Справа № 766/6613/17
27 січня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області в складі:
головуючого - судді Прохоренко В.В.,
секретар Тихоша Л.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності в порядку спадкування за закономта заповітом,
У квітні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом та заповітом.
В обґрунтування позовних вимог посилав ся на те, що на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок від 01.11.1977 року, виданого Виконавчим комітетом Антонівської селищної ради народних депутатів його мати ОСОБА_4 була власником житлового будинку АДРЕСА_1 . ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 померла, після її смерті відкрилася спадщина на вказаний будинок.
Спадкоємцями першої черги за законом є він, його брат ОСОБА_5 та сестра ОСОБА_6 , на час відкриття спадщини вони постійно проживали зі спадкодавцем, то вважаються такими, що прийняли спадщину в порядку ч.3 ст. 1268 ЦК України. Однак свідоцтва про право власності не отримали, оскільки відсутній оригінал правовстановлюючого документу на ім`я ОСОБА_4
ІНФОРМАЦІЯ_2 помер його брат ОСОБА_5 , який за життя склав заповіт на його ім`я. Після смерті брата відкрилася спадщина на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 . Він звернувся до Першої Херсонської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, проте у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом йому відмовлено, оскільки ОСОБА_5 прийнявши спадщину, що відкрилась після смерті матері, не отримав свідоцтво про право на спадщину за законом та рекомендовано звернутися до суду з позовною заявою.
З огляду на викладене, приписи ст.ст. 328,392, 1217-1218, 1261, 1268, 1270 ЦК України позивач просив визнати за ним право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 та на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті брата ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Ухвалою суду від 24.05.2018року до участі у справі в якості співвідповідача залучено ОСОБА_3 .
Ухвалою суду від 24.09.2018року прийнято до розгляду дану цивільну справу та призначено її розгляду в порядку загального позовного провадження.
В судове засідання позивач не з`явився, надав заяву про розгляд справи в його відсутність, позов просив задовольнити з підстав, зазначених у позовній заяві, надав згоду на ухвалення заочного рішення.
В судове засідання відповідачі не з`явились, про дату, час і місце судового засідання були повідомлені у встановленому законом порядку.
За таких обставин, суд вважає можливим провести розгляд справи за відсутності відповідачів, враховуючи, що позивач не заперечує проти такого вирішення справи та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у матеріалах справи доказів в порядку ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, судом установлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Статтею 1261 ЦК України визначено, що у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки.
Матеріалами справи, а саме, свідоцтвом про народження актовий запис № 61, складений Антонівською селищною радою Дніпровського району м.Херсона, підтверджено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 є сином, ОСОБА_4 (а.с.6).
Відповідно до ст.ст.1216, 1217, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла(спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом, відповідно до ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи. визначені у заповіті, спадкування за законом відбувається у разі відсутності заповіту, або визнання його недійсним тощо. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.
Умовою для переходу в порядку спадкування прав власності на об`єкти нерухомості, в тому числі на житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку, є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.
З огляду на наведені норми права правове значення при вирішення спору має встановлення факту набуття спадкодавцем ОСОБА_4 права власності на спірне нерухоме майно.
Так, матеріалами справи, в тому числі матеріалами дослідженої в ході судового розгляду інвентарної справи № 2 (сел АДРЕСА_1 Белінського,1) встановлено, що згідно до копії свідоцтва про право особистої власності на житловий будинок від 01.11.1977 року, виданого Виконавчим комітетом Антонівської селищної ради депутатів трудящих житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , належить ОСОБА_4 на праві особистої власності. Будинок складається з: житлового будинку літ «А», літньої кухні літ. «Б», туалету літ. «В», огорожі №2,3, водопроводу №1, мощення І.
Свідоцтво видане на підставі рішення Виконкому Антонівської селищної ради народних депутатів №143/20 від 19.10.1977 року(а.с.5).
Право власності на житловий будок зареєстровано в Херсонському бюро технічної інвентаризації 01.11.1977року, номер запису: 1414 в книзі:9
Отже, в судовому засіданні встановлено належність спадкодавцеві ОСОБА_4 житлового будинку АДРЕСА_1 , який складається з: житлового будинку літ «А», літньої кухні літ. «Б», туалету літ. «В», огорожі №2,3, водопроводу №1,мощення І.. Самочинним будівництвом є сарай літ. «Г», сарай літ. «Д», які до складу спадщини не входять.
Зважаючи на те, що оригінал свідоцтва про право власності на будинок втрачений за життя спадкодавця, проте вона не може бути позбавлена права на належне їй майно.
Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю
Згідно до статті 1 Протоколу 1 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюються або не визнається іншою особою, а також у разі втрати документа, який засвідчує його право власності.
ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть, Серія НОМЕР_1 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні 28.03.2011року, (а.с.7).
Після її смерті відкрилася спадщина на належний їй на праві приватної власності житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в якому ОСОБА_4 проживала на день смерті, що підтверджується довідкою ВАДР УМВС України у Херсонській області від 23.12.2014року № 1121/01-16.(а.с.57)
Частиною третьою статті 1268 ЦК України визначено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Згідно до Спадкової справи №625/2011, відкритої Першою Херсонською державною нотаріальною конторою щодо майна померлої ОСОБА_4 спадщину прийняли її діти: ОСОБА_2 шляхом подачі 05.09.2011року до нотаріальної контори заяви про прийняття спадщини; ОСОБА_1 та ОСОБА_5 в порядку встановленому ч.3 ст.1268 ЦК України, оскільки проживали разом із спадкодавцем на день її смерті, що підтверджується копією паспорта ОСОБА_1 та довідкою ВАДР УМВС України в Херсонській області № 1122/01-16 від 23.12 2014року щодо реєстрації ОСОБА_5 з 23.07.2002року за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.46, 74-76).
Отже, встановленими судом обставинами справи підтверджено прийняття спадщини відкритої після смерті спадкодавця ОСОБА_4 , її спадкоємцями: ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 в рівних частинах тобто по 1/3 частки.
ОСОБА_5 за життя склав заповіт, посвідчений 05.02.2013року державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Карповою Н.М., зареєстрований в реєстрі за №3-184, яким заповів все належне йому рухоме і нерухоме майно, де б воно не знаходилось та з чого воно б не складалось, і все те, на що матиме право, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.68).
ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується свідоцтвом про смерть Серія НОМЕР_2 , виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Херсоні(а.с.64).
Згідно зі Спадковою справою №472/2013 від 01.07.2013року відкритою Першою Херсонською державною нотаріальною конторою до майна померлого ОСОБА_5 , спадщину після його смерті прийняла ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 донька спадкодавця, подавши до нотаріальної контори 01.07.2013року заяву про прийняття спадщини, та ОСОБА_7 - брат спадкодавця, який проживав разом із ним на день смерті за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта та довідкою ВАДР УМВС України в Херсонській області від 23.12.2014року № 1122/01-16(а.с.72-77).
Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцем за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.
Враховуючи, що матеріалами справи підтверджено, прийняття ОСОБА_5 спадщини після смерті матері ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частки житлового будинку АДРЕСА_1 , а також складення ним заповіту на ім`я брата ОСОБА_1 і, на час розгляду справи заповіт не визнаний недійсним суд дійшов висновку, що ОСОБА_1 має право на спадкування після смерті ОСОБА_5 1/3 частини житлового будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори Гудима О.Б. листом від 28.02.2017року за вих. №492/02-14 та листом від 13.04.2017року за вих. № 956/02-14 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_4 та померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 , за відсутності правовстановлюючих документів на житловий будинок АДРЕСА_1 (а.с.60, 78)
Згідно зі частиною першою ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права спадщину.
Згідно до ст.67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкодавців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.
Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п. 3 постанови № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою згодою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. У разі відмови нотаріуса в оформлені права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.
Із матеріалів справи вбачається, що позивач позбавлений можливості реалізувати своє право на спадкування нерухомого майна, оскільки державним нотаріусом Першої Херсонської державної нотаріальної контори відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом та за заповітом, у зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документу на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , що належав на праві приватної власності ОСОБА_4 та в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 .
З урахування викладеного, ненадання нотаріусу позивачем правовстановлюючих документів на житловий будинок позбавляє можливості видати спадкоємцю ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за законом та за заповітом на спірне майно, проте не позбавляє позивача права на спадщину, оскільки сумнів відносно того, що житловий будинку літ. «А», літня кухня літ. «Б», туалет літ. «В», огорожа № 2, №3, водопровід №1, мощення I, належали спадкодавцеві ОСОБА_4 немає, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, ст. 41 Конституції України, ст.ст. 15-16,392, 1216-1218, 1223, 1261, 1268, 1296 ЦК України, керуючись ст.ст. 4-7,9-13, 76-79, 141, 258-259,263-265,280-28 1ЦПК України, суд,
Позов задовольнити частково.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , який складається із: житлового будинку літ «А», літньої кухні літ. «Б», туалету літ. «В», огорожі №2,3, водопроводу №1, мощення І, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_4 померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/3 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , який складається із: житлового будинку літ «А», літньої кухні літ. «Б», туалету літ. «В», огорожі №2,3, водопроводу №1, мощення І, в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В решті позову відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.
Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя В.В.Прохоренко