ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
О К Р Е М А У Х В А Л А
Справа № 638/9179/20
Провадження № 22-ц/818/4628/20
Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого-судді Кругової С.С.,
суддів Тичкової О.Ю., Яцини В.Б.,
Учасники справи:
Боржник: Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 ,
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 до Фізичної особи підприємця ОСОБА_2 про видачу судового наказу про стягнення грошового боргу,
за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 31 липня 2020 року, постановлену суддею Штих Т.В., -
Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 31 липня 2020 року відмовлено ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення грошового боргу з ОСОБА_2 .
ОСОБА_1 звернувся з апеляційною скаргою на зазначену ухвалу, в якій просив, зокрема, постановити окрему ухвалу через порушення судом першої інстанції норм процесуального права.
Харківським апеляційним судом встановлено порушення вимог закону, що стали підставою для скасування ухвали Дзержинського районного суду міста Харкова від 31 липня 2020 року.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч.1 ст. 2 ЦПК України).
Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, в якій просив видати судовий наказ про стягнення з боржника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на підставі договору позики суму грошового боргу 180 000 грн.
Матеріали справи свідчать про те, що до заяви про видачу судового наказу ОСОБА_1 додано копію договору позики, укладеного між ОСОБА_1 та фізичною особою- підприємцем ОСОБА_2 та витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, за даними якого місцезнаходження фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 АДРЕСА_1 .
Суд першої інстанції, відмовляючи у видачі судового наказу, виходив з того, що частиною 9 статті 165 ЦПК України передбачено, що у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.
Відповідно до частини 4 статті 165 ЦПК України, суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Суд першої інстанції, незважаючи на ці вимоги, помилково, керуючись ч. 5 ст. 165 ЦПК України, звернувся до органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника. І оскільки фізична особа ОСОБА_2 не зареєстрований за зазначеним місцезнаходженням у заяві про видачу судового наказу відмовив у видачі наказу, тоді як заявник просив видати судовий наказ стосовно фізичної особи-підприємця, а не фізичної особи.
Суд першої інстанції на зазначене уваги не звернув та помилково дійшов висновку про відмову у видачі судового наказу з підстав відсутності інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи ОСОБА_2 .
Матеріали справи не містять жодних відомостей про перевірку судом зазначеного у заяві місцезнаходження боржника фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Без вчинення відповідних дій, передбачених ч. 4 ст. 165 ЦПК України, у суду першої інстанції були відсутні підстави для відмови у видачі судового наказу на підставі ч. 9 ст. 165 ЦПК України.
Відповідно до ст. 385 ЦПК України апеляційний суд у випадках і в порядку, встановлених ст.262 цього Кодексу, може постановити окрему ухвалу.
Згідно з частиною 1 статті 262 ЦПК України суд, виявивши при вирішенні спору порушення законодавства або недоліки в діяльності юридичної особи, державних чи інших органів, інших осіб, постановляє окрему ухвалу, незалежно від того, чи є вони учасниками судового процесу.
Частиною 10 ст.262 ЦПК України передбачено, що суд вищої інстанції може постановити окрему ухвалу в разі допущення судом нижчої інстанції порушення норм матеріального або процесуального права, незалежно від того, чи є такі порушення підставою для скасування або зміни судового рішення.
Колегія суддів вважає за необхідне встановлені обставини довести до відома голови суду для обговорення зазначеного питання на нараді з метою запобігання аналогічних порушень в майбутньому.
На підставі викладеного і керуючись ст. ст. 262, 385 ЦПК України, суд
Копію зазначеної окремої ухвали направити голові Дзержинського районного суду м. Харкова для обговорення на нараді з метою недопущення порушень та для забезпечення розгляду аналогічних справ відповідно до вимог цивільно-процесуального закону.
Про вжиті заходи повідомити Харківський апеляційний суд у місячний строк.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її підписання.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.Ю. Тичкова

В.Б. Яцина