ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

5 жовтня 2020 року

м. Харків

справа № 643/21955/19

провадження № 22-ц/818/3465/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідачі Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Бакумова Алла Валентинівна,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів при розгляді її апеляційної скарги на рішення Московського районного суду м. Харкова від 2 березня 2020 року, ухвалене у складі судді Єрмак Н.В.,

УСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому просила визнати протиправними дії Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Бакумової Алли Валентинівни (надалі ПН Бакумова А.В.) та Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (надалі Банк) щодо проведення державної реєстрації права власності на квартиру АДРЕСА_1 (надалі Квартира) за Банком; визнати протиправним та скасувати рішення ПН ОСОБА_2 , згідно з яким 24.10.2016 внесений до державного реєстру речових прав на нерухоме майно запис про право власності № 17134437 про державну реєстрацію права власності на Квартиру за Банком на підставі договору іпотеки.

Позов мотивований тим, що 06.06.2008 між нею та Банком укладений кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_1 отримала кредитні кошти у розмірі 30000 доларів США зі сплатою відсотків (18,0 % на рік) строком до 05.06.2018. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між позивачем та Банком укладений договір іпотеки від 06.06.2008, за умовами якого позивач передала Банку в іпотеку Квартиру. У жовтні 2017 року Банк звернувся до неї з позовом про виселення, під час розгляду якого ОСОБА_1 дізналася, що Банк в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки отримав у власність належну позивачу Квартиру. ПН ОСОБА_2 зареєструвала право власності на Квартиру за Банком з без даних про повідомлення боржника про вимоги Банку, в період дії Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 та без оцінки предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, чим порушила вимоги законодавства.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 2 березня 2020 рокув задоволені позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі.

Судове рішення мотивоване тим, що Банк задовольнив свої вимоги до ОСОБА_1 шляхом визнання за собою права власності на Квартиру в позасудовому порядку. Такий порядок є добровільним способом врегулювання, а не примусовим. Закон України від 03.06.2014 № 1304-VII «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» застосовується виключно до випадків примусового порядку задоволення вимог кредитора.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповноту встановлення судом обставин справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що на час укладення з Банком договору іпотеки 06.06.2008 стаття 35 Закону України «Про іпотеку» зобов`язувала іпотеко держателя направляти іпотекодавцю письмову вимогу про усунення порушень кредитного договору. Банком на адресу апелянта така вимога не направлялася. Розмір заборгованості за кредитним договором, на погашення заборгованості за яким було звернуте стягнення на предмет іпотеки, був спірним, оскільки Банк звертався до неї з позовом про стягнення заборгованості, від якого потім відмовився. На момент прийняття ПН ОСОБА_2 рішення про реєстрацію за Банком права власності на Квартиру оцінка предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності не проводилася. У відповіді на звернення ОСОБА_1 ПН ОСОБА_2 зазначила, що керувалася постановою Кабінету Міністрів України, яка з 01.01.2016 вже була нечинною.

Відзиву на апеляційну скаргу не надійшло.

В судовому засіданні 5 жовтня 2020 року ОСОБА_1 заявила клопотання про витребування доказів, а саме, просила витребувати у ПН ОСОБА_2 належним чином засвідчену копію реєстраційної справи за заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про державну реєстрацію права власності на Квартиру за № 19182653.

В обґрунтування послалася на те, що витребування копії реєстрації справи необхідне для підтвердження доводів апеляційної скарги про те, що Банк не направляв їй вимогу про усунення порушень кредитного договору, а на момент проведення держаної реєстрації права власності на Квартиру за Банком була відсутня оцінка предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності.

Заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення сторін справи, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи клопотання, колегія суддів вважає, що клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з положеннями ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Відповідно до ч.7 ст. 81 ЦПК України суд не може збирати докази, що стосується предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадках, передбачених ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Відповідно до положень ч. 7-9 ст. 84 ЦПК України особи, які не мають можливості подати доказ, який витребовує суд, або не мають можливості подати такий доказ у встановлені строки, зобов`язані повідомити про це суд із зазначенням причин протягом п`яти днів з дня вручення ухвали. У разі неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, а також за неподання таких доказів з причин, визнаних судом неповажними, суд застосовує до відповідної особи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом. Притягнення винних осіб до відповідальності не звільняє їх від обов`язку подати витребувані судом докази.

Оскільки позов та апеляційна скарга ОСОБА_1 обґрунтовані тим, що Банк не направляв їй вимогу про усунення порушень кредитного договору, а на момент проведення держаної реєстрації права власності на Квартиру за Банком була відсутня оцінка предмета іпотеки суб`єктом оціночної діяльності, зазначені обставини входять до предмету доказування. В матеріалах справи відсутня копія реєстраційної справи, яка б могла підтвердити чи спростувати зазначені обставини, тому клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 260, 261, 367 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про витребування доказів задовольнити.

Витребувати у Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Бакумової Алли Валентинівни ( АДРЕСА_2 ) належним чином засвідчену копію реєстраційної справи за заявою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» про державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_1 за № 19182653.

Ухвала суду набирає законної сили негайно після її проголошення і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук