кв.м, № 9-20 площею 79,4 кв.м в літ. А-2 по АДРЕСА_7 згідно технічного паспорту, виготовленого ТОВ Інвентарбюро" станом на 13.02.2017, інвентаризаційна справа № 125, реєстровий № 966;

-визнати частково недійсними нотаріально посвідчені договори купівлі продажу від 11.12.2019 (реєстр № 3690) і від 15.04.2020 (реєстр № 566) з наслідками часткового скасування рішень про державну реєстрацію права власності на спірні підвальні приміщення, які ідентифіковані в них як № 9-19, 9-20 у вказаній в договорах літерi "А-2" за записами № 34587606 від 11.12.2019 (індексний номер рішення № 50158746 від 11.12.2019) і № 36265344 від 15.04.2020 (індексний номер рішення 51980748 від 15.04.2020) в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

-поновити первинний стан Державного реєстру речових прав на нерухоме майно за записом про право власності: 19236227, - самовільно виготовлену рубрику Опис об`єкта зі змістом: Загальна площа (кв.м): 209,2, площа самочинно збудованого (кв.м): 95,1, Опис: самовільно побудовано приміщення підвалу № 9-19 площею 15,7 кв.м, № 9-20 площею 79,4 кв.м в літ. А-2, по АДРЕСА_7 , згідно технічного паспорту, виготовленого ТОВ «Інвентарбюро станом на 13.02.2017 року, інвентаризаційна справа № 125 реєстровий № 966. Відповідно до довідки від 04.01.2019 зміни облаштування санітарно-технічного обладнання та будь-яких інших змін в технічному стані об`єкту. що належить до самочинного, не виявлено, - скасувати та відновити замість неї рубрику зі змістом: Площа: Загальна площа (кв.м): 114,1.

Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 25.09.2020 відкрито провадження по даній справі та призначено до судового розгляду за правилами загального позовного провадження.

Разом з позовом позивач надав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просить забезпечити позов шляхом заборони відчуження нежитлових приміщень № «9-19» площею 15,7 кв.м, № «9-20» площею 79,4 кв.м в літерi "А-2" у будинку АДРЕСА_7 і шляхом заборони внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо цих приміщень на час до розгляду цього позову по суті.

В обґрунтування поданої заяви зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду.

Суд, дослідивши подану заяву, прийшов до наступного висновку.

Забезпечення позову це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду в разі задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Інститут забезпечення позову являє собою сукупність встановлених законом заходів, що вживаються судом за клопотанням осіб, які беруть участь у справі, якщо у них існують побоювання, що виконання ухваленого у справі рішення виявиться у майбутньому утрудненим чи неможливим.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Вирішуючи питання щодо доцільності забезпечення позову у спосіб, про який просить позивач, суд також враховує правову позицію Верховного Суду України.

В пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», роз`яснено про те, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно до ч.1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.5,6 ст.153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

З матеріалів справи вбачається, що нежитлові приміщення № «9-19» площею 15,7 кв.м, № «9-20» площею 79,4 кв.м в літерi "А-2" у будинку АДРЕСА_7 - є предметом спору.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд виходить з того, що між сторонами дійсно виник спір, забезпечення позову в спосіб, про якій просить позивач, буде відповідати меті застосування заходів забезпечення. Невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим чи утруднити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

Згідно ч.1 ст.157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Керуючись ст. ст. 149-153, 260 ЦПК України, суддя -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ФОП ОСОБА_1 задовольнити.

Забезпечити позов шляхом заборони відчуження нежитлових приміщень № «9-19» площею 15,7 кв.м, № «9-20» площею 79,4 кв.м в літерi "А-2" у будинку АДРЕСА_7 і шляхом заборони внесення відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно щодо цих приміщень на час до розгляду цього позову по суті.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів.

Дані стягувача: ФОП ОСОБА_1 , АДРЕСА_8 .

Дані боржника: ФОП ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 .

Дані боржника: ФОП ОСОБА_3 , АДРЕСА_3 .

Дані боржника: ОСОБА_4 , АДРЕСА_4 .

Дані боржника: ОСОБА_5 , АДРЕСА_5 .

Дані боржника: ОСОБА_6 , АДРЕСА_6 .

Суддя Божко В.В.