Провадження №2/592/307/20

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2020 року м.Суми

Суддя Ковпаківського районного суду м. Суми Князєв В.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та стягнення пені за прострочення сплати аліментів,-

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду та свої уточнені позовні вимоги мотивує тим, що рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 21.03.2014 р. у справі №592/1453/14-ц з ОСОБА_2 стягнуті щомісячно аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до його повнолітня. На підставі рішення суду був виписаний виконавчий лист та в 2014 році було відкрито виконавче провадження. Деякий час позивачка отримувала аліменти на сина, а потім, з 2015р., коли відповідач по справі звільнився з прикордонного загону (ВЧ-9953), а його особову справу було направлено до Сумського міського об`єднаного військового комісаріату, виконавчий лист було передано до виконання відділу ДВС Сумського міського управління юстиції, позивач не отримувала аліментів з січня до листопада 2015р. і тільки в грудні 2015р. їй були перераховані кошти в сумі 765грн. Наприкінці 2015р. позивачка неодноразово зверталася зі скаргами як до державного виконавця так і до самого відповідача по справі щодо сплати аліментів на утримання сина, тому починаючи з грудня 2015р. по грудень 2018р. відповідач сплачував їй аліменти. Починаючи з січня 2019р. відповідач по справі взагалі жодного місяця не заплатив позивачці аліментів на утримання сина, що ставить її не тільки в скрутний стан, а взагалі унеможливлює відповідне утримання дитини. Таким чином заборгованість по аліментам з січня по грудень 2015 року становить 7148 грн.57коп., з січня по грудень 2019 року становить 24142 грн.03 коп. Дана заборгованість відповідачем не погашена, тому за розрахунком позивача пеня за несвоєчасну виплату аліментів за період з 01.01.2015 по 01.12.2015 становить 2171 грн., за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 становить 7348 грн.63 коп. Крім того, позивач зазначає, що згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб-платників податків ДПС України про суми виплачених доходів на ОСОБА_2 , які були надані Головним управлінням ДПС у Сумській області від 28.12.2019р. № 1, в 2018р. Управлінням соціального захисту було виплачено відповідачу по справі соціальну виплату в сумі 100000 грн. (утримань податків з суми не проводилось, так як не передбачено), де частка аліментів на дитину складає % частину, що дорівнює 25000 грн. Дана сума аліментів також не була виплачена, а тому на неї може бути нарахована і пеня, в розрахунку 1% дорівнює 250 грн. в день х 30 днів (середня кількість, оскільки в якому місяці була виплата не відомо), що складає суму 7500 грн. Таким чином, на час звернення до суду заборгованість по аліментам складає 56290 грн. 60коп. (7148грн.57коп (2015р.) + 24142 грн. 03коп. (2019р.) + 25000 грн. (1/4 ч. від 100000). За несвоєчасну сплату аліментів загальна пеня за період з 01.01.2015р. до 01.12.2015р., з 01.01.2019р. до 01.12.2019р. та з невиплати 25000 грн. від 100000 грн. склала 17019,63 грн. (2171грн. (2015р.) + 7348 грн. 63 коп.(2019 р.) + 7500 грн. (пеня від несплати 25000 грн.). Оскільки добровільно вирішити питання щодо сплати суми заборгованості по аліментам та сплати пені за їх затримку, з відповідачем по справі не виявляється за можливе, тому позивач просить стягнути вищезазначені суми заборгованості по сплаті аліментів та пеню за несвоєчасну виплату аліментів, а також 1096 грн.73 коп. судових витрат.

Відповідач ОСОБА_1 , якому надсилалась копія позовної заяви з додатками, надав відзив на позовну заяву з якого вбачається, що відповідач не погоджується з позовними вимогами з наступних причин. Так вимога щодо стягнення боргу у сумі 75 000 грн. та пені у розмірі 22 500 грн. за несвоєчасну сплату аліментів з виплат 2018 року як допомоги учасникові АТО є неправомірною з наступних підстав. Позивач заявляє, що на користь дитини не було нараховано та стягнуто аліментів з одноразової допомоги відповідачу, яку він отримав у 2018 році як учасник АТО. Враховуючи положення законодавства, аліменти не можуть вираховуватися з певних видів доходів. Так, перелік видів доходів, які враховуються при визначенні розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, наведено в додатку до постанови КМУ від 26.03.93 р. № 146 (далі - Перелік № 146). Згідно з п. 8 цього Переліку з військовослужбовців ЗСУ аліменти утримуються з усіх видів грошового забезпечення, які видаються щомісячно і мають постійний характер. Але є окремі види виплат, з яких аліменти не утримуються. Вони наведені в Переліку додаткових видів грошового забезпечення та інших виплат, здійснених у грошовій формі, які не підлягають обліку при утриманні аліментів із військовослужбовців Збройних Сил України, затвердженому наказом Міноборони від 15.05.13 р. № 316 (далі - Перелік № 316). Зазначає, що ним дійсно була отримана така одноразова матеріальна допомога як учаснику АТО, але її не можна враховувати при визначенні відрахувань з аліментів, оскільки вона така виплата не включена, як зазначено вище в Переліку № 316, до видів доходів з яких стягуються аліменти. Щодо вимоги стягнення пені на борг по аліментам, який виник в зв`язку з несплатою цих аліментів з одноразової грошової допомоги як учасника АТО. Так як з такої одноразової допомоги не можуть вираховуватися аліменти, то, і, відповідно вимога про стягнення пені є також неправомірною. Щодо стягнення боргу по сплаті аліментів. Відповідач звертає увагу суду, що порядок стягнення аліментів на виконання рішення суду передбачений ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» і відповідно до ч. 7 цієї статті суд вирішує питання заборгованості лише у разі спору про її розмір. Розмір заборгованості по аліментам визначений довідкою- розрахунком державної виконаної служби без врахування виплати одноразової допомоги як учаснику АТО, на думку позивача складає 7148,57 за період з 01.01.2015 до 01.12.2015 року, 21355 грн. за період з 01.01.2019 по 01.12.2019. Але така заборгованість вже існує, згідно твердження позивача, і тому не може бути стягнута повторно, оскільки виконавче провадження відкрите, і стягнення повторно цього боргу буде подвійним стягненням. Оскільки аліменти на користь позивачки вже стягнуті рішенням суду то повторному стягненню не підлягають. Визначена державним виконавцем заборгованість по аліментах підлягає стягненню з відповідача в порядку, передбаченому Законом «Про виконавче провадження». Тому позовні вимоги пункту 1 та пункту 2 взагалі прохальної частини позовної заяви не може бути розглянута судом. Відповідач також просить суд відмовити у задоволенні таких вимог. Щодо стягнення пені за несплату аліментів. Відповідач не згоден з вимогами про стягнення з нього пені за прострочення сплати аліментів з наступних причин: По-перше, розмір пені повинен бути нарахованим, відповідно до Розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, який видає державна виконавча служба за місцем стягнення аліментів. Такої довідки з різних причин позивач не зміг надати, і розраховував пеню, виходячи з своїх міркувань про розмір боргу, керуючись довідкою ОСОБА_4 заборгованості зі сплати аліментів, яка не відповідає дійсності та своїми власними розрахунками, повідомляючи суду в самій позовній заяві, що відомості, зазначені в довідці не відповідають дійсності. Суд своєю ухвалою також не витребував відомостей в виконавчої служби про нарахування аліментів та їх сплату в тих розмірах, які не відповідають дійсності. Тому вимоги позивача щодо стягнення пені у розмірі 2171 грн за період з 01.01.2019 по 01.12.2019 року та у розмірі 6327,78 грн є необґрунтованими та неналежно розрахованими. Також, повідомляю суду, що з за період з 01.01.2019 по 01.12.2019 року за який нараховується пеня є обставини, відповідно до яких необхідно вважати, що відповідач не ухилявся від обов`язку сплати аліментів, оскільки таке стягнення повинно було відбувати з його офіційних доходів, шляхом автоматичного відрахування бухгалтерією військової частини НОМЕР_1 ( НОМЕР_2 ) в яку відповідач був зарахований Наказом № 211 від 18.07.2019 року, про що в телефонному режимі було повідомлено державного виконавця. Але, внаслідок невідомих причин, або виконавець не направив вчасно постанову про виконавче провадження , або бухгалтерія військової частини не здійснила вчасно відрахування. Про наявність заборгованості зі сплати аліментів за період служби у військовій частині Відповідач дізнався в листопаді 2019 року, коли отримав виклик від державного виконавця. При цьому вини відповідача в цьому не вбачається. Відповідно до ст.. 196 Сімейного Кодексу України, у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості. З матеріальної норми вказаної статті вбачається, що, пеня за прострочення сплати аліментів може бути стягнута лише за умови, що боржник свідомо ухилявся від сплати таких аліментів та була його вина. Окрім того п. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» визначає, що Військовослужбовцям з початку і до закінчення особливого періоду, а резервістам та військовозобов`язаним - з моменту призову під час мобілізації і до закінчення особливого періоду штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються. Крім того, відповідно до Звіту про здійснення відрахування та виплат з військової частини, в листопаді 2019 року з Відповідача було утримано аліментів у розмірі 8506,51 грн, що становить 70 відсотків від доходу Відповідача, про що зазначено в звіті. Також, повідомляє суду, що за період з 01.01.2015 по 01.12.2015 року Відповідач офіційно працював січень-лютий в ТОВ «Ліга Пронет» і отримував офіційний дохід. Так, за січень 2015 року від отримав заробітну плату у розмірі 460 грн, у лютому 2015 року отримав заробітну плату у розмірі 1840 грн, і відповідно розмір аліментів повинен був відраховуватися бухгалтерію як 1/4 від доходу після сплати податків. Але за розрахунками Позивачки там стоїть інша сума нарахування, заборгованості та пені на суму заборгованості. Окрім того, Позивач в 2015 році в червні та липні перебував на обліку як безробітній і отримав за червень 2015 року - 745,71 грн та в липні 549,47 грн. тому і нарахування аліментів має бути іншим, ніж той розрахунок, що надав Позивач. З 15 липня 2015 року Відповідач був зарахований до військової частини № НОМЕР_3 і також повідомив про це державного виконавця. Військова частина також повинна була відраховувати аліменти, але це не було зроблено. Окрім того з жовтня 2015 року Відповідач перебував в зоні АТО. І при цьому вини відповідача в несплаті аліментів не вбачається.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають частковому задоволенню, враховуючи наступні обставини.

Судом встановлено, що сторони перебували у шлюбі, який рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 21.03.2014 було розірвано (а.с. 11). Від сумісного проживання у сторін є син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.10).

Рішенням Ковпаківського районного суду м.Суми від 21.03.2014 стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісяця, до його повноліття, починаючи стягнення з 11.02.2014 (а.с.11).

З розрахунку заборгованості зі сплати аліментів, виданого Зарічним відділом державної виконавчої служби м.Суми ГТУЮ у Сумській області від 19.11.2019, вбачається, що у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів за період з 01.01.2015 по 19.11.2019 в розмірі 73763,82 грн. (а.с.29).

Відповідно до інформації, викладеної в листі № 14272/02 від 18.10.2019 заступника начальника головного територіального управління юстиції з питань державної виконавчої служби начальника Управління державної виконавчої служби Молодцова Е.В., направленої на звернення ОСОБА_1 , повідомлено про те, що в ході примусового виконання рішення суму, оригінал виконавчого документа втрачено (а.с.13).

З матеріалів справи вбачається, що позивач просить стягнути з відповідача заборгованість по аліментам за період з 01.01.2015 по 01.12.2015 в сумі 7148,57 грн. та за період з 01.01.2019 по 31.12.2019 в сумі 24142,03 грн., а також стягнути заборгованість по аліментам з виплат 2018, як соціальна виплата із суми 100000 грн. в сумі 25000 грн.; пеню за несвоєчасну виплату аліментів за період з 01.01.2015 по 01.12.2015 в сумі 2171 грн. та пеню за період 01.01.2019 по 31.12.2019 в сумі 7348,63 грн.; пеню за несвоєчасну виплату аліментів з виплат 2018, як соціальна виплата із суми 100000 грн. в сумі 7500 грн.

Відповідно до звіту про здійснення відрахування та виплати, - Військовою частиною НОМЕР_2 з ОСОБА_2 утримано аліментів в листопаді 2019 в сумі 8506,51 грн.

Згідно з витягу з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (по стройовій частині) від 18.07.2019 №211,- ОСОБА_2 призначено на посаду командира 2 відділення зенітного ракетного взводу, з 18.07.2019, з посадовим окладом 3170 грн. на місяць, шпк «молодший сержант». Визначено щомісячну премію за особистий внесок у загальні результати служби в розмірі 100% посадового окладу, надбавку за особливості проходження служби у розмірі 65% посадового окладу з урахуванням окладу за військовим званням та надбавки за вислугу років.

Установлено, що за період з 01.01.2015 по 01.12.2015 заборгованість відповідача зі сплати аліментів на утримання сина складала - 7148 грн. 57 коп., з 01.01.2019 по 31.12.2019 - 24142,03 грн. (а.с. 29).

Згідно відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України про суми виплачених доходів,- ОСОБА_2 було отримано в 2018 році 100000 грн. соціальної виплати (Військова частина НОМЕР_3 ).

Щодо вимоги позивача про стягнення заборгованості по аліментам та заборгованості по аліментам з виплат 2018 року, як соціальної виплати, суд зазначає наступне.

Згідно ч. 3 ст.195 СК України,- розмір заборгованості за аліментами обчислюється державним виконавцем, приватним виконавцем, а в разі виникнення спору - судом.

Згідно ч. 8 ст.71 Закону України "Про виконавче провадження",- спори щодо розміру заборгованості із сплати аліментів вирішуються судом за заявою заінтересованої особи у порядку, встановленому законом.

Таким чином, при відсутності такого спору заборгованість стягується державним виконавцем відповідно до положень Закону України "Про виконавче провадження", а не на підставі рішення суду про стягнення заборгованості. Повторне стягнення з боржника суми, яка має бути ним виплачена у порядку виконання рішення суду про стягнення аліментів, недопустиме.

Відповідно до п.1 Переліку видів доходів, які враховуються при визначені розміру аліментів на одного з подружжя, дітей, батьків, інших осіб, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №146 від 26.02.1993, - утримання аліментів з працівників провадиться з усіх видів заробітку і додаткової винагороди як за основною роботою, так і за роботою за сумісництвом (далі Порядок №146).

Утримання аліментів провадиться з суми заробітку (доходу), що належить особі, яка сплачує аліменти, після утримання з цього заробітку (доходу) податків ( п.13 Порядку №146).

Перелік доходів, утримання аліментів з яких не провадиться, наведений у п.12 Переліку №146; окремі види виплат грошового забезпечення військовослужбовців, з яких аліменти не утримуються, наведені у Переліку додаткових видів грошового забезпечення та інших виплат, здійснених у грошовій формі, що не підлягають облікові при відрахуванні аліментів з військовослужбовців, затвердженому наказом Міністерства оборони України №316 від 15.05.2013 (далі Перелік №316), зокрема: матеріальна допомога для вирішення соціально - побутових питань; грошова допомога на оздоровлення, види грошового забезпечення, що не мають постійного характеру.

Відповідно до Переліку №316 15.05.2013,- не підлягають облікові при відрахуванні аліментів з військовослужбовців Збройних Сил України:

1.Одноразова грошова допомога при звільненні з військової служби.

2. Одноразова допомога на початкове обзаведення.

3. Матеріальна допомога для вирішення соціально-побутових питань.

4. Грошова компенсація за піднайом (найом) жилих приміщень.

5. Грошова компенсація у розмірі вартості набору продуктів особам рядового, сержантського і старшинського складу, які проходять військову службу за контрактом.

6. Суми витрат, що відшкодовуються під час відряджень.

7. Польові виплати.

8. Грошова премія як вид заохочення, встановлений Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.

9. Допомога в проведенні поховання і компенсація матеріальних витрат на ритуальні послуги та спорудження надгробків.

10. Грошова допомога для оздоровлення.

11. Винагорода за тривалість безперервної військової служби.

12. Підйомна допомога та добові за час перебування в дорозі.

13. Допомога у зв`язку з вагітністю та пологами.

14. Грошова компенсація за невикористані дні відпустки.

15. Грошова компенсація військовослужбовцям за належне їм для отримання жиле приміщення.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову в частині стягнення заборгованості по аліментах за період з 01.01.2015 до 01.12.2015 в сумі 7148,57 грн., з 01.01.2019 до 31.12.2019 в сумі 24142,03 грн. Також не підлягає задоволенню вимога позивача про стягнення заборгованості по аліментам з виплат 2018, як соціальна виплата із суми 100000 грн. в сумі 25000 грн., оскільки така допомога є одноразовою матеріальною допомогою, як учаснику АТО, яка не має постійного характеру. Таким чином і вимога позивача про стягнення пені за несвоєчасну виплату аліментів з виплат 2018 року, як соціальна виплата із суми 100000 грн. в суді 7500 грн. є такою, що не підлягає задоволенню.

Щодо стягнення неустойки суд зазначає наступне.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п.2 постанови № 3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», передбачена ст. 196 СК відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема, у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Доказів про те, що заборгованість по аліментах виникла внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати, затримки або неправильного перерахування аліментів банківськими установами відповідач суду не надав. Посилання відповідача на відсутність його вини щодо несвоєчасності сплати аліментів не можуть бути прийнятним, оскільки аліментні зобов`язання покладені на ОСОБА_2 судовим рішенням, про існування якого він достовірно обізнаний, та яке підлягає виконанню, у тому числі, й у добровільному порядку, а тому невиконання ОСОБА_2 свого обов`язку по оплаті аліментів у строки та у розмірах визначених судом є простроченням такої сплати. Будь - яких інших обставин, що перешкоджали відповідачеві виконати свій аліментний обов`язок, останнім не зазначалось.

Також і не заслуговують до уваги твердження відповідача про те, що в червні та липні 2015 року повинно бути інше нарахування аліментів, оскільки останній перебував на обліку як безробітній і отримував відповідні виплати. Так, згідно рішення суду від 21.03.2014 з ОСОБА_2 стягнуто аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, а тому і нарахування аліментів здійснювалося у розмірі не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Перевіряючи розрахунок ОСОБА_1 , наведений в позові, суд вважає його неправильно обчисленим, таким, що не відповідає правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному в постанові від 03.04.2019 (справа № 333/6020/16-ц).

Так, Велика Палата Верховного Суду в постанові 03.04.2019 (справа № 333/6020/16-ц) зазначила, що у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України,- при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяць та кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різним.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Отже, розрахунок заборгованості по пені виглядає наступним чином.

Так, із заборгованості по аліментам за період з 01.01.2015 по 01.12.2015:

із заборгованості зі сплати аліментів за січень 2015 року: 649,87 грн. х 0,01 х 303 дні (з 01.02.2015 по 01.12.2015) = 1969,10 грн.;

із заборгованості зі сплати аліментів за лютий 2015 року: 649,87 грн. х 0,01 х 275 дні (з 01.03.2015 по 01.12.2015) = 1787,14 грн.;

із заборгованості зі сплати аліментів за березень 2015 року: 649,87 грн. х 0,01 х 244 дні (з 01.04.2015 по 01.12.2015) = 1585,68 грн.;

із заборгованості зі сплати аліментів за квітень 2015 року: 649,87 грн. х 0,01 х 214 дні (з 01.05.2015 по 01.12.2015) = 1390,72 грн.;

із заборгованості зі сплати аліментів за травень 2015 року: 649,87 грн. х 0,01 х 183 дні (з 01.06.2015 по 01.12.2015) = 1189,26 грн.;

із заборгованості зі сплати аліментів за червень 2015 року: 649,87 грн. х 0,01 х 153 дні (з 01.07.2015 по 01.12.2015) = 994,30 грн.;

із заборгованості зі сплати аліментів за липень 2015 року: 649,87 грн. х 0,01 х 122 дні (з 01.08.2015 по 01.12.2015) = 792,84 грн.;

із заборгованості зі сплати аліментів за серпень 2015 року: 649,87 грн. х 0,01 х 91 день (з 01.09.2015 по 01.12.2015) = 591,38 грн.;

із заборгованості зі сплати аліментів за вересень 2015 року: 649,87 грн. х 0,01 х 61 день (з 01.10.2015 по 01.12.2015) = 396,42 грн.;

із заборгованості зі сплати аліментів за жовтень 2015 року: 649,87 грн. х 0,01 х 30 днів (з 01.11.2015 по 01.12.2015) = 194,96 грн.;

Всього 10891,80 грн. (1969,10 грн. + 1787,14 грн. + 1585,68 грн. + 1390,72 грн. + 1189,26 грн. + 994,30 грн. + 792,84 грн. + 591,38 грн. + 396,42 грн. + 194,96 грн.).

Здійснюючи розрахунок пені за період з 01.01.2019 по 19.11.2019, суд враховує положення ч. 1 ст. 196 СК України в тій частині, що розмір пені обмежений розміром заборгованості, на який нараховується пеня.

із заборгованості зі сплати аліментів за січень 2019 року: 1751,07 грн. х 0,01 х 425 дні (з 01.02.2019 по 31.03.2020) = 7442,05 грн., що в силу ч. 1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1751,07 грн.;

із заборгованості зі сплати аліментів за лютий 2019 року: 1751,07 грн. х 0,01 х 397 дні (з 01.03.2019 по 31.03.2020) = 6951,75 грн., що в силу ч. 1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1751,07 грн.;

із заборгованості зі сплати аліментів за березень 2019 року: 1751,07 грн. х 0,01 х 366 дні (з 01.04.2019 по 31.03.2020) = 6408,92 грн., що в силу ч. 1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1751,07 грн.;

із заборгованості зі сплати аліментів за квітень 2019 року: 1751,07 грн. х 0,01 х 336 дні (з 01.05.2019 по 31.03.2020) = 5883,60 грн., що в силу ч. 1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 1751,07 грн.;

із заборгованості зі сплати аліментів за травень 2019 року: 2175,25 грн. х 0,01 х 305 дні (з 01.06.2019 по 31.03.2020) = 6634,51 грн., що в силу ч. 1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 2175,25 грн.;

із заборгованості зі сплати аліментів за червень 2019 року: 2137,50 грн. х 0,01 х 275 дні (з 01.07.2019 по 31.03.2020) = 5878,13 грн., що в силу ч. 1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 2137,50 грн.;

із заборгованості зі сплати аліментів за липень 2019 року: 2137,50 грн. х 0,01 х 244 дні (з 01.08.2019 по 31.03.2020) = 5215,50 грн., що в силу ч. 1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 2137,50 грн.;

із заборгованості зі сплати аліментів за серпень 2019 року: 2137,50 грн. х 0,01 х 213 дні (з 01.09.2019 по 31.03.2020) = 4552,88 грн., що в силу ч. 1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 2137,50 грн.;

із заборгованості зі сплати аліментів за вересень 2019 року: 2137,50 грн. х 0,01 х 183 дні (з 01.10.2019 по 31.03.2020) = 3911,63 грн., що в силу ч. 1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 2137,50 грн.;

із заборгованості зі сплати аліментів за жовтень 2019 року: 2137,50 грн. х 0,01 х 152 дні (з 01.11.2019 по 31.03.2020) = 3249 грн., що в силу ч. 1 ст. 196 СК України підлягає зменшенню до 2137,50 грн.;

Всього 19867,03 грн. (1751,07 грн. + 1751,07 грн. + 1751,07 грн. + 1751,07 грн. + 2175, 25 грн. + 2137,50 грн. + 2137,50 грн. + 2137,50 грн. + 2137,50 грн. + 2137,50 грн.).

Щодо стягнення пені за листопад та грудень 2019 року суд приймає до уваги. Згідно звіту про здійснення відрахування та виплати Військовою частиною НОМЕР_2 ( НОМЕР_1 ) в листопаді 2019 році з заробітної плати ОСОБА_2 утримано аліментів в сумі 8506,51 грн. Доказів про невиплату аліментів ОСОБА_2 в грудні 2019 позивачем надано не було.

Виходячи з вищезазначеного, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь позивача 2171 грн. пені за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2015 по 01.12.2015 (в межах заявлених позовних вимог) та 19867,03 грн. пені за несвоєчасну виплату аліментів за період з 01.01.2019 по 19.11.2019.

Вирішуючи питання про судові витрати в справі, суд керується положеннями статті 141 ЦПК України,- якщо позов задоволено частково, судові витрати присуджуються позивачеві пропорційно до розміру задоволених позовних вимог. Враховуючи те, що позивачем було сплачено судовий збір за вимогою про стягнення заборгованості по аліментам, а позивачеві в цій частині було відмовлено, то суд вважає, що сплачений судовий збір не підлягає стягненню за дану вимогу. Водночас, суд вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь держави 768 грн. 40 коп. судових витрат за позовну вимогу про стягнення пені за прострочення сплати аліментів, оскільки згідно п.1 п.1 ч.2 ст.4 ЗУ «Про судовий збір» позивач за дану вимогу звільнена від сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 180, 195, 196 Сімейного кодексу України, ст.ст. 3, 10, 11, 76 - 81, 89, 141, 209, 229, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по аліментам та стягнення пені за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_5 ) пеню за прострочення сплати аліментів за період з 01.01.2015 по 01.12.2015 в сумі 2171 грн. та за період з 01.01.2019 по 19.11.2019 в сумі 19867 грн. 03 коп., а всього 22038 грн. 03 коп.

В іншій частині вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_4 ) на користь держави судовий збір у розмірі 768 грн. 40 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Сумського апеляційного суду через Ковпаківський районний суд м. Суми. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного судового рішення 31.03.2020.

Суддя В.Б. Князєв