Справа № 314/3559/20
Провадження № 2-з/314/30/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2020 м. Вільнянськ

Вільнянський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Свідунович Н.М., секретар судового засідання Печонкіна В.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення доказів, подану до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про скасування наказу,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду із заявою про забезпечення доказів, яка подана до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про скасування наказу. В заяві про забезпечення доказів просить витребувати від Відділу у Вільнянському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області та ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області такі відомості та документи:

- відомості про те, чи дійсно земельна ділянка площею 8,0 га, розташована на території Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, яку ОСОБА_1 успадкував відповідно до рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 18.04.2012 у справі № 2-519/2012 та яка належала його батькові ОСОБА_2 на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ЗП № 00004-000017, зареєстрованого в Книзі записів державних актів про право постійного користування землею за № 616, входить до складу земельної ділянки кадастровий номер :07:001:0008, площею 8,4 га;

- належним чином засвідчені копії документів, на підставі яких слід зробити такі висновки про ідентифікацію зазначених земельних ділянок;

- відомості про те, чи дійсно органами Держгеокадастру надравалися дозволи на розроблення проектів землеустрою/відводу земельної ділянки, розташованої на території Любимівської сільської ради, кадастровий номер :07:001:0008; чи були такі проекти виконані; чи надавалися вони на затвердження органам Держгеокадастру; чи подавалися відповідні документи для реєстрації кадастровому реєстратору;

- відомості про конкретних фізичних або юридичних осіб, в інтересах яких приймалися такі рішення та розроблювалася відповідна проектна документація та про осіб, які є розробниками проектів землеустрою/відводу за рахунок земельної ділянки кадастровий номер :07:001:0008;

- належним чином засвідчені копії відповідних документів, зокрема, дозволів на розроблення проектної документації, проектів, документів, що подавалися кадастровому реєстратору тощо;

- належним чином засвідчену копію наказу ГУ ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області (без номера, дати та відомостей щодо громадянина), відповідно до якого надано дозвіл громадянину (відомості відсутні) на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (за межами населених пунктів), за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, та яким визнано таким, що втратив чинність, державний акт на право постійного користування землею від 16.05.1995 серії ЗП № 00004-000017, зареєстрованого в Книзі записів державних актів про право постійного користування землею за № 616.

Просить суд зобов`язати Відділ у Вільнянському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області та ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області надати витребувані відомості та документи невідкладно після отримання ухвали суду.

Заява обґрунтована тим, що ОСОБА_1 на підставі рішення Вільнянського районного суду Запорізької області від 18.04.2012 у справі № 2-519/2012 є власником земельної ділянки площею 8,0 га на території Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області, яка ним успадкована від батька - ОСОБА_2 . Останньому вказана земельна ділянка належала на підставі державного акту на право постійного користування землею серії ЗП № 00004-000017, зареєстрованого в Книзі записів державних актів про право постійного користування землею за № 616. Зазначена земельна ділянка не було зареєстрована заявником у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно з огляду на те, що на момент набрання рішенням суду від 18.04.2012 у справі № 2-519/2012 цій земельній ділянці не був присвоєний кадастровий номер, а після присвоєння такого номера через те, що кадастровий номер був присвоєний на більшу площу - 8,4 га.

У Відділі у Вільнянському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області йому стало відомо, що на цей час кадастровому реєстратору надійшли документи для здійснення реєстрації поділу належної йому земельної ділянки. У подальшому, з відкритих відомостей, що містяться в Публічній кадастровій карті (посилання https://map.land.gov.ua/?cc=3933444.82088114,6097121.99839948&z=16&l=restriction,kadastr&bl=ortho10k_all ), йому стало відомо про те, що наказом ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області (без номера, дати та відомостей щодо громадянина) надано дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки у власність, розташованої на території Любимівської сільської ради Вільнянського району Запорізької області (за межами населених пунктів), за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності. Цим же наказом визнано таким, що втратив чинність, державний акт на право постійного користування землею від 16.05.1995 серії ЗП № 00004-000017, зареєстрованого в Книзі записів державних актів про право постійного користування землею за № 616.

Після отримання вказаної інформації заявник звернувся до адвоката Острика С.Ю., який в його інтересах направив 12.08.2020 адвокатський запит до Відділу у Вільнянському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області, в якому просив надати інформацію, про витребування якої він наразі звернувся до суду з цим клопотанням. Однак, листом від 20.08.2020 № 0-8-0.26-1902/165-20 Відділ у Вільнянському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області безпідставно не надав усі запитувані відомості, зазначивши про те, що вони наявні за місцем знаходження юридичної особи ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області.

За таких обставин заявник вважає за доцільне просити суд вжити заходи забезпечення доказів.

Відповідно до приписів ч. 2 ст. 118 ЦПК України, заява про забезпечення доказів розглядається не пізніше п`яти днів з дня її надходження до суду.

За клопотанням заявника суд розглядає заяву без повідомлення інших осіб, які можуть отримати статус учасників справи.

Вивчивши вимоги заявника, викладені у заяві, матеріали справи, суд приходить до таких висновків.

Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 116 ЦПК України, суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим. Способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом. Заява про забезпечення доказів може бути подана до суду як до, так і після подання позовної заяви.

Зі змісту параграфа 8 глави глави 5 розділу 1 ЦПК України випливає, що інститут забезпечення доказів в цивільному судочинстві має цільове призначення забезпечення засобу доказування, який може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Аналізуючи наведені положення у зіставленні з вимогами заявника насамперед треба зауважити, що процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено.

Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмету доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи,але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті у майбутньому. Щодо останнього, то ризик такої втрати повинен ґрунтуватися на об`єктивних фактах і тільки в сукупності усіх наведених умов суд може вжити заходів для забезпечення доказів.

Заявлені ОСОБА_1 вимоги по суті є клопотанням про витребування доказів, адже обставини, які на його думку вказують на наявність ризику втрати цих документів, полягають у тому, що він не може отримати їх копії, а не того, що такі докази у майбутньому не вдасться отримати взагалі.

Крім того, посилаючись на неможливість отримання цих доказів самостійно заявником, останній вказує на ненадання цих доказів Відділом у Вільнянському району ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області на запит адвоката.

Разом з тим, листом від 20.08.2020 № 0-8-0.26-1902/165-20 Відділ у Вільнянському районі ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області на адвокатський запит повідомив про відсутність запитуваної інформації та запропонував звернутися до розпорядника земель сільськогосподарського призначення державної власності - ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області.

Однак, заявник до ГУ Держгеокадастру у Запорізькій області взагалі не звертався.

Таким чином, враховуючи вищенаведене та з огляду на те, що позивачем не надано доказів того, що наявні підстави припускати, що засіб доказування у вигляді визначених позивачем письмових доказів можуть бути втрачені або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим, суд вважає заяву про забезпечення доказів передчасною та необґрунтованою, з огляду на що у її задоволенні слід відмовити.

Разом з тим суд зауважує, що ненадання письмових доказів позивачеві на його вимогу не позбавляє можливості звернення до суду з заявою про їх витребування в порядку ст. 84 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 116, 118, 260 ЦПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення доказів, подану до подання позовної заяви ОСОБА_1 до Головного управління Держгеокадастру у Запорізькій області про скасування наказу.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н. М. Свідунович

03.09.2020