КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження №22-ц/824/9577/2020 Доповідач у ІІ інстанції - Гуль В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Судді-доповідача Гуля В.В.,

суддів Суханової Є.М., Сержанюка А.С.,

за участю секретаря Линок В.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2020 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

встановив:

Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Стрюкова І.О. звернулася з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Позивачем зазначено, що 15 лютого 2008 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 р. є ПАТ «КБ «Надра», та фізичною особою - резидентом України відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №57/МК/39/2008/840.

За умовами вказаного кредитного договору позивач надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) в доларах США на споживчі цілі під заставу нерухомості у розмірі 40 000 (сорок тисяч) доларів США 00 центів із відсотковою ставкою 14,4 % річних виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці строком до 16 лютого 2015 року.

03 серпня 2010 року між банком та ОСОБА_1 підписано додаткову угоду №1 до кредитного договору №57/МК/39/2008/840 від 15.02.2008 р. та відповідно договір викладено у новій редакції.

Відповідно до п.1.1. договору, щомісячна сума мінімального необхідного платежу складає 765 (сімсот шістдесят п`ять) доларів США. Щомісячна сума мінімального необхідного платежу визначається Графіком.

Відповідно до п. 2.4. договору, порядок погашення суми основної заборгованості відбувається шляхом внесення необхідного платежу щомісячно до 17 числа поточного місяця.

Відповідно до п.2.6. договору, проценти нараховуються щомісяця, у кінці місяця.

Відповідно до п. 1.3. договору, в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, комісій у вигляді плати за управління кредитом, неустойки (пені, штрафу), а також інших витрат щодо задоволення вимог кредитора за договором, кредитор укладає: з відповідачем ОСОБА_2 іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за №184, згідно умов якого остання передала позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , під заставу якого надається кредит, та яке належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу р/н 3538 від 21.04.2006 р.; з поручителем відповідачем ОСОБА_2 договір поруки від 29 червня 2011 року, за умовами якого поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором у повному обсязі і відповідає перед кредитором разом із позичальником як солідарний боржник.

Позичальник взятих на себе зобов`язань за кредитним договором не виконує.

Відповідно до п. 4.1. договору, у разі невиконання позичальником зобов`язань щодо строків та повноти сплати кредиту та процентів відповідно до умов цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у період прострочення.

Станом на 07.09.2017 р. за відповідачем ОСОБА_1 наявна заборгованість за кредитним договором в сумі: загальна заборгованість становить 32888,33 доларів США, із яких: - заборгованість за кредитом (у тому числі прострочена) - 18623,95 доларів США, - заборгованість по сплаті відсотків (у тому числі прострочена) - 7757,06 доларів США, - пеня за прострочення сплати кредиту - 6507,32 доларів США, що за курсом Національного Банку України станом на 07.09.2017 р. становить 854511,60 грн. і включає в себе: - заборгованість за кредитом (у тому числі прострочена) - 483891,44 грн, - заборгованість по сплаті відсотків (у тому числі прострочена) - 201545,59 грн., - пеня за прострочення сплати кредиту - 169074,57 грн.

Посилаючись на викладене, позивач просивсуд стягнути солідарно із відповідачів суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 26381,01 доларів США, що в еквіваленті на гривні становить 685437,03 грн., що складає заборгованість за кредитом та заборгованість по сплаті відсотків, та пеню за прострочення сплати кредиту в сумі 169074,57 грн., а також витрати по сплаті судового збору в розмірі 12817,67 грн.

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», , заборгованість за кредитним договором №57/МК/39/2008/840 від 15.02.2008 р. в розмірі 26164 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 07.08.2017 р. становить 669084 (шістсот шістдесят дев`ять тисяч вісімдесят чотири) грн. 13 коп.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», , витрати по сплаті судового збору в розмірі 10036 (десять тисяч тридцять шість) грн. 26 коп.

В решті позовних вимог - відмовлено.

Не погоджуючись із рішенням суду, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 подали апеляційну скаргу, в якій просять скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права та неповним з`ясуванням обставин що мають значення для справи, оскільки судом не застосовано строк позовної давності.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 15 лютого 2008 року між ВАТ «КБ «Надра», правонаступником якого з 04.02.2011 р. є ПАТ «КБ «Надра», та фізичною особою - резидентом України відповідачем ОСОБА_1 укладено кредитний договір №57/МК/39/2008/840 (а.с.4).

За умовами вказаного кредитного договору позивач надав відповідачу на умовах забезпеченості, повернення, строковості та платності грошові кошти (кредит) в доларах США на споживчі цілі під заставу нерухомості у розмірі 40 000 (сорок тисяч) доларів США 00 центів із відсотковою ставкою 14,4 % річних виходячи з фактичної кількості днів у розрахунковому місяці строком до 16 лютого 2015 року.

03 серпня 2010 року між банком та ОСОБА_1 підписано додаткову угоду №1 до кредитного договору №57/МК/39/2008/840 від 15.02.2008 р. та відповідно договір викладено у новій редакції (а.с.5-8).

Відповідно до п.1.1. договору, щомісячна сума мінімального необхідного платежу складає 765 (сімсот шістдесят п`ять) доларів США. Щомісячна сума мінімального необхідного платежу визначається Графіком.

Відповідно до п. 2.4. договору, порядок погашення суми основної заборгованості відбувається шляхом внесення необхідного платежу щомісячно до 17 числа поточного місяця.

Відповідно до п.2.6. договору, проценти нараховуються щомісяця, у кінці місяця.

Відповідно до п. 1.3. договору, в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, комісій у вигляді плати за управління кредитом, неустойки (пені, штрафу), а також інших витрат щодо задоволення вимог кредитора за договором, кредитор укладає: з відповідачем ОСОБА_2 іпотечний договір, зареєстрований в реєстрі за №184, згідно умов якого остання передала позивачу в іпотеку нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , під заставу якого надається кредит, та яке належить відповідачу на праві власності на підставі договору купівлі-продажу р/н 3538 від 21.04.2006 р.; з поручителем відповідачем ОСОБА_2 договір поруки від 29 червня 2011 року, за умовами якого поручитель поручається перед кредитором за виконання позичальником своїх зобов`язань за цим договором у повному обсязі і відповідає перед кредитором разом із позичальником як солідарний боржник (а.с.9-11).

У відповідності до п. 1.3. договору поруки, відповідальність поручителя виникає як у випадку невиконання позичальником будь-якої частини зобов`язань, так і при невиконанні позичальником зобов`язання в цілому.

Відповідно до п. 1.4. договору поруки, поручитель відповідає перед банком за виконання зобов`язань у повному об`ємі всім належним йому на праві власності майном та грошовими коштами.

Відповідно до умов кредитного договору позивачем було виконано свої зобов`язання, який надав відповідачу кредитні кошти у розмірі встановленому договором (а.с.12,15).

Позичальник взятих на себе зобов`язань за кредитним договором не виконує.

Відповідно до п. 4.1. договору, у разі невиконання позичальником зобов`язань щодо строків та повноти сплати кредиту та процентів відповідно до умов цього договору, позичальник сплачує банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від несвоєчасно сплаченої суми за кожен день прострочення, що діє у період прострочення.

Відповідно до ст. 554 ЦК України, у разі порушення боржником зобов`язань, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно, наданого позивачем розрахунку заборгованості, станом на 07.09.2017 р. за відповідачем ОСОБА_1 наявна заборгованість за кредитним договором в сумі: загальна заборгованість становить 32888,33 доларів США, із яких: - заборгованість за кредитом (у тому числі прострочена) - 18623,95 доларів США, - заборгованість по сплаті відсотків (у тому числі прострочена) - 7757,06 доларів США, - пеня за прострочення сплати кредиту - 6507,32 доларів США, що за курсом Національного Банку України станом на 07.09.2017 р. становить 854511,60 грн. і включає в себе: - заборгованість за кредитом (у тому числі прострочена) - 483891,44 грн, - заборгованість по сплаті відсотків (у тому числі прострочена) - 201545,59 грн., - пеня за прострочення сплати кредиту - 169074,57 грн. (а.с.17-19).

Згідно зі статтею 524 ЦК України, зобов`язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Відповідно до частини першої статті 533 ЦК України, грошове зобов`язання має бути виконане у гривнях. Отже, гривня як національна валюта є єдиним законним платіжним засобом на території України.

Разом з тим частина друга статті 524 та частина друга статті 533 ЦК України допускають, що сторони можуть визначити в грошовому зобов`язанні грошовий еквівалент в іноземній валюті.

У такому разі сума, що підлягає сплаті за зобов`язанням, визначається в гривнях за офіційним курсом Національного банку України встановленим для відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

З метою з`ясування обставин, що мають істотне значення для справи і потребують спеціальних знань, ухвалою від 27 травня 2019 року суд призначав проведення в справі судової бухгалтерсько-економічної експертизи.

Згідно висновку експерта Київського науково-дослідного інституту судових експертиз за результатами проведення економічної експертизи №17499/19-71/26813/26814/19-71 від 27 вересня 2019 року, в матеріалах, які підлягали дослідженню, наявні банківські виписки лише по 07 серпня 2017 року. Документально підтверджується сума простроченої заборгованості по кредиту (основному боргу) за кредитним договором №57/МК/39/2008/840 від 15.02.2008 р., укладеним між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 , станом на 07.08.2017 р. в розмірі 18623,95 доларів США; встановити суму простроченої заборгованості по кредиту (основному боргу) станом на 07.09.2017 р. не видається за можливе. Документально підтверджується сума нарахованих відсотків, згідно договору кредиту №57/МК/39/2008/840 від 15.02.2008 р., укладеного між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 , станом на 07.08.2017 р. в розмірі 39128,79 доларів США, розрахунково підтверджується сума нарахованих відсотків станом на 07.09.2017 р. в розмірі 39 352,27 доларів США. Документально підтверджується сума заборгованості за відсотками, згідно договору кредиту №57/МК/39/2008/840 від 15.02.2008 р., укладеного між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 , станом на 07.08.2017 р. в розмірі 7540,05 доларів США, встановити суму заборгованості за відсотками станом на 07.09.2017 р. не видається за можливе. Документально підтвердити суму пені, розраховану банком «за прострочення сплати мінімальних платежів» станом на 07.09.2017 р. в сумі 169074,57 грн., згідно договору кредиту №57/МК/39/2008/840 від 15.02.2008 р., укладеного між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 , не видається за можливе (а.с.203-221).

Встановивши вказані обставини, суд дійшов висновку, що звернувшись до суду з даним позовом 13 грудня 2017 року, позивачем ПАТ «Комерційний банк «Надра» строк на звернення за основним боргом пропущено не було, на відміну від позовних вимог щодо стягнення пені. Крім того, згідно висновку експерта, документально підтвердити суму пені, розраховану банком «за прострочення сплати мінімальних платежів» станом на 07.09.2017 р. в сумі 169074,57 грн., не видається за можливе.

З огляду на викладене, оскільки умови кредитного договору №57/МК/39/2008/840 від 15.02.2008 р., укладеного між ПАТ «Комерційний банк «Надра» та ОСОБА_1 , не виконано, суд дійшов висновку про стягнення солідарно із відповідачів на користь позивача заборгованості за кредитним договором в розмірі 26164 доларів США, що в еквіваленті за курсом НБУ станом на 07.08.2017 р. становить 669084,13 грн., яка складається із наступного: 18623,95 доларів США, що в еквіваленті становить 476264,69 грн. - прострочена заборгованість по кредиту, 7540,05 доларів США, що в еквіваленті становить 192819,44 грн. - заборгованість за відсотками.

Строк позовної давності в частині задоволених вимог суд вважав не пропущеним.

Проте такий висновок суду відповідає обставинам справи та вимогам закону частково виходячи з наступного.

В правових позиціях Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (№ 14-10цс18) вказано, що відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Якщо кредитний договір встановлює окремі зобов`язання, які деталізують обов`язок позичальника повернути борг частинами та передбачають самостійну відповідальність за невиконання цього обов`язку, то незалежно від визначення у договорі строку кредитування право кредитодавця вважається порушеним з моменту порушення позичальником терміну внесення чергового платежу. А відтак, перебіг позовної давності стосовно кожного щомісячного платежу у межах строку кредитування згідно з частиною п`ятою статті 261 ЦК України починається після невиконання чи неналежного виконання (зокрема, прострочення виконання) позичальником обов`язку з внесення чергового платежу й обчислюється окремо щодо кожного простроченого платежу.

Встановлено, що відповідачі заявляли про застосування строку позовної давності у відзиві на позов.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (частина четверта статті 267 ЦК України).

Цивільне законодавство передбачає два види позовної давності: загальну і спеціальну.

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (стаття 257 ЦК України).

Для окремих видів вимог законом встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частиною другою статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до статті 253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Відповідно до положень статей 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін та диспозитивності цивільного судочинства.

Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (пункт 1 статті 32 Конвенції), вказав, що позовна давність - це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Термін позовної давності, що є звичайним явищем у національних законодавствах держав - учасників Конвенції, виконує кілька завдань, у тому числі забезпечує юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу (пункт 570 рішення Європейського суду з прав людини від 20 вересня 2011 року за заявою № 14902/04 у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проти Росії»)

Строк давності переслідує кілька важливих цілей, а саме забезпечує правову визначеність і закінченість, захищає потенційних відповідачів від застарілих вимог, які було б важко спростувати, і дозволяє уникнути несправедливості, яка може виникнути при прийнятті судами рішень щодо подій, які мали місце у далекому минулому на підставі доказів, які з часом можуть стати ненадійними і недостатніми (рішення Європейського суду з прав людини від 22 жовтня 1996 року за заявами № 22083/93, 22095/93 у справі «Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства» («Stubbings and Others v. the United Kingdom»).

Відповідно до частини першої статті 264 ЦК України перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свого боргу або іншого обов`язку, в силу частини третьої цієї статті після переривання перебіг позовної давності починається заново.

Вчинення боржником дій з виконання зобов`язання вважається таким, що перериває перебіг позовної давності, лише за умови, якщо такі дії вчинено, крім боржника, уповноваженою на це особою, яка представляє боржника у відносинах з кредитором у силу закону, на підставі установчих документів або довіреності.

Отже згідно матеріалів справи строк дії кредиту закінчився 16.02.2015 року і договором передбачена щомісячна сума мінімального необхідного платежу у розмірі 765 доларів США. Щомісячна сума мінімального необхідного платежу визначається Графіком. Порядок погашення суми основної заборгованості відбувається шляхом внесення необхідного платежу щомісячно до 17 числа поточного місяця.

Позов поданий 02.12.2017 року.

Таким чином, у межах трирічного строку позовної давності сума, яка підлягає до стягнення по нарахованих по день закінчення договору кредиту процентів з 01.12.2014 року по 28.02.2015 року є 670,47 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 30 вересня 2020 року 18973,56 грн., а нарахування процентів після закінчення цього строку є безпідставне.

Також встановлено, що з згідно розрахунку заборгованості (а.с. 17-19 Т. 2), який відповідачами не спростований, боржником шомісячно вносились платежі до листопада 2014 року включно, тобто боржником вчинялись дії, що свідчать про визнання ним свого боргу і відповідно до ст.264 ЦК України перебіг позовної давності переривався. Черговий платіж у грудні 2014 року позивачем не здійснено. Проте саме грудень 2014 року знаходиться у межах строків звернення, в зв`язку з чим доводи апеляційної скарги про пропуск строку звернення по тілу кредиту є безпідставні.

За таких обставин рішення суду в частині стягнення процентів по кредиту підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення.

В частині стягнення тіла кредиту рішення постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права.

В іншій частині рішення суду не оскаржується.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задовольнити частково.

Рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2020 року в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості по відсоткам за кредитним договором скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

Позов Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по відсоткам за кредитним договором задовольнити частково.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра», заборгованість по відсотками за кредитним договором від 15 лютого 2008 року №57/МК/39/2008/840 за період з 01 грудня 2014 року по 28 лютого 2015 року у розмірі 670,47доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ станом на 30 вересня 2020 року 18 973.56 гривень.

В решті рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 04 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом тридцяти днів.

Суддя-доповідач В.В. Гуль

Судді А.С. Сержанюк

Є.М. Суханова

.