Провадження № 2/761/5738/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сіромашенко Н.В.,

при секретарі Архипові І.Р.,

розглянувши упорядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» про стягнення інфляційних та 3% річних, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Шевченківського районного суду м. Києва перебуває дана цивільна справа.

В судове засідання, призначене на 6 жовтня 2020 року, позивачка та її представник не з`явилися, повідомлені належним чином про місце та час розгляду справи. В матеріалах справи наявна заява про розгляд справи без їхньої участі, за наявними матеріалами.

Представник відповідача до судового засідання не з`явився, до суду надійшов відзив, відповідно до якого відповідач просив відмовити у задоволенні позову.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ч. 1 ст .19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Суди розглядають у порядку цивільного судочинства також вимоги щодо реєстрації майна та майнових прав, інших реєстраційних дій, якщо такі вимоги є похідними від спору щодо такого майна або майнових прав, якщо цей спір підлягає розгляду в місцевому загальному суді і переданий на його розгляд з такими вимогами.

Так, ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача про стягнення з останнього інфляційних втрат у розмірі 69683,34 грн, 3% річних в сумі 18951,52 грн.

Позов обґрунтовано, зокрема, тим, що наказом Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осібна ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» №813 від 16 вересня 2015 року було застосовано наслідки нікчемності до договорів банківських вкладів (депозитів), в тому числі, до договору банківського вкладу (депозиту) «Зростаючий» у доларах США від 2 березня 2015 року №004-13734-020315, в результаті чого її не було включено в реєстр вкладників, які мають право на відшкодування коштів за рахунок Фонду. Рішенням Львівського окружного адміністративного суду від 25 квітня 2019 року було задоволенопозов ОСОБА_1 до Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації в АТ «Дельта Банк» Кадирова В.В., 3-я особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача- Фонд гарантування вкладів фізичних осіб, про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії. За рішенням було зобов`язано відповідача включити позивачку до переліку вкладників, які мають право на відшкодування коштів за вкладами ПАТ «Дельта Банк» за рахунок Фонду з належною їй сумою в розмірі 5000 дол. США, та подати до Фонду додаткову інформацію щодо неї, як вкладника, якому необхідно здійснити виплату відшкодування за договором банківського вкладу від 2 березня 2015 року за №004-13734-020315 у розмірі 5000 дол. США за рахунок Фонду. Рішення було виконано відповідачем тільки 6 лютого 2020 року. У зв`язку з несвоєчасним поверненням суми основного боргу згідно договору банківського вкладу, у відповідності до ст.625 ЦК України,повинні нараховуватися інфляційні та 3% річних.

Таким чином,позивачкою заявлено право на отримання грошових коштів з посиланням, в тому числі, як на правову підставу, на ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичнихосіб».

При цьому Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12 квітня 2018 року у справі № 820/11591/15 зазначила наступне.

За змістом ст. 3 Закону № 4452-VI Фонд є установою, що виконує спеціальні функції у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку. Фонд є юридичною особою публічного права, має відокремлене майно, яке є об`єктом права державної власності і перебуває у його господарському віданні.

Згідно із ч. 1 ст. 4 Закону № 4452-VI основним завданням Фонду є забезпечення функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку.

Для цього Фонд наділено відповідними функціями, передбаченими ч. 2 ст. 4 Закону № 4452-VI, серед яких, зокрема, ведення реєстру учасників Фонду; здійснення заходів щодо організації виплат відшкодувань за вкладами в разі прийняття рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку; здійснення заходів щодо інформування громадськості про функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, захисту прав та охоронюваних законом інтересів вкладників, підвищення рівня фінансової грамотності населення відповідно до цього Закону.

Крім того, відповідно до ст. 6 Закону № 4452-VI Фонд наділено повноваженнями видавати нормативно-правові акти, що підлягають державній реєстрації у порядку, встановленому законодавством, з питань, віднесених до його повноважень, які є обов`язковими до виконання банками, юридичними та фізичними особами.

За змістом п. 17 ч. 1 ст. 2 цього Закону уповноважена особа Фонду - це працівник Фонду, який від імені Фонду та в межах повноважень, передбачених цим Законом та/або делегованих Фондом, виконує дії із забезпечення виведення банку з ринку під час здійснення тимчасової адміністрації неплатоспроможного банку та/або ліквідації банку.

За приписами ч. 1 ст. 54 Закону № 4452-VI рішення, що приймаються відповідно до цього Закону Національним банком України, Фондом, працівниками Фонду, що виконують функції, передбачені цим Законом, у тому числі у процесі здійснення тимчасової адміністрації, ліквідації банку, виконання плану врегулювання, можуть бути оскаржені до суду.

Таким чином, нормативно-правове регулювання статусу Фонду та його місце в системі гарантування вкладів фізичних осіб дозволяє зробити висновки, що Фонд є суб`єктом публічного права, створений з метою реалізації публічних інтересів держави у сфері гарантування вкладів фізичних осіб та виведення неплатоспроможних банків з ринку, здійснює нормативне регулювання, тобто наділений владними управлінськими функціями та є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України.

За результатами розгляду Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що Закон № 4452-VI є спеціальним у регулюванні спірних правовідносин і відповідно до цього Закону Фонд є державною спеціалізованою установою, що виконує функції державного управління у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, спір стосовно права на відшкодування вкладів фізичних осіб за рахунок коштів Фонду є публічно-правовим, має окремий характер і стосується виконання окремої владної функції Фонду, а саме організації виплат відшкодувань за вкладами (п. 4 ч. 2 ст. 4 Закону № 4452-VI). А тому такий спір має розглядатися за правилами адміністративного судочинства (висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постановах від 18 квітня 2018 року у справі № 813/921/16, від 23 травня 2018 року у справі № 820/3770/16, від 6 червня 2018 року у справі № 727/8505/15-ц, від 23 січня 2019 року у справі № 285/489/18-ц).

Крім того, у постанові зазначено, щозаявлені до Фонду позовні вимоги про стягнення інфляційних втрат та трьох процентів річних за прострочення грошового зобов`язання стосуються безпосередньо правомірності дій останнього, пов`язаних із виплатою відшкодування за вкладами, відповідно також підлягають розгляду за правилами адміністративного судочинства.

Виходячи з вищевикладеного, вимоги, заявлені позивачем, мають розглядатись за правилами адміністративного судочинства судом адміністративної юрисдикції з огляду на положення ст. 20 КАС України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо: справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 19, 255 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» про стягнення інфляційних та 3% річних закрити.

Ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до вказаного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України.

Повний текст ухвали суду виготовлено 6 жовтня 2020 року.

Суддя Н.В. Сіромашенко