Справа №442/3748/20
Провадження №2/442/1007/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі: головуючого - судді Медведика Л.О.,

з участю секретаря Далявської Л.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Дрогобичі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Дрогобицької міської ради Львівської області, про визнання права власності в порядку спадкування,-

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що її чоловік - ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті залишилось нерухоме майно: квартира АДРЕСА_1 , квартира АДРЕСА_2 та приміщення по АДРЕСА_3 . На вказані квартири вона оформила право на спадщину отримавши відповідні свідоцтва. З оформленням спадкових прав на приміщення по АДРЕСА_3 виникли перешкоди. За вказаною адресою знаходиться підприємство фотографії «Гама», яке згідно архівного витягу від 02.06.2020р. № м-187/03-9 з розпорядження за № 3-p від 10.01.1994р., було перереєстровано з державного підприємства в мале приватне в зв`язку із зміною форми власності шляхом приватизації. Засновником та директором згідно статуту був її покійний чоловік ОСОБА_3 26.07.1996р. між Представництвом Фонду державного майна України в м. Дрогобичі та МПП фотографія «Гама» в особі його директора ОСОБА_3 було укладено договір купівлі-продажу за № 154, за яким МПП фотографія «Гама» викупило нежитлове приміщення загальною площею 56,3 кв.м. по АДРЕСА_3 в порядку закону України «Про приватизацію державного майна невеликих державних підприємств (малу приватизацію) від 06.03.1992р. та видано свідоцтво про право власності від 16.01.1997р., за реєстраційним № НОМЕР_1 . На згадане приміщення було виготовлено технічний паспорт, з якого вбачається, що дане приміщення є нежитловим, оскільки складається: з коридору площею 4,4 кв.м.; з кладової площею 2,5 кв.м.; з лабораторії площею 9,4 кв.м.; з лабораторії площею 9,9 кв.м.; з коридору площею 8,0 кв.м.; із залу площею 19,8 кв.м.; з кладової площею 2,3 кв.м., а всього площею 56,3 кв.м. Зазначає, що кошти для викупу вказаного приміщення формувалися, у тому числі, й зі спільного майна їхнього подружжя. 03.04.1998р. ОСОБА_3 будучи засновником припинив діяльність МПП фотографія «Гама» шляхом ліквідації, оскільки цього ж числа зареєстрував себе як суб`єкта підприємницької діяльності - фізична особа. Після ліквідації МПП фотографія «Гама» та розрахунку з кредиторами, у квітні 1998 року приміщення загальною площею 56,3 кв.м. по АДРЕСА_3 перейшло у власність ОСОБА_3 , який майже до кінця свого життя використовував разом з нею це приміщення, що стверджується оплатою комунальних платежів, пов`язаних з використанням згаданого приміщення. Разом з тим, оскільки вказане приміщення ОСОБА_3 у квітні 1998 року набув у власність, а з 13.08.1977р. він перебував нею у шлюбі, то зазначене приміщення є їхньою спільною сумісною власністю подружжя згідно вимог ст. 22 КпШС України. Нажаль, після ліквідації МПП фотографія «Гама» ОСОБА_3 за життя не зареєстрував право власності на загадане приміщення на себе. Окрім того у наданих нотаріусу документах містяться розбіжності у прізвищі ОСОБА_3 , що останній теж не вирішив за час свого життя.

Так, у свідоцтві про його смерть його зазначено як « ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 », що також вбачається з його паспорту громадянина України. У той же час, у договорі купівлі-продажу від 26.07.1996р. про придбання приміщення загальною площею 56,3 кв.м. по АДРЕСА_3 та у свідоцтві про право власність від 16.01.1997р. за реєстраційним № НОМЕР_1 зазначено прізвище ОСОБА_4 , замість ОСОБА_5 , чи навпаки, оскільки на даний час важко пояснити допущену помилку у написанні прізвища у згаданих документах. Зазначає, що належність договору купівлі-продажу від 26.07.1996р. про придбання приміщення по АДРЕСА_3 та свідоцтва про право власності від 16.01.1997р. за реєстраційним № НОМЕР_1 , саме ОСОБА_3 стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 14.12.2019р. зареєстрованим в реєстрі за № 1881, згідно якого вона успадкувала 1/3 квартири АДРЕСА_1 після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , який з нею проживав у вказаній квартирі, та яку вони разом приватизували згідно Свідоцтва про право на власність на квартиру (будинок), а також даними місця проживання засновника і директора МПП фотографія «Гама», вказаними у вищезазначених документах, і зокрема у статуті МПП фотографія «Гама», у списку керівних осіб МПП фотографія «Гама». Встановлення факту належності правовстановлюючого документу (договорі купівлі-продажу від 26.07.1996р.) померлому чоловіку необхідне для оформлення спадкових прав. Відтак, відсутність державної реєстрації на приміщення по АДРЕСА_3 , та розбіжності у написанні його прізвища у правовстановлюючих документах створило для неї неможливим оформити спадкові права на вказане приміщення після смерті її чоловіка у нотаріальному порядку. За таких обставин вона змушена звернутися до суду з даним позовом.

Від позивача та її представника - адвоката Возняка В.Й., надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності, позов підтримують та просять задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 також подала до суду заяву, в які просить розглядати справу без її участі, позовні вимоги визнає та не заперечує щодо їх задоволення.

Представник співвідповідача Дрогобицької міської ради Львівської областів судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності, щодо задоволення позовних вимог - покладається на думку суду.

Відповідно до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши надані суду докази, оцінивши їх в сукупності, суд приходить до наступного висновку.

Згідно копії свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 від 13.08.1977р. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уклав шлюб з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис №391; дружині присвоєно прізвище « ОСОБА_1 ». У подружжя ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася дочка ОСОБА_7 (копії свідоцтва про народження НОМЕР_3 від 05.01.1978р.)

Як вбачається з копія свідоцтва про народження серія НОМЕР_4 від 21.04.1992р. ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_5 в м.Дрогобич Львівської області, однак згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_5 від 15.03.2019р., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , актовий запис №196.

Згідно копій свідоцтва про право на спадщину за законом за № 1880 від 14.12.2019р. та свідоцтва про право на спадщину за законом за № 1881 від 14.12.2019р., посвідчених приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Монастирською М.М., спадкоємцем майна ОСОБА_3 , 1973 року народження, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , є його дружина - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Як стверджується копією архівного витягу від 02.06.2020р. № м-187/03-9 з розпорядження за № З-p від 10.01.1994р. Державне підприємство сфери послуг фотографії «Гама», зареєстроване рішенням виконкому Дрогобицької міської ради від 22.10.1992р. № 286, перереєстровано в мале приватне підприємство фотографія «Гама» в зв`язку із зміною форми власності шляхом приватизації, розташоване по АДРЕСА_3 .

Відповідно п. 1.1. копії статуту Малого приватного підприємства фотографія «Гама», затвердженого рішенням засновника від 30.12.1993р. та зареєстрованого розпорядженням виконкому Дрогобицької міської ради за № З-p від 10.01.1994р. ОСОБА_3 заснував мале приватне підприємство «Гама» на базі державного підприємства сфер послуг фотографії «Гама» шляхом приватизації, що знаходилось за юридичною адресою: АДРЕСА_3 , п. (1.8 статуту), та керівництво яким здійснював особисто як директор.

Згідно копії договору купівлі-продажу за № 154, який посвідчено приватним нотаріусом Спариняк Л.В. та зареєстровано в Дрогобицькому міськвиконкомі за № 138 від 02.08.1996р.26.07.1996р. укладеного між Представництвом Фонду державного майна України в м. Дрогобичі та МПП фотографія «Гама» в особі його директора ОСОБА_3 (який проживав: АДРЕСА_1 ) - МПП фотографія «Гама» викупило нежитлове приміщення загальною площею 56,3 кв.м. по АДРЕСА_3 в порядку закону України «Про приватизацію державного майна невеликих державних підприємств (малу приватизацію) від 06.03.1992р. На підставі вказаного договору купівлі-продажу Представництвом Фонду державного майна України в м. Дрогобичі МПП фотографія «Гама» було видано відповідне свідоцтво про право власності від 16.01.1997р. за реєстраційним № НОМЕР_1 .

Як вбачається з копія технічного паспорту будинок АДРЕСА_3 , дане приміщення є нежитловим, оскільки складається з: коридору площею 4,4 кв.м.; кладової площею 2,5 кв.м.; лабораторії площею 9,4 кв.м.; лабораторії площею 9,9 кв.м.; коридору площею 8,0 кв.м.; із залу площею 19,8 кв.м.; кладової площею 2,3 кв.м., а всього площею 56,3 кв.м.

Згідно копії списку керівних осіб МПП фотографія «Гама» директором такого був ОСОБА_3 , адреса проживання: АДРЕСА_1 .

Згідно копії свідоцтва підприємця - фізичної особи № 3265 від 14.04.1998р. та копії свідоцтва платника єдиного податку серія Б № 497140 від 29.05.2012р.такі видані на ім`я « ОСОБА_3 », місце проживання: АДРЕСА_1 .

Позивач зверталася до нотаріуса з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на нежитлове приміщення. Нотаріусом приватним нотаріусом Дрогобицького районного нотаріального округу Монастирською М.Мбуло відмовлено у вчиненні нотаріальної дії та 20.12.2019 року винесено відповідну постанову №182/02-31.

Юридичні факти - це обставини чи життєві факти, з якими норми права пов`язують виникнення, зміну або припинення правовідносин.

Частиною 1 ст. 315 ЦПК України визначається перелік фактів, які можуть встановлюватись судом, зокрема і встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Виходячи з вказаних вище норм права, у п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Крім того, згідно з п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Проте сам по собі факт належності документу не породжує для його власника жодних прав, юридичне значення має той факт, що підтверджується документом. Таким чином, для позивача важливо не так саме одержання документа, як оформлення особистих чи майнових прав, що випливають з цього факту. Це означає, що в судовому порядку можна встановити належність громадянину такого документа, який є правовстановлюючим.

При таких обставинах, проаналізувавши надані в сукупності докази, суд вважає, встановленнм факт належності правовстановлюючих документів, а саме: договору купівлі-продажу від 26.07.1996р. про придбання приміщення загальною площею 56,3 кв.м. по АДРЕСА_3 та свідоцтва про право власності від 16.01.1997р. за реєстраційним № НОМЕР_1 , саме ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , Встановлення даного юридичного факту не суперечить закону, не порушує права, свободи та інтереси осіб та має для позивача юридичне значення.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до ч.1 ст. 1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. У відповідності до ч.1 ст. 1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, що і було зроблено позивачем.

Відповідно до ч.3 ст.1296 ЦК України, відсутність свідоцтва про право на спадщину, не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Відповідну до ст.16 ЦК України визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За правилами ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права. Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи.

Відповідно до ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно з вимогами ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, а згідно з ч.5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

В сукупності наведені вище докази свідчать про підставність позовних вимог позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 81, 264, 265, 315,352 ЦПК України , суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_6 , адреса: АДРЕСА_1 ) право власності на нежитлове приміщення загальною площею 56,3 кв.м., розташоване на першому поверсі в будинку АДРЕСА_3 в порядку спадкування за законом.

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Медведик Л.О