Борівський районний суд Харківської області
справа: № 614/227/20
провадження: 2/614/76/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н ЕМ У К Р А Ї Н И

31.03.2020 Борівський районний суд Харківської області в складі судді Гуляєвої Г.М., розглянувши у підготовчому судовому засіданні в смт. Борова цивільну справу № 614/227/20 за позовом ОСОБА_1 до Піско-Радьківської сільської ради Борівського району Харківської області,

про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом

У С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до Борівського районного суду Харківської області з позовною заявою, в якій вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 від 24.04.2018), яка проживала та значилася зареєстрованою в с.Піски-Радьківські Борівського р-ну Харківської обл. Після її смерті залишилась спадщина у вигляді земельної ділянки для ведення товарного селянського господарства, розташованої на території Піско-Радьківської с/ради Борівського р-ну Харківської обл., що належить спадкодавцю на підставі Державного акта на право власності на земельну ділянку серії ХР №028256, виданого Борівським РВ земельних ресурсів Харківської обл. 02.10.2006, кадастровий №:02:001:0069, загальною площею 4.1454 га.

Спадкодавець за життя склала заповіт, посвідчений приватним нотаріусом Борівського районного нотаріального округу Харківської обл. Бондаренко О.І. 29 березня 2017 р. під реєстраційним №992, в якому заповідала заявнику вищевказану земельну ділянку. Але заявник передбачений законом строк для подачі заяви про прийняття спадщини за заповітом пропустив, оскільки спочатку йому не було відомо про існування заповіту, пізніше, коли він дізнався про вищезазначений заповіт та про існуючу спадщину - вважав вказану земельну ділянку вже своєю власністю.

Коли позивач звернувся у СТОВ «Добробут плюс», щоб отримати орендну плату за земельний пай, то там йому повідомили про те, що вищевказана земельна ділянка належить потерпілій ОСОБА_2 і тому отримати орендну плату за земельний пай він не має права, бо не вступив у спадщину за заповітом, тому йому порадили звернутися до нотаріуса.

Однак, нотаріус роз`яснив позивачу, що він не може отримати свідоцтво про право на спадщину за заповітом, оскільки пропустив строк для подачі відповідної заяви.

В зв`язку з чим за захистом своїх прав позивач був змушений звернутися до суду.

13.03.2020 ухвалою судді відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

В підготовче судове засідання позивач надав заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за його відсутності.

Піско-Радьківська с/рада Борівського р-ну Харківської обл. в судове засідання надала заяву про визнання позову та розгляд справи за відсутності її представника.

Суд вважає можливим розглянути справу у відсутності сторін, які заявили про розгляд справи за їх відсутності, на підставі наявних у справі матеріалів, без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, що відповідає вимогам ч. 3 ст.211, ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Згідно ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, в порядку, встановленому ст. 206 цього Кодексу.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно ст.1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини; якщо виникнення у особи права на спадщину залежить від неприйняття спадщини або відмови в його прийнятті іншими спадкоємцями, строк для прийняття спадщини встановлюється в три місяці з моменту неприйняття іншими спадкоємцями спадщини або відмови від її прийняття.

Відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Відповідно до ст.1272 ЦК України визначено наслідки пропущення строку для прийняття спадщини, зокрема, якщо спадкоємець протягом строку, встановленого ст.1270 ЦК України, не подав заяву про прийняття спадщини, він вважається таким, що не прийняв її. За письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину, спадкоємець, який пропустив строк для прийняття спадщини, може подати заяву про прийняття спадщини нотаріусу за місцем відкриття спадщини. За позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

Позивач пропустив встановлений строк для прийняття спадщини з поважних причин, оскільки не знав про існування спадкового майна.

В суді встановлено та підтверджується письмовими доказами, що відповідно до копії свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.5); згідно копії заповіту від 29 березня 2017 р., ОСОБА_2 належну їй земельну ділянку площею 4.1454 га, надану для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Піско-Радьківської с/ради Борівського р-ну Харківської обл. заповідає ОСОБА_3 (а.с.8); згідно копії Державного акту на право власності на земельну ділянку, ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 4.1454 га , яка розташована на території Піско-Радьківської с/ради Борівського р-ну та призначена для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (а.с.9); відповідно до копії Витягу зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на ї підставі свідоцтва про право на спадщину), за вказаними параметрами запиту ( ОСОБА_2 , дата смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 ) у Спадковому реєстрі інформація відсутня (а.с.10); згідно копії повідомлення приватного нотаріусу Борівського районного нотаріального округу Харківської обл. від 25.02.2020, ОСОБА_3 з заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 до нотаріальної контори або приватного нотаріуса не звертався; спадкова справа після її смерті не заводилась; згідно наданої довідки виконкому Піско-Радьківської с/ради Борівського р-ну Харківської обл. №1374 від 28.08.2019 ОСОБА_3 спадщину не прийняв (не проживав/ не був зареєстрований разом з померлою на час її смерті); тобто ним пропущений 6-ти місячний строк для прийняття спадщини (а.с.11).

Згідно п.24 Постанови Пленуму Верховного суду України №7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», особа, яка не прийняла спадщину в установлений законом строк, може звернутися до суду з позовною заявою про визначення додаткового строку для прийняття спадщини відповідно до ч.3 ст.1272 ЦК України. Суди відкривають провадження в такій справі у разі відсутності письмової згоди спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які прийняли спадщину, а також за відсутності інших спадкоємців, які могли б дати письмову згоду на подання заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини.

Суд враховує, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Отже, право на справедливий судовий розгляд, закріплене в пункті 1 статті 6 Конвенції, необхідно розглядати як право на доступ до правосуддя.

Тобто Україна як учасниця Конвенції повинна створювати умови щодо забезпечення доступності правосуддя як загальновизнаного міжнародного стандарту справедливого судочинства.

Гарантоване статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод право на справедливий суд включає в себе принцип доступу до суду, ефективність якого обумовлюється тим, що особі має бути забезпечена можливість звернутися до суду за вирішенням певного питання, і що держава не повинна чинити правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Згідно правової позиції Верховного Суду викладеній у постанові від 26 червня 2019 року № 61-38298св18, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.

Таким чином, необізнаність спадкоємця про існуванян спадкового майна є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини.

У вирішенні питання про поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини потрібно враховувати свободу заповіту як фундаментальний принцип спадкового права.

Згідно з усталеною практикою Європейського суду з прав людини, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною залежно від характеру рішення («Серявін та інші проти України» (Seryavin and Others v. Ukraine) від 10 лютого 2010 року, заява №4909/04).

Із досліджених судом доказів вбачається, що після відкриття спадщини, позивач не оформив свої спадкові права через ряд об`єктивних причин, в т.ч., із-за необізнаності про існування спадкового майна.

Дані обставини суд вважає достатньо вагомими причинами, які перешкодили позивачу своєчасно особисто звернутись до державної нотаріальної контори по місцю знаходження спадкового майна, як це передбачено ч.2 ст. 1269 ЦК України, у встановлений шестимісячний строк.

Крім того, суд приймає до уваги ту обставину, що позов визнано відповідачем, і це визнання не суперечить вимогам закону, не порушує прав та інтересів інших осіб.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини справи.

Принцип «пропорційності» тісно пов`язаний із принципом верховенства права: принцип верховенства права є фундаментом, на якому базується принцип «пропорційності», натомість принцип «пропорційності» є умовою реалізації принципу верховенства права і водночас його необхідним наслідком. Судова практика Європейського суду з прав людини розглядає принцип «пропорційності» як невід`ємну складову та інструмент верховенства права, зокрема й у питаннях захисту права власності.

Дотримання принципу «пропорційності» передбачає, що втручання в право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно з національним законодавством і в інтересах суспільства, все одно буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу, якщо не було дотримано розумної пропорційності між втручанням у право особи та інтересами суспільства. Ужиті державою заходи мають бути ефективними з точки зору розв`язання проблеми суспільства, і водночас пропорційними щодо прав приватних осіб. Оцінюючи пропорційність, слід визначити, чи можливо досягти легітимної мети за допомогою заходів, які були б менш обтяжливими для прав і свобод заінтересованої особи, оскільки обмеження не повинні бути надмірними або такими, що є більшими, ніж необхідно для реалізації поставленої мети.

Аналогічні правові висновки висловив Верховний Суд у постанові від 17.10.2018 по справі № 681/203/17-ц.

Проаналізувавши встановлені обставини по справі, оцінивши надані в силу положень ст.81 ЦПК України докази в їх сукупності, оскільки позивач пропустив строк прийняття спадщини, то суд вважає за необхідне визнати причини пропуску строку подачі заяви про прийняття спадщини спадкоємцем поважними, а позов задовольнити і визначити йому додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини.

Факт пропуску строку для прийняття спадщини не є підставою для усунення від спадкування.

Таким чином суд вважає, що позивач пропустив строк подачі заяви до ДНК про прийняття спадщини з поважних причин.

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст.12, 13, 81, 206, ч. 3 ст. 211, ч. 2 ст. 247, 264, 265, 273, п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, на підставі ст.ст.1270,1272 Цивільного Кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Піско-Радьківської сільської ради Борівського району Харківської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини за заповітом - задовольнити.

ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) визначити додатковий строк для подачі заяви про прийняття спадщини, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на 3 (три) місяці після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги через Борівський районний суд Харківської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Гуляєва Г. М.