ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4277/20 Справа № 182/42/19 Суддя у 1-й інстанції - Багрова А. Г. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

27 березня 2020 року м.Кривий Ріг

Справа №182/42/19

Дніпровський апеляційний суд у складі судді Зубакової В.П., ознайомившись із апеляційною скаргою відповідача ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2019 року задоволено позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів.

Відповідач ОСОБА_1 звернувся до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою на зазначене судове рішення, яка ухвалою Дніпровського апеляційного суду від 26 лютого 2020 року була залишена без руху та надано апелянту строк для усунення її недоліків - сплати судового збору у розмірі 1 152,60 грн. на строк, який не перевищує десять днів з дня отримання ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху.

Копія ухвали Дніпровського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року була отримана ОСОБА_1 10 березня 2020 року (а.с. 170).

Крім того, зазначена ухвала суду була також отримана його представником ОСОБА_3 03 березня 2020 року (а.с. 169).

Згідно зі ст.ст. 12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності змагальності та диспозитивності.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст. 129 Конституції України.

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ до правосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Відповідно до ст.ст. 185, 357 ЦПК України в разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали Дніпровського апеляційного суду від 20 лютого 2020 року була отримана ОСОБА_1 10 березня 2020 року (а.с. 170) та його представником ОСОБА_3 - 03 березня 2020 року (а.с. 169), однак, у встановлений десятиденний строк, вимоги ухвали суду не виконано, на теперішній час недоліки скарги не усунено.

Отже, ОСОБА_1 , звернувшись до суду із апеляційною скаргою на заочне рішення рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2019 року, не виявив належної зацікавленості у розгляді справи, що вказує на відсутність у нього зацікавленості у вирішенні спору по суті.

За таких обставин апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментівнеобхідно вважати неподаною та повернути її скаржникам.

Керуючись ст.ст. 185, 357 ЦПК України, суд, -

У X В А Л И В:

Апеляційну скаргу відповідача ОСОБА_1 на рішення Нікопольського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 06 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів вважати неподаною та повернути її скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання, але може бути оскаржена в касаційному поряду безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя: