печерський районний суд міста києва
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року Суддя Печерского районного суду м. Києва Волкова С.Я., перевіривши матеріали скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії державної виконавчої служби, державних виконавців у виконавчому провадженні № 61273552,

у с т а н о в и в :

ОСОБА_1 16.03.2020 р. звернувся до суду зі скаргою, просить визнати неправомірними дії, рішення Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) (), старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Боголей І.Ю., скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 61273552 від 14.02.2020 р., постанову про арешт коштів боржника від 21.02.2020 р., постанову про розшук майна боржника від 21.02.2020 р., відновити його права, свободи, інтереси на майно, грошові кошти, місце реєстрації, проживання.

Згідно протоколу автоматичного розподілу судового справи між суддями скаргу ОСОБА_1 зареєстровано в порядку цивільного судочинства, 26.03.2020 р. передано судді Волковій С.Я.

Дослідивши скаргу ОСОБА_1 , додані до скарги документи, слід дійти висновку, що у відкритті провадження необхідно відмовити з огляду на таке.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають з відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно статі першої Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно частини другої статті 63 означеного Закону у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.

Скарга ОСОБА_1 обґрунтована тим, що постановою старшого державного виконавця Печерського районного відділу державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ) Боголей Ірини Юріївни від 14.02.2020 р. відкрито виконавче провадження ВП № 61273552 з примусового виконання постанови № 60345578, виданої 06.12.2019 р. Печерським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві, про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 3 400,00 грн, постановами того ж державного виконавця від 21.02.2020 р. арештовані кошти боржника у виконавчому провадженні ВП № 61273552 з примусового виконання постанови № 60345578, виданої 06.12.2019 р. Печерським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві, про накладення на ОСОБА_1 штрафу на користь держави у розмірі 3 400,00 грн та майно боржника оголошено в розшук, втім, на його думку, означені постанови є невірними, незаконними та повинні бути судом скасовані, а дії державної виконавчої служби визнані незаконними, оскільки посилання у постанові ВП № 61273552 від 14.02.2020 р. на постанову № 60345578, виданої 06.12.2019 р., є незаконним, безпідставним, у постанові навмисно вказана невірна його адреса.

Згідно частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії и бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Згідно частини першої статті 287 Кодексу адміністративного судочинства України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій и бездіяльності таких осіб.

У випадку із ОСОБА_1 законом, а саме: частиною другою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», встановлено спеціальний порядок судового оскарження рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

За правилами пункту першого частини першої статті 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в судах у порядку цивільного судочинства.

Враховуючи, що скарга ОСОБА_1 не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, тому у відкритті провадження у справі за скаргою ОСОБА_1 слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись статтями 186, 258-263, 353, 447 Цивільного процесуального кодексу України,

у х в а л и в :

Відмовити у відкритті провадження у справі за скарги ОСОБА_1 на неправомірні дії державної виконавчої служби, державних виконавців у виконавчому провадженні № 61273552,

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через районний суд протягом п`ятнадцяти днів. Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Волкова С.Я.