ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
УХВАЛА

5 жовтня 2020 року

м. Харків

справа № 642/7073/16ц

провадження №22-ц/818/1624/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді Тичкової О.Ю.,

суддів Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря судового засідання Супрун Я.С.,

сторони справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

інші учасники справи:

треті особи - Харківська міська рада, Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Жовнір Ярослав Вікторович,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про призначення експертизи при розгляді апеляційної скарги ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2019 року, уваленого у складі судді Проценко Л.Г.,

УСТАНОВИВ:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом, у якому з урахуванням уточнених позовних вимог (а.с. 204 - 207 т.1) просила припинити право приватної власності ОСОБА_3 на Ѕ частину житлового будинку АДРЕСА_1 (надалі Будинок); визнати за ОСОБА_1 право власності на Будинок № НОМЕР_1 в цілому; визнати недійсним договір купівлі продажу Ѕ частини Будинку від 5 жовтня 2016 року, укладений між ОСОБА_3 й ОСОБА_2 та посвідчений приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу (надалі ХМНО) Жовнір Ярослава Вікторовича за №3740; витребувати із незаконного володіння ОСОБА_2 Ѕ частину Будинку.

Позов мотивований тим, що позивач є власником Ѕ частини Будинку, інша Ѕ його частина перебувала у власності ОСОБА_3 5 жовтня 2016 року ОСОБА_3 продала належну їй частину будинку ОСОБА_2 . При укладенні зазначеного договору було порушене встановлене ст. 360 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) переважне право позивачки на купівлю зазначеної частини Будинку перед іншими особами. Крім цього, ОСОБА_3 протягом 15 років в силу віку та стану здоров`я не проводила ні капітального, ні поточного ремонту своєї частини Будинку, в результаті чого будинок в цілому почав руйнуватися. ПГО «Баранов і К» було проведене обстеження Будинку та наданий висновок, відповідно до якого стара, близька до аварійного стану належна ОСОБА_2 частина Будинку становить загрозу для нормальної безпечної експлуатації будинку в цілому. Відновлення цієї частини Будинку є технічно неможливим та економічно не доцільним. Отже, відповідно до вимог ч.1 ст.365 ЦК України право власності ОСОБА_3 на спірне майно підлягає припиненню. Укладений між відповідачами договір купівлі продажу від 5 жовтня 2016 року не відповідає вимогам законодавства і порушує право позивачки як співвласника Будинку. А саме, договір було укладено під час існування судового спору, він не містить істотної умови - кадастрового номеру земельної ділянки, що передбачено ч.6 ст.120 Земельного кодексу України. При відчуженні частини Будинку відповідна частина земельної ділянки не була сформована в окрему земельну ділянку в порядку визначеному ст.ст. 55, 56 Закону України «Про землеустрій», з відповідним встановленням меж нової земельної ділянки та присвоєнням їй кадастрового номеру. Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимоги, які встановлені ч.1-3, 5, 6 ст.203 цього Кодексу. Оспорюваний договір не відповідає вимогам ст.377 ЦК України, ст.120 Земельного кодексу України, а тому може бути визначний судом недійсним. Оскільки ОСОБА_3 не мала права відчужувати спірну частину Будинку сторонній особі, вона підлягає витребуванню від останнього власника ОСОБА_2 .

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 11 грудня 2019 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судове рішення мотивоване тим, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Позивач не скористалася своїм правом переважної купівлі частки у праві спільної часткової власності у відповідності до вимог ч.1, 2 ст. 362 ЦК України та відповідно до вимог ч. 2 ст. 365 ЦК України вартості Ѕ частини спірного будинку на депозитний рахунок суду не внесла. Правовстановлюючі документи на право власності (оренди) на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 не обліковуються. Договір між колишніми співвласниками ОСОБА_3 та ОСОБА_1 відповідно до ч.4 ст.358 ЦК України про порядок володіння та користування спільним майном не укладався та нотаріально не посвідчувався. Оспорюваний договір купівлі продажу укладений у відповідності до гл.54, ст.ст. 203, 209, 210, ч.1,2,3 ст.319, ч.1,2 ст.321, ст.ст.357, 361, 362, ч.1 ст.377 ЦК України, ч.2 ст.120 ЗК України. Позивач не надав належних доказів на підтвердження своїх доводів щодо порушення сторонами договору купівлі-продажу земельного законодавства та того, що припинення права власності ОСОБА_2 на Ѕ частину Будинку не завдасть істотної шкоди її інтересам співвласника. Тому суд дійшов до висновку, що правовий режим спільної часткової власності враховує інтереси всіх її учасників і забороняє обмеження прав одних учасників за рахунок інших.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що договір купівлі-продажу частини житлового будинку був укладений без зазначення істотної умови кадастрового номеру земельної ділянки, що суперечить вимогам ЦК України та Земельному кодексу України. Крім того, при відчуженні частини житлового будинку не готувались землевпорядна, технічна документація щодо визначення меж окремої земельної ділянки та присвоєння їй кадастрового номеру. Припинення права власності на Ѕ частину спірного будинку не завдасть істотної шкоди інтересам ОСОБА_3 , оскільки протягом останніх 15 років вона своєю частиною будинку не цікавилась, його не доглядала, не проводила поточного та капітального ремонту будівель та споруд і взагалі не мешкала у належній їй частині будинку.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін, посилаючись на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням вимог закону, доводи апелянта мають суб`єктивний характер та не відповідають обставинам справи. ОСОБА_1 не скористалася своїм переважним правом купівлі частки у спільній сумісній частковій власності. На адресу ОСОБА_1 приватним нотаріусом ХМНО Жовнір Я.В. направлявся лист із пропозицією у місячний термін скористатися її правом першого покупця, й оскільки позивач відповіді не надала 05.06.2016 ОСОБА_2 уклала із ОСОБА_3 договір купівлі-продажу частини Будинку, який відповідає вимогам закону.

В судовому засіданні 5 жовтня 2020 року ОСОБА_4 , діючи в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до суду із клопотанням про призначення у справі судової будівельно-товарознавчої експертизи, проведення якої просив доручити експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса. На вирішення експертизи просив поставити питання: «1. Яка ринкова вартість Ѕ частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 ? 2. Який технічний стан Ѕ частки вищезазначеної частини житлового будинку?; 3. Чи підлягає вищезазначена частина будинку ремонту? Якщо так, то які роботи належить виконати?».

В судовому засіданні представник позивача клопотання обґрунтував тим, що в матеріалах справи наявні висновок повного господарського товариства «Баранов і К» та висновок приватного підприємства «Архітектурне бюро річ», складені на замовлення сторін у справі, які містять протилежні висновки стосовно технічного стану будинку АДРЕСА_1 . З урахуванням різних технічних та будівельних характеристик одного будинку по-різному визначається й ринкова вартість будинку.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення клопотання заперечувала, посилаючись на те, що позивач пропустила процесуальний строк для подачі такого клопотання, не заявивши його при розгляді справи в суді першої інстанції.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого судді, пояснення учасників справи та їх представників, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи клопотання, вважає, що клопотання представника позивача про призначення судової експертизи підлягає задоволенню.

Як убачається із матеріалів справи, позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 та ОСОБА_3 обґрунтований, зокрема, тим, що ОСОБА_3 протягом 15 років не проводила ні капітального, ні поточного ремонту своєї частини Будинку, в результаті чого будинок в цілому почав руйнуватися. Зазначене порушило право та можливість розпоряджатися своєю часткою будинку іншого співвласника, ОСОБА_1 .

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч.2 ст.77 ЦПК України).

На підтвердження своїх позовних вимог ОСОБА_1 надала суду висновок, складений повним господарським товариством «Баранов і К» у 2016 році, у якому вказано, що житловий будинок АДРЕСА_1 в частині, належній ОСОБА_3 , перебуває у стані, близькому до аварійного (т.1 а.с. 208-213).

ОСОБА_2 , заперечуючи проти позову, надала суду висновок, складений приватним підприємством «Архітектурне бюро річ», щодо обстеження житлового будинку АДРЕСА_1 для визначення можливості його подальшої безпечної експлуатації, за результатами якого визначено, що подальша експлуатація належної ОСОБА_2 частини будинку можлива за умови усунення недоліків зовнішнього шару основних несучих конструкцій кладки.

Відповідно до ч.1 ст.103 ЦПК України суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: 1) для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; 2) сторонами (стороною) не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Оскільки надані сторонами докази стосовно технічного стану Ѕ частини житлового будинку АДРЕСА_1 є суперечливими, а його технічний стан входить до предмету доказування у справі № 642/7073/16-ц, колегія суддів погоджується із доводами представника позивача і вважає, що у справі належить призначити експертизу.

Посилання відповідача на пропуск процесуальних строків подачі відповідного клопотання не може бути підставою для відмови у його задоволенні, оскільки як зазначив Верховний Суд у постанові від 11 вересня 2019 року (справа № 153/1334/16-ц) суд може визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються, однак зобов`язаний встановити обставини, які підлягають доказуванню і зобов`язаний вжити всіх необхідних заходів з метою встановлення істини. Принцип змагальності не виключає необхідності всебічного та повного дослідження всіх обставин справи задля встановлення об`єктивної істини та об`єктивного вирішення справи.

Про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи (ч.1 ст.104 ЦПК України).

Керуючись статтями 76,102, 103, 104, 252, 260, 261, 367 ЦПК України суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , про призначення у справі будівельно-товарознавчої експертизи задовольнити.

Призначити у справі судову будівельно-товарознавчу експертизу, проведення якої доручити експертам Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М.С. Бокаріуса (м. Харків, вул. Золочівська, 8а ).

На вирішення експертизи поставити питання: «1. Яка ринкова вартість Ѕ частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 ?

2. Який технічний стан Ѕ частки вищезазначеної частини житлового будинку?;

3. Чи підлягає вищезазначена частина будинку ремонту? Якщо так, то які роботи належить виконати?».

Попередити сторони про наслідки ухилення від проведення експертизи.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за завідомо неправдивий висновок та за відмову без поважних причин від виконання покладених на нього обов`язків відповідно до ст.ст. 384-385 КК України.

Витрати по проведенню експертизи покласти на ОСОБА_1 .

В розпорядження експертів надати матеріали дійсної цивільної справи № 642/7073/16-ц.

Провадження у справі зупинити на час проведення експертизи.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку в частині зупинення провадження у справі безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст ухвали складений 9 жовтня 2020 року.

Головуючий О.Ю. Тичкова

Судді С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук