Справа № 712/5577/12
П О С Т А Н О В А

Іменем України

01 жовтня 2020 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Куштана Б.П. (доповідача),

суддів: Бисаги Т.Ю. і Джуги С.Д.,

з участю секретаря Волощук В.І., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» на ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 12 лютого 2020 року (у складі судді Бенци К.К.) за заявою товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони в справі, -

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «Вердикт Капітал» (надалі Товариство) звернулося до суду із заявою про заміну сторони в справі в листопаді 2019 р.

Просило замінити вибулого стягувача ПАТ «УкрСиббанк» на його правонаступника Товариство.

На обґрунтування заяви вказало, що 04.05.2012 р. Ужгородським міськрайонним судом було ухвалено судове рішення, яким стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0.

20.04.2012 р. між ПАТ «УкрСиббанк» і ТОВ «КредексФінанс» було укладено договір факторингу № 05/12, відповідно до якого ПАТ «УкрСиббанк» відступило ТОВ «КредексФінанс», а ТОВ «КредексФінанс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за договором кредиту № 0.

Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «КредексФінанс» № 01/08-2018 від 01 серпня 2018 р. ТОВ «КредексФінанс» змінило свою назву на ТОВ «Вердикт Капітал», у зв`язку з чим останній виступає правонаступником прав та обов`язків ТОВ «КредексФінанс».

Заміна сторони її правонаступником може відбуватися на будь-якій стадії судового процесу.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду від 12 лютого 2020 р. у задоволенні заяви Товариства було відмовлено.

Товариство просить скасувати цю ухвалу та прийняти нове судове рішення, яким вимоги заяви задовольнити в повному обсязі. Доводить про порушення судом першої інстанції норм процесуального права. Узагальнені доводи апеляційної скарги зводяться до наступного:

-згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб у окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу;

-звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження».

Письмового відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

Суд виходив із того, що згідно з програми КП Д3 рішення суду не набуло законної сили.

Колегія суддів не погоджується із цим висновком через його невідповідність нормам процесуального права.

Із матеріалів справи видно, що ПАТ «УкрСиббанк» звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 у березні 2012 р. (а.с.5-6).

Заочним рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 04 травня 2012 р. позов Банку задоволено: стягнуто з ОСОБА_1 на користь Банку заборгованість за договором про надання споживчого кредиту № 0 від 16.05.2007 р. у розмірі 253 640,49 грн. і 2 536,41 грн. у відшкодування судового збору (а.с.29-30).

До заяви про заміну сторони у справі, шляхом заміни стягувача його правонаступником Товариством надано такі документи:

-договір факторингу № 05/12 від 20 квітня 2012 р., укладений між ПАТ «УкрСиббанк» і ТОВ «КредексФінанс» (а.с.41-56);

-протокол № 01/08-2018 загальних зборів учасників ТОВ «КредексФінанс» про перейменування останнього на ТОВ «Вердикт Капітал» (а.с.57-60);

-Додаток №1 до договору факторингу № 05/12 від 20 квітня 2012 р., згідно з якого ОСОБА_1 є боржником із сукупним розміром вимог за кредитним договором 246 215,77 грн. (а.с.40).

Згідно з частиною п`ятою статті 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Підставами виникнення цивільних прав і обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (пункт 1 частини другої статті 11 ЦК України).

Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі статтею 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до частини першої, другої, п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

За змістом статті 512 ЦК України, статті 442 ЦПК України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження" у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Виходячи із цих норм, зокрема, пунктів 1 і 2 частини першої статті 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до частини п`ятої статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", статті 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, статті 15 Закону України "Про виконавче провадження", з урахуванням положень статті 442 ЦПК України, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Отже, підставою для заміни сторони виконавчого провадження, тобто процесуального правонаступництва, є наступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.

Крім того, норма статті 442 ЦПК України має імперативний характер, оскільки в ній прямо визначено правило поведінки, а саме: замінити сторону виконавчого провадження, а не замінювати сторону виконавчого провадження лише у відкритому виконавчому провадженні чи за інших обставин.

Таким чином, заміна сторони виконавчого провадження її правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто може бути проведена на будь-якій стадії процесу. Без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».

Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін. Зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

За таких обставин, звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України та статті 15 Закону України "Про виконавче провадження".

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор, без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні, не має права звернутись до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду.

Судом першої інстанції було зроблено запит до Цивільної канцелярії Ужгородського міськрайонного суду з проханням надати відомості про те, чи набрало рішення від 04.05.2012 р. за позовом Банку до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості законної сили та чи були видані виконавчі листи (а.с.75).

Із відповіді завідувача сектору Ужгородського міськрайонного суду від 27.01.2020 р. убачається, що згідно з програмою КП Д3 рішення суду не набуло законної сили, оскільки відсутні такі відомості. У матеріалах справи та згідно з програмою КП Д3 відсутня інформація, яка б свідчила про видачу виконавчих листів (а.с.76).

Керуючись цим, суд першої інстанції відмовляє Товариству в задоволенні заяви.

Мотиви, з яких суд відмовив Товариству в задоволенні заяви про заміну сторони, є незрозумілими, і такими, що виходять за межі, передбачені процесуальним законом.

Набувши право вимоги, Товариство має усі законні права для звернення до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження, а тому висновок суду першої інстанції є помилковим.

У контексті наведеного суд першої інстанції не мав правових підстав відмовляти Товариству у задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження, через що постановлена ним ухвала відповідно до вимог п.4 ч.1 ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню як незаконна.

Керуючись ст.ст. 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 318-384 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» задовольнити. 2.Ухвалу Ужгородського міськрайонного суду від 12 лютого 2020 року скасувати. 3.Заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» про заміну сторони в справі задовольнити. 4.Замінити публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» на його правонаступника - товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» у справі за позовом публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором. 5.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів із дня складення повного судового рішення шляхом подачі скарги безпосередньо до Верховного Суду. 6.Повне судове рішення складено 12 жовтня 2020 р.

Судді: