Ухвала

29 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 490/8388/17

провадження № 61-2453св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Миколаївська міська рада, про визнання недійсним договору дарування за касаційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 07 вересня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору дарування, в якому просила визнати недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,0292 га, розташованої по АДРЕСА_1 , укладений 17 вересня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Черніковою О. Є. за реєстровим № 350.

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 02 жовтня 2017 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху та надано їй п`ятиденний строк з моменту отримання цієї ухвали для усунення недоліків, а саме - позивачу необхідно було визначити процесуальний статус сторін оспорюваного договору дарування та сплатити судовий збір.

На виконання вимог вказаної ухвали суду ОСОБА_1 подала уточнену позовну заяву, в якій вказала відповідачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , а також надала квитанцію про сплату судового збору.

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 15 листопада 2017 року відкрито проводження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - ОСОБА_3 , про визнання недійсним договору дарування. Справу призначено до судового розгляду на 11 год. 00 хв. 12 березня 2018 року.

Згідно з протоколом судового засідання Центрального районного суду міста Миколаєва від 15 травня 2018 року суд задовольнив клопотання представника ОСОБА_1 - ОСОБА_4 та залучив до участі у справі як третю особу Миколаївську міську раду.

Ухвалою Центрального районного суду міста Миколаєва від 07 вересня 2018 року виправлено описку в ухвалі цього ж суду від 15 листопада 2017 року про відкриття провадження у справі, здійснено виправлення у вступній частині вказаного судового рішення такого змісту: «по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору дарування».

Рішенням Центрального районного суду міста Миколаєва від 07 вересня 2018 року позов задоволено. Визнано недійсним договір дарування земельної ділянки площею 0,0292 га по АДРЕСА_1 , посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Черніковою О. Є. за № 350, укладений 17 вересня 2014 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Стягнуто з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 по 320 грн судового збору з кожної.

У вересні 2018 року ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на ухвалу Центрального районного суду міста Миколаєва від 07 вересня 2018 року про виправлення описки.

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернулася до суду із заявою про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_3 на ухвалу Центрального районного суду міста Миколаєва від 07 вересня 2018 року про виправлення описки.

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 07 вересня 2018 року.

У листопаді 2018 року ОСОБА_3 звернулася до суду із заявою про приєднання до апеляційної скарги ОСОБА_2 на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 07 вересня 2018 року.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 31 жовтня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на ухвалу Центрального районного суду міста Миколаєва від 07 вересня 2018 року залишено без задоволення, а вказану ухвалу - без змін.

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 07 вересня 2018 року задоволено частково. Вказане рішення змінено в частині розподілу судових витрат. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 640 грн судового збору. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

25 січня 2019 року ОСОБА_2 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 07 вересня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила скасувати оскаржувані судові рішення і ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позову.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 08 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 07 вересня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року, витребувано матеріали справи із Центрального районного суду міста Миколаєва та відмовлено в задоволенні клопотання ОСОБА_2 про зупинення виконання рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 07 вересня 2018 року та постанови Миколаївського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року.

22 лютого 2019 року ОСОБА_3 подала до Верховного Суду заяву про приєднання до касаційної скарги ОСОБА_2 на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 07 вересня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року.

27 лютого 2019 року справа № 490/8388/17 надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 28 лютого 2019 року прийнято заяву ОСОБА_3 про приєднання до касаційної скарги ОСОБА_2 на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 07 вересня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , третя особа - Миколаївська міська рада, про визнання недійсним договору дарування за касаційною скаргою ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на рішення Центрального районного суду міста Миколаєва від 07 вересня 2018 року та постанову Миколаївського апеляційного суду від 26 грудня 2018 року призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

М. Ю. Тітов