ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/5085/20 Справа № 203/3021/19 Суддя у 1-й інстанції - Колесніченко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 жовтня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,

суддів - Варенко О.П., Лаченкової О.В.,

за участю секретаря - Мамедової О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпрі апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 березня 2020 року за скаргою ОСОБА_1 про визнання неправомірними та скасування постанов приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької Оксани Олександрівни про відкриття виконавчого провадження та накладення арешту на грошові кошти та нерухоме майно боржника, де другий боржник ОСОБА_2 , заінтересовані особи - Публічне акціонерне товариство "МТБ Банк", Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Проксима",

ВСТАНОВИЛА:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищезазначеною скаргою, з тих підстав, що приватним виконавцем 06 серпня 2019 року відкрито виконавче провадження №59722884 з виконання виконавчого листа №2-808/11 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «МТБ Банк» в сумі 508 578,68 грн. і накладено арешт на кошти та нерухоме майно боржника, проте листом від 19 грудня 2018 року ПАТ «МТБ Банк» повідомило її, ОСОБА_1 , про те, що 14 грудня 2018 року всі належні банку права вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №00105/RD від 14 липня 2007 року відступлені ТОВ «ФК «Проксима» і саме на користь цього кредитора належить виконувати зобов`язання, у зв`язку з чим ПАТ «МТБ Банк» не мало законних підстав для пред`явлення виконавчого листа №2-808/11, а приватний виконавець підстав відкривати виконавче провадження. Крім того, приватний виконавець відкрила виконавче провадження про стягнення суми боргу в розмірі 508578,68 грн., тоді як в ході виконання вказаного виконавчого листа П`ятихатським РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області частина боргу сплачена і станом на час повернення постановою від 25 липня 2019 року виконавчого листа за заявою стягувача залишок боргу становив лише 281 645,23 грн., у зв`язку з чим вважає неправомірним постанову приватного виконавця, якою відкрито виконавче провадження з примусового стягнення суми боргу повторно, що в сукупності потягло і незаконне накладення арешту на майно боржника, тому боржник у своїй скарзі просила суд: визнати неправомірною та скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження від 06 серпня 2019 року приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. при примусовому виконанні виконавчого листа № 2-808/11 від 02 квітня 2013 року у виконавчому провадженні № 59722884; визнати неправомірною та скасувати постанову від 06 серпня 2019 року про накладення арешту на грошові кошти та нерухоме майно боржника ОСОБА_1 приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.О. при примусовому виконанні виконавчого листа №2-808/11 від 02 квітня 2013 року у вказаному виконавчому провадженні.

Ухвалою Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 березня 2020 року в задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовлено.

Не погодившись із такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, в якій ставить питання про скасування оскаржуваної ухвали, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

ПАТ «МТБ БАНК» відповідно до положень ст. 360 ЦПК України подав відзив, в якому просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення, а ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 березня 2020 року залишити без змін, посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів апелянта.

Інші учасники процесу своїм правом, передбаченим положеннями ст. 360 ЦПК України щодо подачі відзиву на апеляційну скаргу, не скористались.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає відхиленню, а ухвала суду - залишенню без змін, враховуючи наступне.

Судом встановлено, що заочним рішенням Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Дніпропетровської області від 27 лютого 2013 року, позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Марфін Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором №00105/RD від 14 вересня 2007 року задоволені, вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Марфін Банк» в особі філії ПАТ «Марфін Банк» заборгованість за кредитним договором №00105/RD від 14 вересня 2007 року в розмірі 506758,68 грн. та судові витрати в сумі 1820,00 грн., а всього 508578,68 грн.

17 травня 2012 року Кіровським районним судом м. Дніпропетровська видано два виконавчих листи №2-808/11, проте 19 лютого 2013 року вказані виконавчі листи повернуті до суду без виконання постановами Відділу ДВС П`ятихатського РУЮ від 19 лютого 2013 року на підставі ч.1 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону станом на день винесення таких постанов) (а.с.87, 91 том ІІ цивільної справи №2-808/11).

Після набрання заочним рішенням від 28 лютого 2012 року законної сили з ухвалою апеляційного суду від 27 лютого 2013 року на виконання цього рішення судом 02 квітня 2013 року видані два виконавчі листи за №2-808/1 (провадження №2/0418/355/2012) на кожного з боржників окремо про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості в загальному розмірі 508578,68 грн.

Постановою старшого державного виконавця Красногвардійського відділу ДВС Дніпропетровського МУЮ від 09 квітня 2013 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №2-808/11 відносно боржника ОСОБА_1 та присвоєно вказаному виконавчому провадженню №37504936, проте за даними АРМ «Виконавець» виконавчий лист повернутий без виконання стягувачу.

В подальшому виконавчий лист пред`явлений до виконання в П`ятихатський РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області.

Постановою начальника П`ятихатського районного відділу державної виконавчої служби ГТУЮ у Дніпропетровській області Кірейцевим О.С. від 25 липня 2019 року у ВП №40009685 виконавчий лист № 2-808/11, виданий 02 квітня 2013 року відносно боржника ОСОБА_1 відповідно до п.1ст. 37 Закону України «Про виконавче провадження», за заявою стягувача повернутий стягувачу ПАТ «МТБ Банк», який є правонаступником ПАТ «Марфін Банк». В постанові зазначено, що залишок боргу складає 281645,23 грн. та залишок виконавчого збору 25643,04 грн.

На підставі заяви ПАТ МТБ Банк від 05 серпня 2019 року, поданої разом з оригіналом виконавчого листа №2-808/11 від 02 квітня 2013 року відносно боржника ОСОБА_1 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. 06 серпня 2019 року винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-808/11, виданим Кіровським районним судом м. Дніпропетровська 02 квітня 2013 року, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь філії ПАТ «Марфін Банк» у м. Дніпропетровську суми загальної заборгованості за кредитним договором № 00105/RD від 14 вересня 2007 року в розмірі 506758,68 грн. та судових витрат 1820,00 грн., а всього 508758,68 грн. відносно боржника ОСОБА_1 на користь ПАТ МТБ Банк. Вказаному виконавчому провадженню присвоєний автоматично реєстраційний номер 59722884.

Копію постанови про відкриття виконавчого провадження від 06 серпня 2019 року боржнику ОСОБА_1 направлено відповідно до вимог ч.1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» рекомендованим поштовим відправленням, про що свідчить реєстр рекомендованих поштових відправлень з поштовим штемпелем від 06 серпня 2019 року та квитанції про оплату вказаного поштового відправлення.

Також, постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.А. від 06 серпня 2019 року внесено зміни (доповнення) в автоматизованій системі виконавчого провадження, а саме виправлена описка у прізвищі боржника ОСОБА_2 , додаткового зазначено про те, що залишок заборгованості за виконавчим документом складає 281 645,23 грн., а також вказано замість суми коштів до стягнення за ВД 508578,68 грн. - сума коштів до стягнення за ВД 281645,23 грн.

Постановами приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.А. від 07 серпня 2019 року накладено арешт на кошти боржника та нерухоме майно в межах суми стягнення.

Також судом встановлено, що за вих.№612/08 від 19 грудня 2018 року ПАТ «МТБ Банк» повідомило ОСОБА_1 про те, що на підставі договору про відступлення права вимоги від 14 грудня 2018 року всі вимоги банку до неї за кредитним договором №00105/RD від 14 липня 2007 року були відступлені на користь ТОВ «Фінансова компанія «Проксима», яке є новим кредитором.

Згідно виконавчого листа та поданої приватному виконавцю заяви судом встановлено, що стягувачем у виконавчому листі №2-808/11 зазначений ПАТ «Марфін Банк», а боржником ОСОБА_1 .

Встановлено судом, що питання заміни стягувача у виконавчому провадженні станом на 06 серпня 2019 року у передбаченому ст. 442 ЦПК України порядку не вирішувалось і ПАТ «Марфін банк» (після зміни назви - ПАТ «МТБ Банк») як позивач у цивільній справі №2-808/11 залишався стягувачем у виданому на підставі рішення суду на користь ПАТ «Марфін банк» виконавчому листі №2-808/11.

При цьому, суд прийняв до уваги, що ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 29 жовтня 2019 року за заявою ТОВ «ФК «Проксима» замінено стягувача ПАТ «Марфін Банк» його правонаступником ТОВ «ФК «Проксима» у виконавчому провадженні №37504936 про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором від 14 вересня 2007 року №00105/RD.

Ухвалою Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 17 лютого 2020 року у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №2-808/11, виданого 02 квітня 2013 року Кіровським районним судом .м Дніпропетровська відносно боржника ОСОБА_1 на виконання рішення Кіровського районного суду м. Дніпропетровська від 28 лютого 2012 року у справі № 2-808/11 (провадження №2/0418/355/2012), замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «МТБ Банк» правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Проксима».

На підставі ухвали суду від 17 лютого 2020 року постановою приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.А. від 21 лютого 2020 року замінено сторону стягувача у виконавчому провадженні зі стягувача ПАТ «МТБ Банк» на ТОВ «ФК «Проксима».

Таким чином, суд дійшов висновку, що приватний виконавець у відповідності до вимог ч.2 ст. 56 Закону правомірно винесла після відкриття виконавчого провадження наступного дня 07 серпня 2019 року - постанову про арешт коштів боржника, а також нерухомого майна боржника після виявлення відсутності на рахунках боржника коштів для задоволення вимог стягувача за виконавчим листом.

Відмовляючи у задоволенні скарги, суд першої інстанції посилався на недоведеність та необгрунтованість скарги, оскільки за розгляду скарги не встановлено порушень приватним виконавцем прав та інтересів боржника ОСОБА_1 , а процесуальні рішення приватного виконавця відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що, оскільки боржник отримав повідомлення про передачу прав вимоги іншій особі та копії документів, він позбавляється обов`язку погашення заборгованості первісному кредитору, при цьому старий кредитор втратив право вимоги. Таким чином, посилаючись на правову позицію постанови ВС від 16.10.2019 р. № 344/14483/15-ц), апелянт вважає, що на час вирішення спору по суті у первісного кредитора відсутні права вимоги до боржника за кредитним договором.

Однак, з такими доводами апелянта колегія суддів не погоджується, з огляду на наступне.

Як було встановлено судом, 06.08.2019 за заявою ПАТ «МТБ БАНК», поданої разом з оригіналом виконавчого листа відносно боржника ОСОБА_1 приватним виконавцем виконавчого округу Дніпропетровської області Русецькою О.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за виконавчим листом №2-808/11 від 02.04.2013, виданим Кіровським районним судом м. Дніпропетровська про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь філії ПАТ «Марфін Банк» у м. Дніпропетровську суми загальної заборгованості за кредитним договором № 00105/RD від 14.09.2007 в розмірі 506 758,68 грн. та судових витрат 1820,00 грн., а всього 508758,68 грн.

Вказаному виконавчому провадженню присвоєний реєстраційний номер 59722884.

Постановами приватного виконавця виконавчого округу Дніпропетровської області Русецької О.А. від 07.08.2019 накладено арешт на кошти боржника та нерухоме майно в межах суми стягнення.

19.12.2018 ПАТ «МТБ БАНК» повідомило ОСОБА_2 (вихідний лист №612/08) про те, що на підставі договору про відступлення права вимоги від 14.12.2018 всі вимоги банку до неї за кредитним договором №00105/RD від 14.07.2007 були відступлені на користь ТОВ «ФК «Проксима», яке є новим кредитором.

Згідно із ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ч.1 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Згідно з ч. 2 ст. 15 вказаного Закону, стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересахяких видано виконавшій документ.

Як вбачається з виконавчого листа та поданої приватному виконавцю заяви стягувачем у виконавчому листі № 2-808/11 зазначений ПАТ «Марфін Банк», правонаступником якого згідно Статуту є ПАТ «МТБ Банк».

Відповідно до п. 1 ч. 1ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону за заявою стягувана про примусове виконання рішення.

Частиною 5 ст. 26 вказаного Закону передбачено, що виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей.

Відповідно до виконавчого листа та поданої ПАТ «МТБ Банк», яке згідно Статуту є правонаступником ПАТ «Марфін Банк», приватному виконавцю заяви, стягувачем у виконавчому листі № 2-808/11 зазначений ПАТ «Марфін Банк», а боржником - ОСОБА_2 .

Оскільки підстав, визначених ч. 4 ст. 4, ч. 3 ст. 5 зазначеного Закону для повернення виконавчого документу не встановлено, а стягувачем у пред`явленому оригіналі виконавчого листа вказаний саме ПАТ «Марфін банк», правонаступником якого після зміни назви за Статутом є ПАТ «МТБ Банк», то приватний виконавець зобов`язаний був відкрити виконавче провадження згідно ч.ч. 1, 5 ст. 26 Закону про що винести постанову, тому доводи скаржника про неправомірність дій державного виконавця при винесенні постанови про відкриття виконавчого провадження за заявою ПАТ «МТБ Банк» є безпідставними.

Крім того, відповідно до ч.ч. 1, 2, 5 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Таким чином, особа набуває статусу сторони виконавчого провадження (як стягувач або боржник) з моменту видачі на її користь (в її інтересах) відповідного виконавчого документа. При цьому відкриття виконавчого провадження не впливає на наявність (або ж відсутність) такого статусу особи на відміну від заміни сторони виконавчого провадження її правонаступником. Заміна сторони її правонаступником вирішується судом, а зміна назви (імені) сторони виконавчого провадження не потребує її заміни судом, а здійснюється постановою виконавця, якою змінюється назва відповідної сторони такого провадження.

Як встановлено судом, питання заміни стягувача у виконавчому провадженні станом на 06.08.2019 у передбаченому ст. 442 ЦПК України порядку не вирішувалось і ПАТ «Марфін банк» (після зміни назви - ПАТ «МТБ Банк») як позивач у цивільній справі №2-808/11 залишався стягувачем у виданому на підставі рішення суду на користь ПАТ «Марфін банк» виконавчому листі № 2-808/11.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов до вірного висновку про відсутність порушень прав та інтересів боржника ОСОБА_2 , а процесуальні рішення приватного виконавця відповідають вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Посилання апелянта на правові висновки Верховного Суду, як на підставу для скасування ухвали суду, є власним тлумаченням апелянтом, а тому не може бути підставою для скасування законного рішення суду.

Таким чином, приведені в апеляційній скарзі доводи апелянтом не можуть бути прийняті до уваги, оскільки зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх переоцінці та особистого тлумачення апелянтом норм процесуального закону.

Відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів діючим законодавством не передбачена.

Крім цього, зазначене також узгоджується з практикою Європейського суду з прав людини, відповідно до якої пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматися як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Проніна проти України» від 18 липня 2006 року).

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

На підставі викладеного, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а ухвала суду першої інстанції - залишенню без змін.

Керуючись ст. ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Кіровського районного суду м.Дніпропетровська від 05 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий: В.С. Городнича

Судді: О.П. Варенко

О.В. Лаченкова