ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 650/1423/19 Головуючий в І інстанції Коваль В.О.
Номер провадження 22-ц/819/942/20 Доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.

суддів: Кутурланової О.В.

Майданіка В.В.

секретар Литвиненко В.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Виробничого кооперативу «Сільська родина» (надалі ВК «Сільська родина») на рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 12 березня 2020 року у складі судді Коваля В.О. у справі за позовом ОСОБА_1 до Виробничого кооперативу «Сільська родина» про розірвання договору оренди землі,

в с т а н о в и в :

29 серпня 2019р. ОСОБА_1 , від імені якої діє адвокат Петренко Тарас Володимирович, звернулася до суду із позовом до Виробничого кооперативу «Сільська родина» про розірвання договору оренди землі.

З врахуванням поданої ОСОБА_1 уточненої позовної заяви позовні вимоги обґрунтовані тим, що на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ХС№015019, виданого Великоолександрівською РДА Херсонської області 14.04.2003р позивач є власником земельної ділянки площею 8,85 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Трифонівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області.

Вказана земельна ділянка передана у користування відповідачу на підставі договору оренди від 02.06.2005р. із наступними змінами, внесеними на підставі договорів від 10.09.2008р., та від 14.04.2010р. із кінцевим строком дії договору до 01.01.2021р.

Умовами п.37 договору сторонами погоджена право орендодавця розірвати договір в односторонньому порядку шляхом подання письмової заяви (попередження) за шість місяців в кінці сільськогосподарського року, який визначається із 01.01. до 30 червня поточного року.

Заявою від 31 січня 2019р. ОСОБА_2 повідомила відповідача про розірвання договору оренди.

Оскільки відповідач заперечує проти розірвання договору, що є порушенням умов договору та прав орендодавця, які підлягають відновленню у судовому порядку шляхом розірвання договору оренди, позивач просить розірвати договір оренди земельних ділянок від 02 червня 2005 року в частині домовленостей між ОСОБА_1 та Виробничим кооперативом «Сільська родина» щодо земельної ділянки 8,85 га (кадастровий номер :03:029:0002), призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва у межах згідно з планом, що розташована на території Трифонівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області.

Рішенням Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 12 березня 2020 року позовні вимоги задоволені.

Рішення суду першої інстанції обґрунтовано тим, що позивач у відповідності до п.37 договору оренди своєчасно за шість місяців до кінця сільськогосподарського року подала письмову заяву від 31.01.2019р. про розірвання у односторонньому порядку договору оренди від 2.06.2005р., а тому заперечення відповідача щодо його розірвання порушують умови договору та права позивача, які підлягають відновленню у судовому порядку шляхом його розірвання.

В апеляційній скарзі представник Виробничого кооперативу «Сільська родина» посилається на неправильне застосування норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги посилається на те, що умовами п.37 договору оренди передбачено право розірвання договору, однак заявником не дотриманий визначений договором порядок, оскільки заява про розірвання договору подана 31 січня 2019р., тобто поза межами шестимісячного строку до завершення сільськогосподарського року, який визначається із 1.01 по 30.06. відповідного року.

Спірна земельна ділянка розміщена у масиві поля № НОМЕР_1 площею 25,5 га, у відповідності до сівозмін здійснені витрати 131 375 грн. на підготовку до посіву озимих культур урожаю 2020р., для чого вказаний земельний масив перебуває під парою. Витрати на підготовку частини поля у розмірі орендованої земельної ділянки складають 45 593,45 грн. Судом не враховано, що дострокове розірвання договору спричинить значні матеріальні втрати не тільки для орендаря, але і для решти власників земельних ділянок, які входять до єдиного земельного масиву, поля № НОМЕР_1 .

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст.367 ЦПК України, судом встановлені такі обставини.

З матеріалів справи вбачається та встановлено судом, що ОСОБА_1 є власником земельної ділянки кадастровий номер :03:029:002, площею 8,85 га, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що розташована на території Трифонівської сільської ради Великоолександрівського району Херсонської області на підставі Державного акту про право власності на земельну ділянку серії ХС№015019, виданого Великоолександрівською РДА Херсонської області 14.04.2003.

На підставі договору оренди від 2.06.2008р., з наступними змінами і доповненнями, внесеними за укладеними договорами між сторонами від 10.09.2008р., та 21.04.2010р., який зареєстрований у встановленому порядку із врахуванням внесених змін, 26 травня 2010р., вказана земельна ділянка передана у використання ВК «Сільська родина» на умовах оренди строком до 1 січня 2021р. ( а.с. 6-15).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про оренду землі», яка кореспондується з положеннями частини першої статті 93 ЗК України, оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

Частиною першою статті 2 Закону України від 06 жовтня 1998 року № 161-XIV «Про оренду землі» (в редакції, чинній на час розгляду справи, надалі - Закон «Про оренду землі») передбачено, що відносини, пов`язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Згідно зі статтею 13 цього Закону договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов`язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов`язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

У частині першій статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання, або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із частиною першою статті 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами третьою та четвертою статті 31 Закону України "Про оренду землі", який є спеціальним законом і має пріоритет перед іншими законами в застосуванні до спірних правовідносин, передбачено, що договір оренди землі може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний за рішенням суду в порядку, встановленому законом. Розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку не допускається, якщо інше не передбачено законом або договором.

Таким чином, законодавець допускає розірвання договору в односторонньому порядку в разі, якщо це передбачено умовами договору.

Судом встановлено, що пунктом 37, укладеного сторонами договору оренди передбачено можливість розірвання договору оренди землі в односторонньому порядку . Умови договору не обумовлюють таке розірвання невиконанням орендарем своїх обов`язків, як орендаря, а може бути реалізовано за наявності волевиявлення лише однієї сторони , але із дотриманням таких умов як: письмова вимога орендодавця про дострокове розірвання договору, направлення цієї вимоги орендарю за шість місяців в кінці сільськогосподарського року.

За визначенням пункту h ст.2 Міжнародної угоди про зерно, вчиненої 7 грудня 1994 року у м. Лондоні, обов`язковість дії якої в Україні встановлена Законом України №2439-VI від 06.07.2010року про приєднання передбачено, що "сільськогосподарський рік", або "фінансовий рік", означає період з 1 липня до 30 червня.

Як зазначено в редакції п.37 договору оренди, письмова вимога має бути подана в кінці сільськогосподарського року, тобто не раніше січня місяця поточного року, у якому заявлена вимога, а розірвання договору у позасудовому порядку може бути реалізовано орендарем по завершенню шести місяців із часу отримання цієї вимоги.

З матеріалів справи вбачається, що вимога про дострокове розірвання договору вручена орендарю 31 січня 2019р. Заява орендаря ОСОБА_1 розглянута орендарем на засіданні правління СВК «Сільська родина» 10 серпня 2019р., але залишена без задоволення вимога про дострокове розірвання договору у позасудовому порядку. (а.с.5, 74,75).

Частиною першою статті 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно із частиною першою статті 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно із частиною першою статті 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Укладаючи наведені договори оренди землі, сторони узгодили усі умови (пункти) договорів, визначили їх зміст, а тому зазначені договори оренди землі укладено з усіма погодженими сторонами умовами.

Відповідно до частини третьої статті 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Враховуючи наведені норми матеріального права та умови договору оренди обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про наявність достатніх правових підстав для задоволення вимог позову, оскільки у пункті 37 договору оренди передбачена можливість розірвання позивачем договору оренди землі в односторонньому порядку, що не суперечить частині четвертій статті 31 Закону України "Про оренду землі", а відповідно до статті 41 Конституції України та частини першої статті 321 ЦК України право власності є непорушним, ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Такий висновок узгоджується із практикою застосування у схожих правовідносинах викладених норм матеріального права у постанові Верховного Суду від 02 вересня 2019 року у справі N 623/2421/16-ц, а також правові висновки суду касаційної інстанції ухвалені у подібних правовідносинах), наведені у постановах від 16 січня 2019 року у справі N 420/550/16-ц (провадження N 61-7219св18) та від 30 січня 2019 року у справі N 623/2422/16-ц (провадження N 61-19058св18), постанову від 02 вересня 2019 року у справі N 623/2421/16-ц.

Неприйнятними є доводи апеляційної скарги щодо порушення судом норм процесуального законодавствами в частині розгляду позовних вимог, заявлених представником позивача адвокатом Петренко Т.В. без підтвердження його повноважень, оскільки із 30 вересня 2019р. в інтересах позивача діє адвокат Дічакова Т.І., відповідно до повноважень, визначених договором про надання правової допомоги від 25.09.2019р., укладеного із ОСОБА_1 та ордеру адвоката на участь у суді першої інстанції .

Судом першої інстанції 9.12.2019р. прийнята позовна заява, підписана особисто позивачем ОСОБА_1 , із уточненими позовними вимогами до відповідача ( а.с.112-113).

Вказана уточнена позовна заява вручена відповідачу, а представник останнього подав відзив на заявлені позивачем вимоги, який зареєстрований в суді першої інстанції 2.01.2010р. ( а.с. 126-128).

За викладених обставин, суд у відповідності до приписів ч.1 ст.13 ЦПК України, розглянув справу на підставі заявлених позивачем вимог на змісту поданої позовної заяви та прийнятих судом уточнень, що відповідає вимогам процесуального законодавства із реалізації прав позивача згідно ст.43, 49 ЦПК України.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, N 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Враховуючи, що справа розглянута із дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильність висновків суду першої інстанції, лише зводяться до неправильного тлумачення норм матеріального права та до переоцінки доказів, яким суд надав належну оцінку, а тому підстави для скасування постановленого судом рішення, відсутні.

Керуючись ст.ст.367, 374, 375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Виробничого кооперативу «Сільська родина» залишити без задоволення.

Рішення Великоолександрівського районного суду Херсонської області від 12 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 07 жовтня 2020 року.

Головуючий ________________ Н.В.Орловська

Судді: ________________ О.В.Кутурланова

________________ В.В.Майданік