Справа № 143/132/20
Провадження № 22-ц/801/727/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Марченко Л. В.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 рокуСправа № 143/132/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача: Рибчинського В.П.,

суддів: Копаничук С.Г., Оніщука В.В.,

за участю секретаря судового засідання Кирилюк Л.М., розглянувши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Скрицького Романа Леонідовича на ухвалу Прогребищенського районного суду Вінницької області від 05 лютого 2020 року у цивільній справі за позовом представника ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвоката Скрицького Романа Леонідовича до Погребищенської міської ради Вінницької області про визнання незаконними та скасування рішень виконавчого комітету тридцять шостої (36) сесії сьомого (7) скликання від 10.08.2018 року, сорок шостого (46) від 25.10.2019 року Погребищенської міської ради Вінницької області,

в с т а н о в и в:

Представник ОСОБА_1 - адвокат Скрицький Р.Л. звернувся з позовом до Погребищенської міської ради Вінницької області про визнання незаконними та скасування рішень виконавчого комітету тридцять шостої (36) сесії сьомого (7) скликання від 10.08.2018 року, сорок шостого (46) від 25.10.2019 року Погребищенської міської ради Вінницької області.

Ухвалою Прогребищенського районного суду Вінницької області від 05 лютого 2020 року відмовлено у відкритті провадження за поданою позовною заявою.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції дійшов висновку, що позов не підлягає розгляду за правилами ЦПК, оскільки повинен вирішуватись як публічно-правовий в порядку адміністративного судочинства.

Не погоджуючись з таким судовим рішенням представник ОСОБА_1 - адвокат Скрицький Р.Л. подав апеляційну скаргу в якій, посилаючись на невірне застосування судом першої інстанції норм процесуального права просив оскаржувану ухвалу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

З матеріалів справи можна дійти висновку, що фактично оскаржується п. 1.3 рішення 36 сесії 7 скликання Погребищенської міської ради від 10 серпня 2018 року № 215 «Про посилення контролю за харчуванням в ДНЗ міста» та рішення виконавчого комітету Погребищенської міської ради № 46 від 25 жовтня 2019 року щодо відмови громадянці ОСОБА_1 у наданні пільги щодо безкоштовного харчування дітей у ДНЗ № 3.

Відповідно до ч. 1 та ч. 2 ст. 124 Конституції України правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Делегування функцій судів, а також привласнення цих функцій іншими органами чи посадовими особами не допускаються. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий і публічний розгляд справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, при визначенні цивільних прав і обов`язків особи чи при розгляді будь-якого кримінального обвинувачення, що пред`являється особі.

Згідно із положеннями ст. ст. 55, 124 Конституції України та ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право, в порядку встановленому ЦПК України, звернутися до належного за підсудністю суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

Система судів загальної юрисдикції є розгалуженою. Судовий захист є основною формою захисту прав, інтересів та свобод фізичних і юридичних осіб, державних та суспільних інтересів.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола осіб.

Важливість визначення юрисдикції підтверджується як закріпленням у Конституції України принципу верховенства права, окремими елементами якого є законність, правова визначеність та доступ до правосуддя, так і прецедентною практикою Європейського суду з прав людини.

Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

При визначенні предметної та суб`єктної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права або інтересу за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин , змісту та юридичної природи обставин у справі.

Матеріалами справи встановлено, що представник ОСОБА_1 - адвокат Скрицький Р.Л. звернувся до суду з позовом до Погребищенської міської ради Вінницької області про визнання незаконними та скасування рішень виконавчого комітету тридцять шостої (36) сесії сьомого (7) скликання від 10.08.2018 року, сорок шостого (46) від 25.10.2019 року Погребищенської міської ради Вінницької області.

Вимоги обґрунтовані тим, що рішеннями виконавчого комітету тридцять шостої (36) сесії сьомого (7) скликання від 10.08.2018 року, сорок шостого (46) від 25.10.2019 року Погребищенської міської ради Вінницької області відмовлено у наданні безкоштовного харчування дітям ОСОБА_1 - ОСОБА_2 та ОСОБА_3 у зв`язку із втратою годувальника, що прямо суперечить вимогам Закону України «Про охорону дитинства".

Суд першої інстанції вказуючи на те, що подана ним заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства та керуючись при цьому п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України відмовив у відкритті провадження у справі.

Відповідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, а відповідно до правила ч. 1 ст. 19 цього ж Кодексу суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи про захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Згідно із частиною першою статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.

На підставі пункту 7 частини першої статті 4 КАС України суб`єктом владних повноважень є орган державної влади, орган місцевого самоврядування, їх посадова чи службова особа, інший суб`єкт при здійсненні ними публічно-владних управлінських функцій на підставі законодавства, в тому числі на виконання делегованих повноважень, або наданні адміністративних послуг.

Індивідуальний акт - акт (рішення) суб`єкта владних повноважень, виданий (прийняте) на виконання владних управлінських функцій або в порядку надання адміністративних послуг, який стосується прав або інтересів визначеної в акті особи або осіб, та дія якого вичерпується його виконанням або має визначений строк (пункт 19 частини першої статті 4 КАС України).

Як зазначалось вище, ОСОБА_1 фактично оскаржує п. 1.3 рішення 36 сесії 7 скликання Погребищенської міської ради від 10 серпня 2018 року № 215 «Про посилення контролю за харчуванням в ДНЗ міста» та рішення виконавчого комітету Погребищенської міської ради № 46 від 25 жовтня 2019 року щодо відмови їй у наданні пільги щодо безкоштовного харчування дітей у ДНЗ № 3.

Відмовляючи у відкритті провадження, суд першої інстанції виходив з того, що вимоги представника ОСОБА_1 в інтересах малолітніх дітей: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - адвоката Скрицького Романа Леонідовича до Погребищенської міської ради Вінницької області про визнання незаконними та скасування рішень виконавчого комітету тридцять шостої (36) сесії сьомого (7) скликання від 10.08.2018 року, сорок шостого (46) від 25.10.2019 року Погребищенської міської ради Вінницької області є вимогами, які слід розглядати за правилами адміністративного судочинства, і колегія суддів погоджується з вищенаведеними висновками суду, оскільки вони відповідають обставинам справи та узгоджуються з нормами процесуального права.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист шляхом: 1) визнання протиправним та нечинним нормативно-правового акту чи окремих його положень; 2) визнання протиправним та скасування індивідуального акту чи окремих його положень; 3) визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та зобов`язання утриматися від вчинення певних дій; 4) визнання бездіяльності суб`єкта владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії; 5) встановлення наявності чи відсутності компетенції (повноважень) суб`єкта владних повноважень; 6) прийняття судом одного з рішень, зазначених у пунктах 1-4 цієї частини та стягнення з відповідача - суб`єкта владних повноважень коштів на відшкодування шкоди, заподіяної його протиправними рішеннями, дією або бездіяльністю.

Пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України визначено, що юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок.

Публічно-правовий спір має особливий суб`єктний склад. Участь суб`єкта владних повноважень є обов`язковою ознакою для того, щоб класифікувати спір як публічно-правовий. Проте сама по собі участь у спорі суб`єкта владних повноважень не дає підстав ототожнювати спір з публічно-правовим та відносити його до справ адміністративної юрисдикції.

Під час визначення предметної юрисдикції справ суди повинні виходити із суті права та/або інтересу, за захистом якого звернулася особа, заявлених вимог, характеру спірних правовідносин, змісту та юридичної природи обставин у справі.

Визначальною ознакою справи адміністративної юрисдикції є суть (зміст, характер) спору. Публічно-правовий спір, на який поширюється юрисдикція адміністративних судів, є спором між учасниками публічно-правових відносин і стосується саме цих відносин.

Разом з тим приватноправові відносини вирізняються наявністю майнового чи немайнового інтересу учасника. Спір має приватноправовий характер, якщо він обумовлений порушенням або загрозою порушення приватного права чи інтересу, як правило майнового, конкретного суб`єкта, що підлягає захисту в спосіб, передбачений законодавством для сфери приватноправових відносин, навіть якщо до порушення приватного права чи інтересу призвели управлінські дії суб`єктів владних повноважень.

З огляду на те, що відповідачем у цій справі є суб`єкт владних повноважень - Погребищенська міська рада Вінницької області, та позивач, за змістом позовних вимог, оскаржує рішення сесії Погребищеської міської ради та рішення виконавчого комітету Погребищенської міської ради Вінницької області щодо відмови у наданні безкоштовного харчування дітям ОСОБА_1 у зв`язку із втратою годувальника, тобто між сторонами у справі виник публічно-правовий спір, апеляційний суд вважає правильним та обґрунтованим висновок суду першої інстанції про те, що даний позов підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства, у зв`язку з чим на підставі п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суд відмовив у відкритті провадження у справі.

Доводи апеляційної скарги представника ОСОБА_1 - адвоката Скрицького Р.Л. зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції та власного тлумачення характеру спірних правовідносин і встановлених судом обставин.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Оскільки судом першої інстанції судове рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстави для його скасування згідно вимог ч. 1 ст. 375 ЦПК України відсутні.

Керуючись ст. ст. 374, 375 ЦПК України, суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Скрицького Романа Леонідовича залишити без задоволення.

Ухвалу Прогребищенського районного суду Вінницької області від 05 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, та може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 25 березня 2020 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: С.Г. Копаничук

В.В. Оніщук