Справа № 626/1147/20
Провадження № 2/626/402/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

05.10.2020 року м. Красноград

Красноградський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді Дудченко В.О.

за участю секретаря Зінченко Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Краснограді, у відсутності сторін, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного аграрно - орендного підприємства 'Промінь' про розірвання договору оренди землі в зв`язку зі зміною власника ,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАОП «Промінь», в якому просить розірвати договір оренди землі від 18.07.2014 року за №938, який укладений між ОСОБА_2 та ПАОП «Промінь» і зареєстрований 09.02.2015 року за №8679965 Красноградським районним управлінням юстиції, строком на 25 років, на земельну ділянку загальною площею 6,1447 га, кадастровий номер :10:000:0158, яка належала ОСОБА_2 відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, індексний номер 23732937, виданого 02 липня 2014 року Реєстраційною службою Красноградського районного управління юстиції Харківської області.

На обґрунтування позову позивач зазначив, що він 28.04.2020 року став власником земельної ділянки кадастровий номер :10:000:0158, загальною площею 6,1447 га, що розташована на території Кобзівської сільської ради Красноградського району Харківської області, яку він успадкував за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Успадкована земельна ділянка відповідно до договору № 938 від 18.07.2014 року, укладеного з ОСОБА_2 , перебуває в оренді ПАОП "Промінь", строком на 25 років. Він має намір, як новий власник, самостійно використовувати земельну ділянку і отримувати дохід, так як сума орендної плати є недостатньою і не відповідає його потребам. Договором оренди, передбачено підстави розірвання договору у зв`язку з переходом права власності на дану земельну ділянку до другої особи. У зв`язку з тим, що право власності на земельну ділянку перейшло до нього 28.04.2020 року, а подальше використання земельної ділянки на умовах, запропонованих ПАОП "Промінь" є невигідним, позивач просить розірвати договір оренди земельної ділянки, укладений між ОСОБА_2 та ПАОП "Промінь".

Від представника відповідача адвоката Кадуна П.В. до суду надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що позовні вимоги є незаконними та необґрунтованими, так як 01 грудня 2016 року між представником ОСОБА_2 за дорученням з однієї сторони та ПОАП «Промінь» було підписано Додаткову угоду, де пункт 14.5 договору оренди викладено у новій редакції: «Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря неє підставою для зміни або розірвання договору». В зв`язку з цим просить відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Представник позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , надала відповідь на відзив, в якому зазначила, що в додатковій угоді підпис в графі орендодавець ОСОБА_2 виконано не ОСОБА_4 , але не зазначено, що документ підписаний представником по довіреності. Також дана додаткова угода не зареєстрована в реєстрі прав та обтяжень на нерухоме майно і відповідно не набула чинності, оскільки п.18 умов договору визначено, що договір набирає чинності після підписання сторонами та державної реєстрації.

Представник позивача ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , в судове засідання не з`явилась від неї до суду надійшла письмова заява відповідно до якої вона просить розгляд справи проводити без її участі та позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача ПАОП "Промінь" адвокат Кадун П.В. на розгляд справи не з`явився. В поданій до суду заяві, просив розглянути справу без його участі на підставі наявних в ній доказів та відмовити в задоволенні позову.

Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, від надійшли заяви про розгляд справи без їх участі, суд вважає за можливе відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів, не здійснюючи фіксування судового процесу.

Дослідивши матеріли справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню за таких підстав.

Судом встановлено, що між ОСОБА_2 та ПАОП "Промінь" 18.07.2014 року був укладений договір оренди земельної ділянки № НОМЕР_1 , кадастровий номер :10:000:0158 загальною площею 6,1447 га, що розташована на території Кобзівської сільської ради Красноградського району Харківської області (а.с.8-10).

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , її майно успадкував за заповітом її син ОСОБА_1 , який 28.04.2020 року отримав свідоцтво про право на спадщину за заповітом на вищевказану земельну ділянку (а.с.6).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно своє право власності на земельну ділянку позивач зареєстрував 28.04.2020 року (а.с.7).

Позивач ОСОБА_1 , як новий власник земельної ділянки, зазначає, що бажає розірвати з ПАОП «Промінь» договір оренди його земельної ділянки, так як його не задовольняє розмір орендної плати і він бажає самостійно обробляти земельну ділянку, про що він звернувся до ПАОП «Промінь» із відповідною заявою 13.05.2020 року (а.с.12).

На підставі ч.4 ст.32 Закону України "Про оренду землі" (чинної на момент розгляду справи) перехід права власності на орендовану земельну ділянку до іншої особи (у тому числі в порядку спадкування), реорганізація юридичної особи-орендаря не є підставою для зміни умов або припинення договору, якщо інше не передбачено договором оренди землі.

Згідно з п.1.1 договору оренди орендодавець надає, а орендар приймає в строкове, платне користування земельну ділянку.

Відповідно до п.3.1 договір укладено сторонами на 25 років, починаючи з дня його державної реєстрації.

Однак, п.14.5 Договору оренди земельної ділянки №938 від 18.07.2014 року, укладеного між ОСОБА_2 та ПАОП "Промінь" передбачено, що підставою для зміни або розірвання договору є перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря.

Таким чином, як загальною, так і спеціальною нормами права встановлений принцип пріоритетності договору. Отже, при вирішенні спору цього спору слід, перш за все, керуватися положеннями договору оренди землі.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Враховуючи, що новим власником земельної ділянки після смерті ОСОБА_2 став її син ОСОБА_1 28.04.2020, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, є усі підстави для розірвання договору оренди земельної ділянки №938 від 18.07.2014 року, який був укладений між ОСОБА_2 та ПАОП "Промінь", у зв`язку з переходом права власності на земельну ділянку до другої особи.

При цьому, щодо посилання представника відповідача на існування додаткової угоди від 01.12.2020 року до основного договору №938 від 18.07.2014 року, якою пункт 14.5 договору оренди викладено у новій редакції: «Перехід права власності на орендовану земельну ділянку до другої особи, а також реорганізація юридичної особи орендаря не є підставою для зміни або розірвання договору», суд зазначає наступне.

Матеріали справи містять копію додаткової угоди про зміни до договору оренди земельної ділянки №938 від 18.07.2014 року, з підписами від 01.12.2016 року, яку представник відповідача долучив разом з відзивом і як зазначає, що вона підписана уповноваженою особою ОСОБА_2 її представником за довіреністю з однієї сторони та фінансовим директором ПАОП «Промінь» Четверик О.Г., копії яких також долучив до відзиву.

Однак, при дослідженні матеріалів справи і цих документів, було встановлено наступне. Так, в матеріалах справи маються дві довіреності:

-перша від 25.03.2015 року, яка видана на п`ять років, тобто діє до 25.03.2020 року. Вказаною довіреністю ОСОБА_2 уповноважує ОСОБА_5 отримувати тільки належну їй орендну плату в ПОАП «Промінь» за належну їй земельну ділянку за 2015-2018 року. Ніяких будь-яких інших повноважень, в тому числі підписувати від імені ОСОБА_2 будь-які документи пов`язані з її земельною ділянкою, вказана довіреність представнику не надає(а.с.21);

-друга від 09.01.2013 року, яка видана на три роки, тобто діє до 09.01.2016 року. Вказаною довіреністю ОСОБА_2 дійсно уповноважує ОСОБА_5 підписувати будь-які документи пов`язані з її земельною ділянкою(а.с.22).

Однак вказана довіреність дійсна до 09.01.2016 року(а.с.22), а додаткова угода, якою передбачалися зміни в п.14.5 основного договору оренди, датована 01.12.2016 року(а.с.20), тобто підписана поза межами строку дії довіреності.

При цьому, як зазначає представник позивача, сама ОСОБА_2 дану додаткову угоду від 01.12.2016р. також не підписувала, довіреності на підписання даної угоди нікому не давала.

Крім того, в будь-якому разі, дана додаткова угода не зареєстрована в реєстрі прав та обтяжень на нерухоме майно і відповідно не набула чинності.

Так, п.18 договору оренди землі №938 від 18.07.2014 року передбачено, що договір набуває чинності після його підписання сторонами та державної реєстрації.

Згідно ст.654 ЦК України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ст.125 Земельного кодексу України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Отже з наданих матеріалів справи встановлено, що надана представником відповідача додаткова угода від 01.12.2016 року про зміни до договору оренди земельної ділянки №938 від 18.07.2014 року, не зареєстрована у встановленому законом порядку, а отже права та обов`язки зазначені в ній не виникли.

Відповідно до положень ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, суд розглянувши дану справу в межах заявлених позовних вимог та на підставі наявних у справі доказах, які надані сторонами та досліджені судом, прийшов до висновку, що право власності на земельну ділянку перейшло до ОСОБА_1 , а отже до нього перейшли права і обов`язки за договором оренди земельної ділянки №938 від 18.07.2014 року, у тому числі право на розірвання договору оренди.

Згідно клопотання представника позивача ОСОБА_3 , просить стягнути з відповідача на користь позивача витрати за сплату судового збору в розмір 840,80 грн. та витрати на надання правничої допомоги орієнтовна суми яких 15000 грн.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

В зв`язку з викладеним з відповідача підлягає стягненню на користь позивача сплачений ним судовий збір в сумі 840,80 грн.

В письмовій заяві від 05.10.2020 року представник позивача ОСОБА_3 зазначає, що документи, які підтверджують витрати позивача на правничу допомогу надасть протягом п`яти днів після ухвалення рішення у справі.

В зв`язку з цим вимога про стягнення витрат на правничу допомогу буде розглядатися у відповідності до ст.246, 270 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 4-5, 12, 76-83,141, 259,263-265 ЦПК України, Законом України "Про оренду землі", суд

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Розірвати договір оренди земельної ділянки №938 від 18.07.2014 року, кадастровий номер :10:000:0158, площею 6,1447 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка розташована на території Кобзівської сільської ради Красноградського району Харківської області, укладений між ОСОБА_2 та ПАОП «Промінь», який зареєстровано 09 лютого 2015 року за №8679965 Красноградським районним управлінням юстиції.

Стягнути з Приватного аграрно - орендного підприємства «Промінь» на користь ОСОБА_1 понесені ним витрати на сплату судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Харківського апеляційного суду через Красноградський районний суд Харківської області.

Суддя