Справа № 361/6141/19
Провадження № 2/361/766/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

31 березня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення процентів за користування грошовими коштами, 3% річних та інфляційних нарахувань з суми боргу за договором позики,

установив:

ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення процентів за користування грошовими коштами, 3% річних та інфляційних нарахувань з суми боргу за договором позики.

Позивач зазначав, що в серпні 2011 року ОСОБА_3 отримала в борг від нього грошові кошти, які передала відповідачу ОСОБА_4 для придбання житлового будинку.

В добровільному порядку кошти повернуті не були, тому рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 листопад 2012 року солідарно стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь позивача заборгованість в розмірі 600 000,00 грн.

03 жовтня 2018 року між позивачем та ОСОБА_3 було укладено договір про відступлення права вимоги за договорами позики, укладеними між нею та ОСОБА_4 в період з 2012 по 2013 роки, а саме: 1) від 26.09.2012 р. на суму 4000 грн. з датою повернення до 27.09.2012 р.; 2) від 27.09.2012 р. на суму 9000 грн. з датою повернення до 28.09.2012 р.; 3) від 29.09.2012 р. на суму 2400 грн. з датою повернення до 29.09.2012 р.; 4) від 03.10.2012 р. на суму 6500 грн. з датою повернення до 05.10.2012 р.; 5) від 10.10.2012 р. на суму 8000 грн. та 700 євро з датою повернення до 20.10.2012 р.; 6) від 15.10.2012 р. на суму 24000 грн. з датою повернення до 15.10.2012 р.; 7) від 02.10.2012 р. на суму 13000 грн. з датою повернення до 06.11.2012 р.; 8) від 14.01.2013 р. на суму 700 доларів США з датою повернення до 17.11.2013 р.; 9) від 23.01.2013 р. на суму 8000 грн. з датою повернення до 31.01.2013 р.; 10) від 29.01.2013 р. на суму 1000 доларів США з датою повернення до 02.02.2013 р.; 11) від 31.01.2013 р. на суму 8000 грн. з датою повернення до 02.02.2013 р.; 12) від 15.02.2013 р. на суму 3500 доларів США з датою повернення до 26.02.2013 р.; 13) від 07.02.2013 р. суму 1000 доларів США та 1000 грн. з датою повернення до 08.02.2013 р.

За договором відступлення права вимоги позивач (новий кредитор) повністю одержав право замість ОСОБА_3 (первісного кредитора) вимагати від ОСОБА_4 (боржника) належного виконання зобов`язань за основними договорами у сумі 178 224,60 грн.

Право вимоги первісного кредитора до боржника на суму 178 224,60 грн. за основними договорами підтверджується розписками, які містяться в матеріалах цивільної справи №361/2627/14-ц, а також рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.08.2014 р. у вказаній справі.

На виконання зазначеного рішення у Броварському міськрайонному відділі державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області було відкрито виконавче провадження №45908077 з приводу примусового стягнення коштів.

13.11.2018 р. ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області у справі №361/2627/14-ц, було замінено стягувача ОСОБА_3 на ОСОБА_1

28.11.2018 р. на виконання вказаної вище ухвали, заступником начальника Броварського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області було винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження.

Судом було встановлено, що, починаючи з 09.02.2013 р., ОСОБА_4 заборгувала ОСОБА_3 грошові кошти на загальну суму 178 224,60 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд стягнути з відповідача на його користь грошові кошти в розмірі 469 140,57 грн., з яких: - проценти за користування чужими коштами - 160 154,62 грн.; - 3% річних - 31 509,00 грн.; - інфляційні нарахування - 277 476,95 грн., а також витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12 200,20 грн. та по сплаті судового збору в розмірі 4 691,41 грн.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_5 не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Броварського міськрайонного суду Київської області https://br.ko.court.gov.ua.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 отримала від позивача ОСОБА_1 в борг грошові кошти в розмірі 600 000 грн., які зобов`язалася повернути до 01 листопада 2011 року, про що написала відповідну розписку від 28.08.2011 р., факт отримання грошових коштів засвідчено її чоловіком ОСОБА_6 (а.с.14-16).

Відповідно до заяв ОСОБА_3 , протоколу прийняття заяви про вчинення кримінального правопорушення від 04.12.2013 р., протоколу допиту свідка від 17.04.2017 р., позичені у позивача грошові кошти в сумі 600 000 грн. ОСОБА_3 передала відповідачу ОСОБА_4 , про що було складено відповідно розписки (а.с.17-32).

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 14 листопада 2012 року стягнуто солідарно з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 грошові кошти в сумі 600 000 грн. (а.с.33).

Заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2014 року стягнуто з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошові кошти в розмірі 178 224,60 грн. (а.с.38-39).

03 жовтня 2018 року між позивачем ОСОБА_1 та ОСОБА_3 було укладено договір про відступлення права вимоги за договорами позики, укладеними між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на загальну суму в розмірі 178 224,60 грн. (а.с.35-37).

Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 13 листопада 2018 року змінено стягувача ОСОБА_3 на ОСОБА_1 у виконавчому провадженні №45908077 з примусового виконання рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 20.08.2014 р. в справі №361/2627/14-ц (а.с.40).

28 листопада 2018 року заступником начальника відділу Броварського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Київській області Шкред І.Ю., при примусовому виконанні виконавчого листа №2/361/1323/14, виданого 28.11.2014 р. Броварським міськрайонним судом Київської області, про стягнення з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_3 грошових коштів в розмірі 178 224,60 грн. та понесених витрат по сплаті судового збору в розмірі 1782,25 грн., винесено постанову про заміну сторони виконавчого провадження (а.с.41).

Таким чином, позивач ОСОБА_1 повністю одержав право замість ОСОБА_3 вимагати від ОСОБА_4 належного виконання зобов`язань за основними договорами у сумі 178 224,60 грн.

Згідно ч.1 ст.629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов`язання відповідачем щодо повернення грошових коштів не виконано, а тому стягненню з відповідача ОСОБА_4 на користь позивача ОСОБА_1 підлягають грошові кошти в розмірі 178 224,60 грн.

Статтею 536 ЦК України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов`язаний сплачувати проценти, розмір яких встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до положень ст.ст. 625, 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, то він зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплатити три проценти річних від простроченої суми.

Таким чином, відповідач ОСОБА_2 , окрім суми боргу, повинна сплатити позивачу ОСОБА_1 також інфляційні втрати, 3% річних та проценти за користування грошовими коштами.

Математичний розрахунок 3% річних за період з 09 лютого 2013 року по 31 грудня 2018 року від простроченої суми боргу в розмірі 178 224,60 грн. становить суму в розмірі 31 509,00 грн., індекс інфляції за період з 09 лютого 2013 року по 31 грудня 2018 року від простроченої суми боргу в розмірі 178 224,60 грн. становить в розмірі 277 476,95 грн., розрахунок процентів за користування грошовими коштами за період з 09 лютого 2013 року по 31 грудня 2018 року від простроченої суми боргу в розмірі 178 224,60 грн. складає суму в розмірі 160 154,62 грн.

Таким чином, стягненню із відповідача на користь позивача за договором позики підлягають грошові кошти в розмірі 469 140,57 грн., з яких: - проценти за користування грошовими коштами - 160 154,62 грн.; - 3% річних - 31 509,00 грн.; - інфляційні нарахування - 277 476,95 грн.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.ч.1,5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1,2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ч.ч.2, 3 ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат. ля визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно договору про надання правничої допомоги від 26 серпня 2019 року, укладеного між ОСОБА_1 та адвокатом Хоменком І.М., опису-рахунку наданих робіт та квитанції, позивач ОСОБА_1 поніс витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5150,00 грн. (а.с.42-46).

Таким чином, у зв`язку із задоволенням позовних вимог в повному обсязі, суд вважає за можливе стягнути із відповідача на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу адвоката в розмірі 5150,00 грн.

Крім того, керуючись ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 4691,41 грн.

Відповідно до довідки відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ЦМУ ДМС в м. Києві та Київській області від 24.09.2019 р., відповідач ОСОБА_4 12 травня 2016 року змінила прізвище на « ОСОБА_2 » (а.с.51 зворотна сторона).

Керуючись ст.ст. 526, 530, 536, 625, 629, 1048, 1050 ЦК України, ст.ст. 3, 4, 13, 76, 80, 81, 89, 141, 258-259, 263-265, 280-284, 350, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , грошові кошти в розмірі 469 140 (чотириста шістдесят дев`ять тисяч сто сорок) грн. 57 коп.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 5150 (п`ять тисяч сто п`ятдесят) грн. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 4691 (чотири тисячі шістсот дев`яносто одна) грн. 41 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя В. С. Сердинський