Справа 688/2349/20
№ 2/688/724/20
Рішення

Іменем України

(заочне)

07 жовтня 2020 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Березюк Н.П.,

за участі секретаря судового засідання Грицак Г.О.,

без участі сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності та виділ майна в натурі,

встановив:

12 серпня 2020 року позивач звернулася до суду з даним позовомпро припинення права спільної часткової власності та виділ майна в натурі. Позовні вимоги мотивовані тим, що їй на праві власності належить 33/100 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , що підтверджується: договором дарування частини будинку від 30 вересня 2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Петровською Л.О., зареєстровано в реєстрі за №3721, витягом з Державного реєстру речових прав № 31593193 від 10 жовтня 2011 року. Співвласником вказаного житлового будинку є відповідач ОСОБА_2 , якому належить 67/100 частки в порядку спадкування після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується: копією свідоцтва про смерть ОСОБА_3 серії НОМЕР_1 від 22 жовтня 2019 року та довідкою завідувача Шепетівської міської державної нотаріальної контори від 05 листопада 2019 року. Згідно технічного паспорту, домоволодіння складається з житлового будинку, загальна площа якого становить 73,7 кв.м,сараю дерев`яного та гаражу цегляного, вартість якого становить 95 308 грн. Крім цього, для обслуговування даного домоволодіння за ним закріплена земельна ділянка площею 0,1585 га, яка не приватизована.

Відповідно до висновку експерта № 09/19-26 від 10 листопада 2019 року - 33/100 частки житлового будинку з відповідними господарськими та побутовими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , що складаються з кімнати загальною площею 16,8 кв.м, кухні площею 6,08 кв.м та коридору загальною площею 3,92 кв.м, всього загальною площею 26.8 кв.м і житловою площею 16,8 кв.м, можуть бути виділені в натурі як окремий об`єкт нерухомості, висновком визначено можливий розподіл земельної ділянки площею 0,1585 га з цільовим використанням для обслуговування даного будинку.

Відсутність конкретного розподілу житлового будинку позбавляє позивачку можливості реалізувати свої права як власника майна, зокрема передати майно у заставу, приватизувати земельну ділянку. Просить поділити в натурі домоволодіння, що розташоване по АДРЕСА_1 , виділивши їй зі складу спільної часткової власності 33/100 частини домоволодіння згідно висновку експерта, а саме: кімнату загальною площею 16,8 кв.м, кухню площею 6,08 кв.м та коридор загальною площею 3,92 кв.м, всього загальною площею 26.8 кв.м, житловою площею 16,8 кв.м. Встановити порядок користування земельною ділянкою загальною площею 0,0523 га, згідно якого лінії розподілу прокласти від точки 1 до точки 2, від точки 2 до точки 3, від точки 3 до точки 4, від точки 4 до точки 5, від точки 5 до точки 6, від точки 6 до точки 7, від точки 7 до точки 8, від точки 8 до точки 1.

Ухвалою суду від 18 серпня 2020 року у справі відкрито спрощене позовне провадження та призначено її до розгляду на 10 вересня 2020 року. Розгляд справи відкладено на 07 жовтня 2020 року у зв`язку з відсутністю відомостей про отримання відповідачем судової повістки.

07 жовтня 2020 року представник позивача адвокат Янцеловський М.Ф. подав суду заяву про розгляд справи у відсутність сторони позивача та підтримання позову, не заперечив проти заочного розгляду справи із ухваленням заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_2 , місце реєстрації проживання якого не відоме, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений в установленому порядку за останнім відомим місцем реєстрації проживання та шляхом опублікування оголошення на офіційному веб-сайті «Судова влада», в судове засідання повторно не з`явився, відзиву на позов не подав, заяв про відкладення розгляду справи, чи розгляд справи у його відсутності суду не надав.

Дослідивши матеріали справи суд вирішив справу на підставі наявних у ній доказів та постановив заочне рішення.

Судом встановлено, що сторони є співвласниками житлового будинку по АДРЕСА_1 , позивачці належить 33/100 частки. Зазначені обставини підтверджуються наявними у справі письмовими доказами: договором дарування частини будинку від 30 вересня 2011 року, посвідченим приватним нотаріусом Шепетівського міського нотаріального округу Петровською Л.О., зареєстровано в реєстрі за №3721; витягом з Державного реєстру речових прав № 31593193 від 10 жовтня 2011 року; технічним паспортом на садибний (індивідуальний) житловий будинок від 04 жовтня 2011 року.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , про що видано свідоцтво про смерть серії НОМЕР_2 від 10 листопада 2008 року. Відповідач будучи спадкоємцем першої черги за законом, прийняв спадщину шляхом подачі в нотаріальну контору відповідної заяви, на підставі якої в Шепетівській міській державній нотаріальній конторі заведено спадкову справу № №534/2008, що підтверджується даними копії вказаної спадкової справи. За таких обставин ОСОБА_2 належить 67/100 частки.

Відповідно до висновку експерта № 09/19-26 від 10 листопада 2019 року - 33/100 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , що складаються з кімнати загальною площею 16,8 кв.м, кухні площею 6,08 кв.м та коридору загальною площею 3,92 кв.м, всього загальною площею 26,8 кв.м і житловою площею 16,8 кв.м, можуть бути виділені позивачці в натурі як окремий об`єкт нерухомості, а саме: враховуючи загальну площу житлового будинку 73,3 кв.м та житлову 60 кв.м, якої достатньо для влаштування двох ізольованих квартир з рівнем комфорту проживання не нижче вимог, регламентованих ДБН В2.2-15-2005, та правовстановлюючі документи (договір дарування частини будинку) виділ із спільної власності в натурі 33/100 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 житлового будинку із зміною об`ємно-планувального рішення існуючих приміщень з незначним відхиленням від ідеальних часток співвласників по загальній площі приміщень, що виділяються (на 33/100 та 67/100) після розподілу. Згідно варіанту виділу 33/100 частин житлового будинку із спільної часткової власності пропонується: власнику (33/100 частки) виділити 36% житлового будинку площею 26,8 кв.м. та вартістю 21674,97 грн., що більше по площі на 2,1 кв.м та вартістю на 9 510,28 грн. від його ідеальної частки;співвласнику (67/100) виділити 64% житлового будинку загальною площею 46,50 кв.м та вартістю 37608,03, що на 2,1 кв.м по площі та на 9 510,28 грн. менше від його ідеальної частки; співвласнику (67/100 частки) виділити 64% житлового будинку загальною площею 46,50 кв.м та вартістю 37608,03 грн., що на 2,1 кв.м по площі та на 9510,28 грн. менше від його ідеальної частки. Співвласнику 67/100 частини будинковолодіння виділити аварійний сарай з гаражем площею 37 кв.м вартістю 36025,00 грн., з них: гараж площею 24 кв.м вартістю 32835,00 грн., аварійний сарай площею 13 кв.м вартістю 3190 грн., що більше його ідеальної частки в грошовому виразі на 11 888,25 грн. надвірних господарських будівель. В цілому по будинковолодінню: співвласнику 67/100 частини будинковолодіння необхідно уплатити співвласнику 33/100 частини в сумі 9 776,67 грн. за надлишкову вартість будинковолодіння.

Крім того, згідно висновку експерта № 09/19-26 від 10 листопада 2019 року є технічна можливість встановлення порядку користування земельною ділянкою площею 0,1585 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , з урахуванням часток співвласників будинку (33/100 і 67/100 частині) відповідно до вимог нормативно-правових актів без відхилення вимог нормативної документації по площі та без відхилення від ідеальних часток співвласників по вартості.

Згідно з ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

В силу ст. 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Відповідно до положень ст.356 ЦК України власність двох чи більше осіб із зазначенням частки кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частиною 1 ст. 364 ЦК України передбачено право співвласника на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності. За змістом цієї норми виділ частки зі спільного майна - це перехід частини цього майна у власність учасника спільної власності пропорційно його частки в праві спільної власності й припинення для цієї особи права на частку у спільному майні.

З положень ч.ч. 2 , 3 ст. 367 ЦК України вбачається, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Відповідно до чч.1,3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною власністю.

Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Виділ часток (поділ) жилого будинку, який перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників. Оскільки учасники спільної часткової власності мають рівні права стосовно спільного майна пропорційно своїй частці в ньому, суд, здійснюючи поділ майна в натурі (виділ частки), повинен передати співвласнику частки жилого будинку та нежилих будівель, яка відповідає розміру й вартості його частки, якщо це можливо без завдання неспівмірної шкоди господарському призначенню будівлі.

Під неспівмірною шкодою господарського призначення слід розуміти суттєве погіршення технічного стану жилого будинку, перетворення в результаті переобладнання жилих приміщень у нежитлові, надання в рахунок частки приміщень, які не можуть бути використані як житлові через невеликий розмір площі або через неможливість їх використання (відсутність денного світла тощо) (постанова Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 601/180/16).

Ураховуючи те, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до ст. 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України та пункту 10 Порядку присвоєння об`єкту нерухомого майна реєстраційного номера, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 08 грудня 2010 року №1117«Про ідентифікацію об`єктів нерухомого майна для реєстрації прав на них» ( постанова Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у справі № 725/602/18).

Порядок проведення робіт з поділу, виділу та розрахунку часток житлових будинків, будівель, споруд, іншого нерухомого майна при підготовці проектних документів щодо можливості проведення цих робіт визначається Інструкцією щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна затвердженою наказом №55 від 18 червня 2007 року Міністерства з питань житлово-комунального господарства України.

Так, згідно з пунктами 1.2, 2.1, 2.4 цієї Інструкції поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Крім того, згідно ст.ст.358,377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача).

Відповідно до ч. ч.1, 2, 4 ст.120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення. Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

При застосуванні положень ст. 120 ЗК України у поєднанні з нормою ст. 125 цього Кодексу слід виходити з того, що у разі переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право на земельну ділянку в набувача нерухомості виникає одночасно з виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти.

Згідно з ч.ч.1,3,4 ст.88 ЗК України - володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди-у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності має право вимагати виділення належної йому частки із складу земельної ділянки як окремо, так і разом з іншими учасниками, які вимагають виділення, а у разі неможливості виділення частки - вимагати відповідної компенсації. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Загальні правила вирішення спорів щодо порядку володіння й користування земельною ділянкою застосовуються також у випадку, коли належний особам на праві спільної власності жилий будинок, господарські будівлі та споруди розташовані на земельній ділянці, яка знаходиться в їх користуванні до її приватизації або за договором оренди.

Відповідно до ч.1 ст.317, ч.1 ст.319 ЦК України кожен власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно з ч.ч. 3-5 ст. 319 ЦК України усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав. Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.

При вирішенні спору про встановлення порядку користування земельною ділянкою, визначаючи варіанти користування, суд повинен виходити з розміру часток кожного зі співвласників на нерухоме майно, наявності порядку користування земельною ділянкою, погодженого власниками або визначеного на підставі відповідного договору, оформленого у встановленому законом порядку.

Якщо суд встановить, що співвласники визначили порядок користування й розпорядження земельною ділянкою, для зміни якого підстав немає, він ухвалює рішення про встановлення саме такого порядку. Якщо ж погодженого або встановленого порядку користування земельною ділянкою немає, то суд встановлює порядок користування земельною ділянкою з дотриманням часток кожного співвласника у нерухомому майні та забезпеченням вільного користування кожним зі співвласників належним йому майном.

Як вбачається з матеріалів справи дані частки житлового будинку мають ізольовані приміщення та окремі входи. Об`ємно - планувальні рішення основних та допоміжних приміщень житлового будинку згідно виділених часток, їх розташування, вхід і вихід з приміщень, господарські будівлі, розташовані незалежно між собою. Крім того, позивачка є власником 33/100 будинку, а відповідач 67/100.

Враховуючи вищевикладене суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити повністю, розподілити будинковолодіння та земельну ділянку згідно запропонованого експертом варіанту поділу, який не порушуватиме прав сторін та враховує фактичне використання позивачем та відповідачем житлового будинку.

Відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст. 15, 316, 355, 356, 364, 367 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 18, 81, 141, 258, 259, 263-265, 280-284, 289 354 ЦПК України суд, -

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення права спільної часткової власності та виділ майна в натурі задовольнити повністю.

Виділити зі складу спільної часткової власності ОСОБА_1 33/100 частки житлового будинку по АДРЕСА_1 , а саме: кімнату, площею 16,8 кв.м, кухню, площею 6,08 кв.м та коридор площею 3,92 кв.м, всього загальною площею 26.8 кв.м., житловою площею 16,8 кв.м, припинивши право спільної часткової власностіна вказаний будинок з ОСОБА_2 .

Встановити порядок користування земельною ділянкою, площею 0,1585 га, яка розташована по АДРЕСА_1 , з урахуванням часток співвласників будинку (33/100 і 67/100 частині) відповідно до вимог нормативно-правових актів без відхилення вимог нормативної документації по площі та без відхилення від ідеальних часток співвласників по вартості.

Виділити у користування ОСОБА_1 частину земельної ділянки площею 0,0523 га., залишивши у користуванні ОСОБА_2 земельну ділянку площею 0,1062 га.

Лінії розподілу прокласти від точки 1 до точки 2, від точки 2 до точки 3, від точки 3 до точки 4, від точки 4 до точки 5, від точки 5 до точки 6, від точки 6 до точки 7, від точки 7 до точки 8, від точки 8 до точки 1.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право подати апеляційну скаргу до Хмельницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 , зареєстрована та проживає в АДРЕСА_2 , паспорт серії НОМЕР_3 виданий 01 липня 2008 року Шепетівським МРВ УМВС України в Хмельницькій області, РНОКПП НОМЕР_4 ;

відповідач - ОСОБА_2 , проживає в АДРЕСА_3 , паспорт серії НОМЕР_5 , виданий 12 травня 1998 року Ленінградським РУ ГУ МВС України в місті Києві, РНОКПП - НОМЕР_6 .

Суддя: