Рішення

Іменем України

Справа № 712/12684/19

Провадження 2/712/335/20

24 березня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси у складі:

головуючого/судді - Марцішевської О.М.

за участю секретаря судового засідання - Олефіренко В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Черкаси в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Черкаська міська рада про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, в обґрунтування своїх вимог вказує, що позивач перебувала в зареєстрованому шлюбі з відповідачем. 14.12.1988 р. шлюб було розірвано. На підставі рішення виконкому Соснівської Ради народних депутатів м. Черкаси від 21.11.1984 року № 627 ОСОБА_3 видано ордер № 914 на право зайняття 3 кімнат в квартирі АДРЕСА_3 . На підставі ордеру ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 були зареєстровані в квартирі, як члени сім`ї наймача житлового приміщення. ОСОБА_3 та ОСОБА_4 знятті з реєстрації. Згідно з відповіді на запит в квартирі по АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач. З 2014 року відповідач в квартирі не проживає, не користується, участі в оплаті за послуги не бере, особистих речей немає. Факт перебування відповідача на реєстраційному обліку за даною квартирою погіршує матеріальний стан позивача, оскільки розрахунок платежів за комунальні послуги здійснюється, виходячи з кількістю зареєстрованих за адресою осіб. Просить суд визнати відповідача таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_3 .

В судове засідання представник позивача адвокат Кучер Ю. звернулась з заявою про розгляд справи в її відсутність, позовні вимоги підтримала, просила задоволити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином, відзиву на позов не подав. В наданому суду засобами електронної пошти листі відповідач вказує, що обізнаний із змістом заявлених позовних вимог та проти задоволення позову не заперечує.

Представник третьої особи Черкаської міської ради Чернявський А.Л. в судове засідання не з`явився, в наданому суду поясненні позов вказав, що позов може бути задовлений у випадку доведення поважності причини відсут ності відповідача за місцем реєстрації понад установлений законом строк.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-VІІІ «Про судоустрій та статус суддів», районні, міжрайонні, районні у містах, міські, міськрайонні суди продовжують здійснювати свої повноваження до утворення та початку діяльності місцевого окружного суду, юрисдикція якого розповсюджується на відповідну територію.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що відповідно до відповідно до ордера № 914, серії С, виданого виконавчим комітетом Соснівської Ради народних депутатів міста Черкаси 21.11.1984 року надано квартиру АДРЕСА_3 ОСОБА_3 . Склад сім?ї: ОСОБА_5 - жінка, ОСОБА_2 - син, ОСОБА_4 - донька.

Шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_5 14.12.1988 року розірвано, актовий запис № 804, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданого відділом ЗАЦС.

ОСОБА_5 25.11.1993 року уклала шлюб з ОСОБА_6 , та змінила прізвище з ОСОБА_5 на ОСОБА_5 .

Відповідно до довідки Управління з питань державної реєстрації ЧМР від 04.09.2019 № 19025-01-21 відповідач ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 01.03.1985 року по теперішній час.

Згідно з акту опитування сусідів від 30.07.2019 року № 781 відповідач ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_1 не проживає з 2014 року.

Даний факт підтверджений показами свідків ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , які підтвердили, що відповідач з 2014 року не користується спірною квратирою, перешкод у користуванні житлом йому не чинилось.

За приписами ч. 4 ст. 9 ЖК УРСР ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно до ст.71 ЖК України жиле приміщення зберігається за відсутньою особою шість місяців. Відповідно до ст.72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки проводиться в судовому порядку.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та частиною четвертою статті 10 ЦПК України визначено, що суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Відповідно до ст. 8 Конвенції кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя та до свого житла. Органи державної влади не можуть втручатись у здійснення цього права, за винятком випадків, коли втручання здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.

Розглядаючи право користування житлом наймача та члена сім`ї наймача у розумінні ст. 8 Конвенції як право на житло, слід виходити з того, що воно не є абсолютним і законом встановлені умови його чинності. На підставі приписів ЖК такими умовами, зокрема є проживання у житлі користувачем, здійснення витрат на його утримання.

Спірні правовідносини врегульовані статтею 71 ЖК, приписами якої визначено підстави втрати права користування житлом наймача та члена сім`ї власника у разі його відсутності без поважних причин понад шість місяців.

Гарантією дотримання справедливого балансу між збереженням та втратою права користування житлом квартиронаймачами є позбавлення користувача такого права лише за рішенням суду про визнання його таким, що втратив право на користування житлом.

При вирішенні спору встановленню підлягає доведеність на підставі ст.ст. 12, 81 ЦПК України відсутності користування квартиронаймачем житлом протягом визначеного законом строку без поважних причин, у тому числі нездійснення витрат на утримання житла, що означає втрату інтересу у особи як до житла.

З огляду на викладене, позбавлення особи згідно із законом права користування житлом, до якого вона втратила інтерес відповідатиме легітимній меті здійснення власником своїх прав, забезпечить справедливий баланс між правами власника та правом особи на повагу до житла за замістом ст. 8 Конвенції.

Як роз`яснено у постанові Верховного Суду України від 16.01.2012 року, вирішення питання про зняття особи з реєстрації обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства. ( ст.ст. 71, 72, 116, 156, ЖК УРСР; ст. 405 ЦК України). Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши водночас одну із таких вимог: про позбавлення права власності на житлове приміщення; про позбавлення права користування житловим приміщення; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на користування житлом.

Оцінивши зібрані у справі докази в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення, оскільки відповідач понад установлений законом - шість місяців, не проживає у спірному житловому приміщенні без поважних причини, а саме у зв`язку з добровільним проживанням в іншому місці без зняття з реєстрації, участі в оплаті комунальних послуг по спірному житловому приміщенню не бере, при цьому реєстрація відповідача у спірному житловому приміщенню створює перешкоди позивачу, оскільки сприяє накопиченню боргу відповідача по внескам на утримання будинку. Право на реєстрацію у житловому приміщенні є похідним від наявності права на користування житлом.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує, що позивачем не заявлено вимоги про відшкодування відповідачем судових витрат.

Керуючись п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 02.06.2016 року №1402-УІІІ «Про судоустрій та статус суддів», ст.ст. 4,7,10,81,141, 263-266, 280-282 ЦПК України, ст.64, 71, 72 ЖК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Позов задоволити повністю.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_3 .

Рішення може бути оскаржено в загальному порядку до Черкаського апеляційного суду через місцевий суд (з початку функціонування Єдиної інформаційно-телекомунікаційної системи безпосередньо до Черкаського апеляційного суду) протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

ГОЛОВУЮЧИЙ:

Дата виготовлення повного тексту рішення 27 березня 2020 р.

Веб-адреса рішення в Єдиному державному реєстрі судових рішень http://reyestr.court.gov.ua.

Позивач: ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 )

Відповідач: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 )

Третя особа Черкаська міська рада (м. Черкаси, вул. Б.Вишневецького, 36)