Справа № 646/2487/20
№ провадження 2/646/1417/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

08.10.2020 м.Харків

Червонозаводський районний суд м. Харкова у складі

судді Янцовської Т.М.,

з участю секретаря Нижегородової А.О.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні Червонозаводського районного суду м. Харкова цивільну справу № 646/2487/20 за позовною заявою ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Клименко Романа Васильовича, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга Владислав Юрійович, про захист прав споживачів, шляхом визнання кредитного договору недійсним,

в с т а н о в и в:

Представник позивача звернувся до суду з позовною заявою про захист прав споживачів, шляхом визнання кредитного договору № R022.0064088 від 26.02.2016 р., укладеного між ПАТ Банк «Траст» та позивачем недійсним. В обґрунтування позовної заяви зазначив, що за даним договором позивач отримав кредит у розмірі 24 800 гривень на споживчі цілі. Договір не укладався у письмовій формі, натомість підписано Умови надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі, цей документ не містить ні дати, ні номеру договору. Також сторонами підписано Додаток № 1 до Договору, згідно якого сплаті також підлягає комісія у розмірі 964, 72 гривень щомісячно, при цьому споживача не повідомлено, які саме послуги надаються банком за ці кошти. Позивач виконав у повному обсязі зобов`язання, що підтверджується копіями квитанцій. Натомість, заборгованість у розмірі 27 463,56 гривень могла виникнути виключно внаслідок продовження нарахування відсотків за кредитом та комісії за обслуговування кредиту вже після повної дострокової сплати позивачем коштів за кредитним договором. Окрім того, такий розмір заборгованості перевищує розмір коштів, отриманих за кредитним договором. Зазначене порушує принцип добросовісності, що призводить до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків на шкоду споживача фінансових послуг.

У відповідності до ст. 178 ЦПК України 19.05.2020 р. відповідачем - приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Клименком Р.В. подано відзив на позовну заяву, в якому він заперечує проти позову, посилаючись на те, що приватний виконавець не може бути відповідачем у цій категорії справ, оскільки предметом позову є спір про право, тому просить відмовити в повному обсязі у задоволенні позовних вимог позивача та провадження у справі закрити.

У відповідності до ст. 178 ЦПК України відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» своїм правом подання до суду відзиву на позовну заяву не скористався.

Ухвалою Червонозаводського районного суду м. Харкова від 30.04.2020 р. провадження у даній справі відкрито та справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Від сторін не надійшло заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження чи клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін.

Розгляд справи проведено у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін у відповідності із ч. 5 ст. 279 ЦПК України за наявними у справі матеріалами.

Зважаючи на те, що справа розглядалась за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного.

Встановлено, що 26.02.2016 р. позивач звернувся до ПАТ Банк «Траст» із заявою про надання кредиту на споживчі цілі у розмірі 24 800 гривень строком на 24 місяці, з 12% річних та щомісячною комісією за супровід кредиту у розмірі 3,89%, внаслідок чого між позивачем та ПАТ Банк «Траст» 26.02.2016 р. укладено кредитний договір № R022.0064088 шляхом підписання Умов надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі.

Сторонами договору кредиту 26.02.2016 р. підписано умови надання та обслуговування кредитів на споживчі цілі.

У додатку № 1 до кредитного договору від 26.02.2016 р. визначено порядок, термін та розмір сплати суми кредиту, серед яких зазначено до сплати основну суму внеску, відсотки та комісію.

Позивачем надано квитанції про погашення суми кредиту за період з березня 2016 р. по січень 2017 р. на загальну суму 18907,08 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Згідно зі п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» №9 від 06.11.2009 року, правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом. У разі якщо під час розгляду спору про визнання правочину недійсним як оспорюваного та застосування наслідків його недійсності буде встановлено наявність підстав, передбачених законодавством, вважати такий правочин нікчемним, суд, вказуючи про нікчемність такого правочину, одночасно застосовує наслідки недійсності нікчемного правочину.

Статтею 19 Закону України «Про захист прав споживачів» нечесна підприємницька практика забороняється. Нечесна підприємницька практика включає: вчинення дій, що кваліфікуються законодавством як прояв недобросовісної конкуренції; будь-яку діяльність (дії або бездіяльність), що вводить споживача в оману або є агресивною. Якщо підприємницька практика спонукає або може спонукати споживача дати згоду на здійснення правочину, на який в іншому випадку він не погодився б, така практика вводить в оману стосовно: основних характеристик продукції, таких як: її наявність, переваги, небезпека, склад, методи використання, гарантійне обслуговування, метод і дата виготовлення або надання, поставка, кількість, специфікація, географічне або інше походження, очікувані результати споживання чи результати та основні характеристики тестів або перевірок товару. Підприємницька практика є такою, що вводить в оману, якщо під час пропонування продукції споживачу не надається або надається у нечіткий, незрозумілий або двозначний спосіб інформація, необхідна для здійснення свідомого вибору. Забороняються як такі, що вводять в оману: пропонування для реалізації продукції за визначеною ціною, якщо існують підстави вважати, що продавець або виконавець не зможе надати таку продукцію за такою ціною або у таких обсягах, що можна передбачити з огляду на пропоновану ціну та характеристики продукції.

Статтею 18 Закону України «Про захист прав споживачів» передбачено визнання недійсними умов договорів, що обмежують права споживача.

Зі змісту ч.2 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів» вбачається, що умови договору є несправедливими, якщо всупереч принципу добросовісності його наслідком є істотний дисбаланс договірних прав та обов`язків на шкоду споживача.

Так, за змістом ч. ч. 5, 6 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», якщо положення договору визнано несправедливим, включаючи ціну договору, таке положення може бути змінено або визнано недійсним. У разі коли зміна положення або визнання його недійсним зумовлює зміну інших положень договору, на вимогу споживача: такі положення також підлягають зміні; або договір може бути визнаним недійсним у цілому.

Аналізуючи норми статті 18 Закону України «Про захист прав споживачів», можна дійти висновку, що для кваліфікації умов договору несправедливими необхідна наявність одночасно таких ознак: по-перше: умови договору порушують принцип добросовісності, по-друге: умови договору призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін, по-третє: умови договору завдають шкоди споживачеві.

Несправедливими є, зокрема, умови договору про виключення або обмеження прав споживача стосовно продавця (виконавця, виробника) або третьої особи у разі повного або часткового невиконання чи неналежного виконання продавцем (виконавцем, виробником) договірних зобов`язань, включаючи умови про взаємозалік, зобов`язання споживача з оплати та його вимог у разі порушення договору з боку продавця (виконавця, виробника); встановлення жорстких обов`язків споживача, тоді як надання послуги обумовлене лише власним розсудом виконавця (п.п. 2, 3 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»); надання можливості продавцю (виконавцю, виробнику) не повертати кошти на оплату, здійснену споживачем, у разі відмови споживача укласти або виконати договір, без встановлення права споживача на одержання відповідної компенсації від продавця (виконавця, виробника) у зв`язку з розірванням або невиконанням ним договору (п.4 ст.3 ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Позивач, звертаючись до суду з дійсним позовом, не надав докази, що умови укладеного договору між ним та відповідачем ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс» порушують принцип добросовісності, призводять до істотного дисбалансу договірних прав та обов`язків сторін та завдають шкоди споживачеві. Між тим, посилання позивача на те, що ним виконані зобов`язання перед відповідачем - стороною договору від 26.02.2016 р., свідчить про прийняття ним умов зазначеного договору кредиту, а тому вимога про визнання недійсним договору є необґрунтованою.

Суд приходить до висновку, що у задоволенні позову необхідно відмовити, оскільки позивачем не доведено обставин, на які він посилався в обґрунтування позову.

Керуючись ст. 626 ЦК України, Законом України «Про захист прав споживачів», ст. ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України суд,

в и р і ш и в:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», приватного виконавця Київського міського виконавчого округу Клименко Романа Васильовича, третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга Владислав Юрійович, про захист прав споживачів, шляхом визнання кредитного договору недійсним відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду через Червонозаводський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений 08.10.2020 р.

Відомості щодо учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,

відповідач - ТОВ «Фінансова компанія «Сіті Фінанс», м. Київ, вул. Сечових Стрільців, 37-41, ,

відповідач - приватний виконавець Київського міського виконавчого округу Клименко Роман Васильович, м. Київ, вул. Поправки Юрія, 6, оф. 31,

третя особа - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Мажуга Владислав Юрійович, м. Київ, вул. Солом`янська, 20-а, оф. 1002.

Суддя: Т.М. Янцовська