Провадження № 2/761/329/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 липня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва

у складі головуючого судді Мальцева Д.О.

при секретарі Чугаєва І.В.

представник позивача Калініченко Т.Г.

представник відповідача Остроух М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду у м. Києві цивільну справу за позовом ТОВ «Комплекс Агромарс» до ОСОБА_1 , про відшкодування матеріальної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» (далі по тексту - позивач) звернувся до Шевченківського районного суду з позовом до ОСОБА_1 (далі по тексту - відповідач), відповідно до якого просив стягнути з відповідача на свою користь матеріальну шкоду у розмірі 88 054. 57 грн. та сплачений судовий збір у розмірі 1600, 00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 28.02.2017 відповідач, керуючи автомобілем «Opel», НОМЕР_1 у м. Києві по вул. Б. Хмельницького, 3б, порушив ПДР України, що призвело до зіткнення з автомобілем марки «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 і в подальшому до механічних пошкоджень транспортного засобу, який належить на праві власності позивачу. Постановою Шевченківського районного суду м. Києві від 25.04.2017 відповідача визнано винним у вчиненні ДТП.

Крім того, автомобіль «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 був переданий у безоплатне користування позивачу Товариством з обмеженою відповідальністю «КС Комбікорм» на підставі Договору позички № 3/КАМ/О від 01.01.2017.

В подальшому, ТОВ «Комбікорм», на підставі рахунку офіційного дилера «Porsche», було оплачено вартість ремонтних робіт на загальну суму 107 149, 91 грн.

В свою чергу цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», що підтверджується Полісом № АК/1365971.

10.05.2017 між позивачем та ТОВ «Комбікорм» укладено договір про відступлення прав вимоги № 1/3/КАМ/О за Договором позички № 3/КАМ/О від 01.01.2017, за умовами якого позивач набув право вимоги, в тому числі, на відшкодування всіх збитків, які поніс первісний кредитор на відновлення автомобіля «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 .

Позивач звернувся до ПрАТ «УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» із заявою про виплату страхового відшкодування на суму 106 734, 78 грн. В свою чергу, 27.09.2017 Страховик повідомив позивача про те, що належна сума страхового відшкодування до виплати становить 15 680,21 грн.

Відтак, різниця, не покрита страховим відшкодуванням, становить 88054, 57 грн. та підлягає стягненню з відповідача на підставі ст. 1194 ЦК України.

У зв`язку з наведеним позивач звернувся до суду з вказаним позовом.

Відповідач у своєму відзиві заперечував проти задоволення позовних вимог, зазначив, цивільно-правова відповідальність його була застрахована, ліміт відповідальності 100 000, 00 грн.

Додатково пояснив, що позивачу Страховою компанією відповідача було здійснено виплату страхового відшкодування за вирахуванням франшиза та з врахуванням коефіцієнту фізичного зносу в розмірі 15 680, 21 грн. у відповідності до положень ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». В свою чергу, відповідно до Висновку експерта №13-3/334 від 03.10.2019, вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу транспортного засобу «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 становить 35 629, 58 грн. В свою чергу позивач, відремонтувавши автомобіль новими запчастинами без врахуванням фізичного зносу, діяв на свій розсуд, що не породжує для відповідача обов`язку щодо відшкодування різниці між розміром витрат позивача на ремонт автомобіля та отриманого страхового відшкодування. Крім того, оскільки саме страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди, при цьому, такий ліміт не було вичерпано, оскільки Страховою виплачено позивачу 15 680, 21 грн. з можливих 35 629, 58 грн., відповідач вважає, що у нього відсутній обов`язок щодо відшкодування шкоди, завданої позивачу. Крім того, відповідач визнає лише свій обов`язок щодо виплати франшизи в розмірі 1 000, 00 грн.

22.12.2017 ухвалою суду позовну заяву залишено без руху, надано позивачу строк для усунення недоліків.

28.04.2018 ухвалою суду по справі відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін та встановлено строки для надання заяв по суті справи.

27.06.2018 від відповідача надійшла заява про залучення третьої особи ПрАТ «УСК КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП», клопотання про проведення експертизи, відзив на позовну заяву.

29.06.2018 ухвалою суду прийнято рішення про призначення справи до розгляду з повідомленням сторін.

02.07.2020 від представника позивача надійшли заперечення а відзив.

11.07.2018 від відповідача надійшли заперечення на заперечення.

22.11.2018 ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача про призначення судової автотоварознавчої експертизи, провадження по справі зупинено.

30.11.2018 ухвалою суду виправлено описку в ухвалі суду від 22.11.2018.

14.02.2019 матеріали справи були повернуті з експертної установи з повідомленням про неможливість проведення експертизи.

15.02.2019 ухвалою суду провадження по справі поновлено, справу призначено до розгляду.

20.06.2019 ухвалою суду задоволено клопотання представника відповідача про призначення судової автотоварознавчої експертизи, провадження по справі зупинено.

09.10.2019 до суду разом з матеріалами справи надійшов Висновок експерта від 03.10.2019 № 13-3/334.

11.10.2019 ухвалою суду провадження по справі поновлено, справу призначено до розгляду.

10.12.2019 ухвалою суду виправлено описку в ухвалі суду від 11.10.2019.

03.03.2020 ухвалою суду відмолено в задоволенні клопотання представника позивача про призначення додаткової експертизи.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Суд, заслухавши представника сторони позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, дійшов наступного висновку.

В судовому засіданні встановлено, що 01.01.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КС Комбікорм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» укладено Договір позички № 3/КАМ/О, відповідно до умов якого позичкодавець передає у безоплатне користування Користувачу автомобіль «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 для використання його у повсякденній господарській діяльності (п. 1.1. Договору позички).

Згідно Акту приймання-передачі, вказаний транспортний засіб був переданий позивачу.

28.02.2017 о 18 год. 00 хв. в м. Києві по вул. Б.Хмельницького, 3 б сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Opel», НОМЕР_1 під керуванням водія ОСОБА_1 та автомобіля «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 .

Постановою Шевченківського районного суду м. Києві від 25.04.2017 встановлено, що ДТП сталась внаслідок порушення відповідачем п. 10.1. ПДР України. Відповідача визнано винним у порушені ст. 124 КУпАП та застосовано до останнього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

Крім того, вказаною постановою суду також встановлено, що автомобілю «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 було завдано механічних пошкоджень.

Згідно положень ч.6 ст.82 ЦПК України вирок в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Також з матеріалів справи вбачається, що автомобіль «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 отримав наступні пошкодження: пошкодження переднього бамперу, передня решітка радіатора, нижня накладка переднього бамперу, деформація капоту.

Відповідно до Рахунку № 1035533 від 02.03.2017, наданого Товариством з обмеженою відповідальністю «ВІННЕР ПЦКА», вартість робіт становить 107 149, 91 грн.

Відповідно до платіжного доручення № 24 від 03.03.2017 та платіжного доручення № 51 від 23.03.2017, ТОВ «Комбікорм» було оплачено вказаний рахунок на суму 75 740, 91 грн. та 31 409, 00 грн. відповідно.

10.05.2017 між Товариством з обмеженою відповідальністю «КС Комбікорм» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Комплекс Агромарс» укладено Договір про відступлення прав вимоги № 1/3/КАМ/О, відповідно до умов якого позивач набув право вимоги за Договором позички № 3 від 01.01.2017 (з усіма необхідними документами на відшкодування завданих збитків). За цим Договором позивач одержав право на відшкодування всіх збитків, які поніс ТОВ «Комбікорм» на відновлення транспортного засобу внаслідок ДТП за Договором позички № 3/КАМ/О від 01.01.2017 (п. 1.1, 1.2. Договору про відступлення права вимоги).

Згідно Акту приймання-передачі документів, якими підтверджується дійсність і наявність права вимоги від 10.05.2017, Товариство прийняло весь необхідний пакет документів разом з Договором позички № 3 від 01.01.2017.

На момент ДТП цивільно-страхова відповідальність відповідача була застрахована у ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» відповідно до Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1365971 від 06.01.2017.

Ліміт відповідальності за шкоду, завдану майну становить 100 000, 00 грн., розмір франшизи - 1 000, 00 грн.

Відповідно до листа ПрАТ «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» від 20.09.2017 за вих. № 4867, адресованого ТОВ «Комплекс Агромарс», розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 16 680, 21 грн., франшиза - 1 000, 00 грн., розрахунок суми страхового відшкодування становить 15 680, 21 грн.

Позивач вважає, що різниця, не покрита страховим відшкодуванням, становить 88054, 57 грн. та підлягає стягненню з відповідача на підставі ст. 1194 ЦК України.

Оскільки відповідач не погодився із визначеною позивачем сумою, за клопотанням останнього ухвалою суду було призначено проведення автотоварознавчої експертизи.

Відповідно до Висновку експерта № 13-3/334 від 03.10.2019, складеного судовим експертом Київського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України В.Я. Міхалевським (кваліфікація судового експерта з правом проведення автотоварознавчих експертиз за експертною спеціальністю 12.2. «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розмір збитку, завданого власникові транспортного засобу», Свідоцтво про присвоєння кваліфікації судового експерта № 16268, видане ЕККМВС України 24.09.2018, стаж експертної роботи - з 2018 року), вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 станом на момент проведення ремонту 13.04.2017 може складати 35 629, 58 грн.

Так, відповідно до положень ч. 1 ст. 16 ЦК України визначено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

При цьому, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (ч. 1 ст. 2 ЦПК України).

Відповідно до вимог ст. 12, 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Частиною 2 ст. 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з ч.1 ст. 76, ч. 1 ст.77 та ст. 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 89 ЦПК України суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно роз`яснень, які містяться в п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» від 12 червня 2009 року, предметом доказування є факти, якими обґрунтовуються заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи (причини пропуску позовної давності тощо) і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Згідно з частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Положеннями статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до ст. 30 Закону України, «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», транспортний засіб вважається фізично знищеним, якщо його ремонт є технічно неможливим чи економічно необґрунтованим. Ремонт вважається економічно необґрунтованим, якщо передбачені згідно з аварійним сертифікатом (рапортом), звітом (актом) чи висновком про оцінку, виконаним аварійним комісаром, оцінювачем або експертом відповідно до законодавства, витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу перевищують вартість транспортного засобу до дорожньо-транспортної пригоди. Якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди, а також витрати на евакуацію транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди.

Розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187 ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини.

Згідно вимог ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Пунктом 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Згідно вимог п.п. 34.2, 34.3 ст. 34 Закону протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків. Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

При цьому, згідно п. 36.2 ст. 36 Закону страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Відповідно до статті 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Відтак, відшкодування шкоди особою, відповідальність якої застрахована за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, можливе за умови, що згідно з цим договором або Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування (зокрема, у випадках, передбачених у статті 37), чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності (стаття 3 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»).

Уклавши договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, страховик на випадок виникнення деліктного зобов`язання бере на себе у межах суми страхового відшкодування виконання обов`язку страхувальника, який завдав шкоди (див. пункт 35 цієї постанови). А тому страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, згідно зі статтями 3 і 5 вказаного Закону реалізує право вимоги, передбачене статтями 993 ЦК України та 27 Закону України «Про страхування», шляхом звернення з позовом до страховика, в якого завдавач шкоди застрахував свою цивільно-правову відповідальність.

Відповідний правовий висновок зробив ВС в своїй постанові від 04.07.2018 по справі № 755/18006/15-ц.

З врахуванням наведеного, в судовому засіданні встановлено, що на момент ДТП, яка сталась 28.02.2017, цивільно-правова відповідальність завдавача шкоди - відповідача на момент ДТП була застрахована у «УСК «КНЯЖА ВІЄННА ІНШУРАНС ГРУП» на підставі договору страхування - Полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/1365971 від 06.01.2017 з лімітом відповідальності за завдання майнової шкоди 100 000, 00 грн. та визначеним розміром франшизи в 1000, 00 грн.

В судовому засіданні також встановлено, що розмір страхового відшкодування, визначений Страховиком відповідача до виплати позивачу становить 15 680, 21 грн.

Крім того, відповідно до Висновку експерта № 13-3/334 від 03.10.2019, складеного судовим експертом КНДЕКЦ МВС України В.Я. Міхалевським, вартість відновлюваного ремонту з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу транспортного засобу «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 станом на момент проведення ремонту 13.04.2017 може складати 35 629, 58 грн.

Відтак вказана сума не перевищує ліміту відповідальності Страховика.

При цьому, позивачем не надано до матеріалів справи належних та допустимих доказів того, що автомобілю «Porsche Cayenne», д.н.з. НОМЕР_2 внаслідок ДТП, яка сталась за участю відповідача, було завдано збитків на суму 88054, 57 грн.

Враховуючи вище викладене, а також ту обставину, що покладення обов`язку відшкодувати шкоду в межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Виходячи з наведеного та керуючись ст.ст. 16, 22, 979, 980, 988, 991 ЦК України, Законом України «Про страхування», Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. 2, 4, 10-13, 17-19, 76-81, 133, 137, 141, 258-259, 263-268, 272-274, 352, 354-355 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Відмовити у задоволенні позову ТОВ «Комплекс Агромарс» (Київська обл., Вишгородський район, с.Гаврилівка, ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), про відшкодування матеріальної шкоди.

Рішення суду може бути оскаржене безпосередньо до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Дата складання повного тексту рішення - 17.08.2020.

Суддя: