ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1551/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №706/48/20 Категорія: 351000000 Орендарчук М. П.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
судді секретарГончар Н.І., Сіренко Ю.В. Попова М.В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач (скаржник) комунальний некомерційний заклад «Центр первинної медико-санітарної допомоги Христинівського району»,

треті особи - Христинівська РДА, Христинівська районна рада, Управління охорони здоров`я Черкаської ОДА,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу відповідача на рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 12.06.2020 (повний текст складено 12.06.2020, суддя в суді першої інстанції Орендарчук М.П.) у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги Христинівського району», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Христинівська РДА Черкаської області, Христинівська районна рада Черкаської області, Управління охорони здоров`я Черкаської ОДА, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії,

в с т а н о в и в :

у січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, яким просив визнати протиправною бездіяльність відповідача щодо забезпечення позивача технічними засобами та зобов`язати відповідача забезпечувати позивача необхідними технічними засобами (калоприймачами) у кількості 30 штук щомісяця довічно. В обґрунтування вказано на те, що він є інвалідом першої групи, перебуває на обліку у Департаменті охорони здоров`я Черкаської ОДА та має право на безоплатне забезпечення необхідними технічними засобами реабілітації відповідно до законодавства України та індивідуальних програм реабілітації інвалідів. Він звернувся до відповідача із заявою, що його не у повній мірі забезпечують калоприймачами. Однак відповідач відмовляє йому у забезпеченні необхідними технічними засобами у відповідній кількості, мотивуючи свою відмову їх відсутністю та відсутністю фінансування на їх прийняття. Вказані порушення прав позивача стали підставою для звернення до суду з цим позовом.

Рішенням Христинівського районного суду Черкаської області від 12.06.2020 позовні вимоги у справі задоволено частково та зобов`язано відповідача забезпечувати позивача необхідними технічними засобами (калоприймачами) в кількості 30 штук на місяць до покращення здоров`я та минування потреби у даних технічних засобах. Суд вказав, що позивач був поставлений на облік, як особа, яка потребує даних технічних засобів. Незважаючи на здійснення відповідачем дій, спрямованих на забезпечення позивача необхідними технічними засобами, останній в повному обсязі ними не був забезпечений в порушення вимог законодавства.

Не погоджуючись з таким рішенням суду першої інстанції, відповідач 03.08.2020 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати в частині про задоволення позовних вимог у справі та новим рішенням у задоволенні позову відмовити повністю. Зазначає, що належним відповідачем у цій справі має бути Управління охорони здоров`я Черкаської ОДА згідно п.16 Положення порядку забезпечення осіб з інвалідністю і дітей з інвалідністю технічними та іншими засобами, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2009 №1301.

У відзиві на апеляційну скаргу позивач проти її доводів заперечив та вказав, що саме відповідач має здійснювати дії по забезпеченню його відповідними засобами медичного призначення, отже рішення суду першої інстанції по суті спору вважає вірним.

При апеляційному розгляді справи ухвалою від 27.08.2020 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні відповідача, було залучено Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації, яке є територіальним органом охорони здоров`я.

В наданих поясненнях Управління охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації вказано про те, що вимоги апеляційної скарги у справі є обґрунтованими, адже позов заявлено не до того відповідача КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Христинівського району» не має обов`язку по забезпеченню позивача відповідними засобами медичного призначення.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

У даному випадку скаржник погоджується з наявністю у позивача у справі права на забезпечення відповідними технічними засобами та наявністю порушення такого права, однак вважає, що відповідні обов`язки лежать на іншому органі - Управлінні охорони здоров`я Черкаської ОДА. Отже апеляційний перегляд справи здійснюється у межах порушеного скаржником питання про особу, яка має обов`язок по забезпечення позивача відповідними технічними засобами.

Відповідно до положень ч.ч.1, 2, 5 ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та обговоривши наявні докази по справі, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах вимог та доводів апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов таких висновків.

При розгляді справи встановлено, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю першої групи, що підтверджується довідкою до акта огляду МСЕК 12ААА №868567, перебуває на обліку у Департаменті охорони здоров`я Черкаської ОДА, та має право на безоплатне забезпечення необхідними технічними засобами реабілітації відповідно до законодавства України та індивідуальних програм реабілітації інвалідів.

При цьому відповідно до індивідуальної програми реабілітації інваліда позивач потребує забезпечення виробами медичного призначення калоприймачами, які в необхідній кількості відповідач йому не надає, що обумовило звернення з цим позовом до суду.

Правовідносини між сторонами справи, які ґрунтуються на вказаних фактичних обставинах, мають таку правову регламентацію.

Відповідно до абз.2 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» - державна політика України у сфері реабілітації осіб з інвалідністю: забезпечує координованість системи реабілітації, що реалізується через своєчасність, безперервність та комплексність відновлювальних заходів і методик, а також доступність технічних та інших засобів реабілітації і виробів медичного призначення,реабілітаційних послуг, відповідність їх змісту, рівня та обсягу фізичним, розумовим, психічним можливостям і стану здоров`я особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3. 4 ст. 26 ЗУ «Про реабілітацію осіб з інвалідністю» - держава гарантує розробку, виробництво технічних та інших засобів реабілітації та закупівлю спеціального автотранспорту, виробів медичного призначення та забезпечення ними осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю для соціальної адаптації, полегшення умов праці і побуту, спілкування осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, поширює інформацію про таку продукцію.

Технічними та іншими засобами реабілітації осіб з інвалідністю є: спеціальні засоби для самообслуговування та догляду; спеціальні засоби для орієнтування, спілкування та обміну інформацією; спеціальні засоби для освіти (включаючи літературу для сліпих) і зайняття трудовою діяльністю; спеціальне фізкультурно-спортивне обладнання і спорядження,спортивний інвентар.

Рішення про забезпечення осіб з інвалідністю технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення приймається медико-соціальними експертними комісіями (лікарсько-консультативними комісіями лікувально-профілактичних закладів - щодо дітей з інвалідністю) на підставі медичних показань і протипоказань, а також соціальних критеріїв.

За медичними показаннями встановлюється необхідність надання особі з інвалідністю технічних та інших засобів реабілітації, виробів медичного призначення, що забезпечують компенсацію або усунення стійких обмежень життєдіяльності особи з інвалідністю.

Відповідно до ст. 10 ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» - фінансове забезпечення заходів щодо соціальної захищеності осіб з інвалідністю і дітей з інвалідністю здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, в тому числі Фонду соціального захисту інвалідів, місцевих бюджетів, а також органами місцевого самоврядування за місцевими програмами соціального захисту окремих категорій населення за рахунок коштів місцевих бюджетів.

Відповідно до ст. 38 ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» Особам з інвалідністю і дітям з інвалідністю надаються безоплатно або на пільгових умовах на підставі індивідуальної програми реабілітації послуги із соціально-побутового і медичного обслуговування, технічні та інші засоби реабілітації (засоби для пересування, протезні вироби, сурдотехнічні засоби, мобільні телефони для письмового спілкування тощо), вироби медичного призначення (індивідуальні пристрої, протези очей, зубів, щелеп, окуляри, слухові та голосоутворювальні апарати, ендопротези, сечо- та калоприймачі тощо), а також автомобілі, крісла колісні з електроприводом - за наявності відповідного медичного висновку.

Відповідно до ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» та з метою виконання вимог цього закону Постановою КМУ від 03.12.2009 №1301 затверджено Порядок забезпечення інвалідів та дітей інвалідів технічними та іншими засобами, який визначає механізм безоплатного забезпечення інвалідів технічними засобами в тому числі (калоприймачами). Згідно пункту 3 цього Порядку забезпечення інвалідів і дітей-інвалідів технічними засобами здійснюється на підставі медичного висновку за рахунок та в межах коштів державного та місцевих бюджетів, передбачених на зазначену мету. Потребу у забезпеченні технічними засобами (крім зубопротезування) визначають: інвалідів - медико-соціальні експертні комісії з оформленням індивідуальної програми реабілітації (пункт 5).

Згідно положень п. 6 зазначеного Порядку Облік інвалідів і дітей-інвалідів, які мають право на безоплатне забезпечення технічними засобами (далі - облік), ведуть управління охорони здоров`я обласних, Київської та Севастопольської міських держадміністрацій, Міністерство охорони здоров`я Автономної Республіки Крим (далі - територіальні органи охорони здоров`я) за зареєстрованим місцем проживання осіб, тримання під вартою або відбування кримінального покарання.

Також п.16 цього Порядку встановлено, що територіальні органи охорони здоров`я забезпечують технічними засобами особу з інвалідністю, зокрема, через заклади охорони здоров`я, перелік яких затверджується наказом територіальних органів охорони здоров`я.

Відповідно до ст.10 ЗУ «Про основи соціальної захищеності осіб з інвалідністю в Україні» фінансове забезпечення заходів щодо соціальної захищеності осіб з інвалідністю і дітей з інвалідністю здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, в тому числі Фонду соціального захисту інвалідів, місцевих бюджетів, а також органами місцевого самоврядування за місцевими програмами соціального захисту окремих категорій населення за рахунок коштів місцевих бюджетів.

В разі додержання механізму, передбаченого постановою КМУ від 03.12.2009 №1301, безоплатного забезпечення інвалідів технічними засобами для якнайбільшої компенсації функцій ушкоджених органів, з метою медичної та соціальної реабілітації інвалідів з вираженими порушеннями функцій органів та систем, технічні та інші засоби реабілітації надаються безоплатно особам з інвалідністю на підставі індивідуальної програми реабілітації.

Згідно ст.11 ЗУ «Про реабілітацію осіб з інвалідністю в Україні» місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування в межах повноважень, передбачених нормативно-правовими актами створюють умови для забезпечення осіб з інвалідністю, дітей з інвалідністю, виходячи з їх потреб та відповідно до рекомендацій медико-соціальних експертних комісій (лікарсько-консультативних комісій лікувально-профілактичних закладів), технічними та іншими засобами реабілітації, виробами медичного призначення, спеціальним автотранспортом та реабілітаційними послугами.

Відповідно до пункту 3 постанови КМУ від 28.02.2002 №228 «Про затвердження Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ» установа незалежно від того, чи веде вона бухгалтерський облік самостійно, чи обслуговується централізованою бухгалтерією, для забезпечення своєї діяльності складає індивідуальні кошториси, плани асигнувань загального фонду бюджету, плани надання кредитів із загального фонду бюджету, плани спеціального фонду, зведення показників спеціального фонду кошторису за кожною виконуваною нею бюджетною програмою (функцією), а вищі навчальні заклади та наукові установи, заклади охорони здоров`я також - індивідуальні плани використання бюджетних коштів та індивідуальні помісячні плани використання бюджетних коштів.

Повноваження виконавчих органів місцевого самоврядування у сфері охорони здоров`я визначені ст.32 ЗУ «Про місцеве самоврядування в Україні», відповідно до якої до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження, а саме управління закладами освіти, охорони здоров`я, культури, фізкультури і спорту, оздоровчими закладами, які належать територіальним громадам або передані їм, молодіжними підлітковими закладами за місцем проживання, організація їх матеріально-технічного та фінансового забезпечення; організація медичного обслуговування та харчування у закладах освіти, культури, фізкультури і спорту, оздоровчих закладах, які належать територіальним громадам або передані їм; та делеговані повноваження: забезпечення в межах наданих повноважень доступності і безоплатності освіти і медичного обслуговування на відповідній території, можливості отримання освіти державною мовою, а в межах території, на якій поширена регіональна мова, - цією регіональною мовою або мовою меншини згідно з нормами статті 20 Закону України "Про засади державної мовної політики"; забезпечення відповідно до Закону розвитку всіх видів освіти і медичного обслуговування, розвитку і вдосконалення мережі освітніх і лікувальних закладів усіх форм власності, фізичної культури і спорту, визначення потреби та формування замовлень на кадри для цих закладів, укладення договорів на підготовку спеціалістів, організація роботи щодо удосконалення кваліфікації кадрів, залучення роботодавців до надання місць для проходження виробничої практики учнями професійно-технічних навчальних закладів; забезпечення відповідно до законодавства пільгових категорій населення лікарськими засобами та виробами медичного призначення; внесення пропозицій до відповідних органів про ліцензування індивідуальної підприємницької діяльності у сфері охорони здоров`я.

Розпорядники нижчого рівня самостійно здійснюють витрати в межах затверджених планів асигнувань у кошторисах, виходячи з потреби у забезпеченні пріоритетних заходів та з урахуванням необхідних платежів.

Відповідно до форми лімітної довідки виділяються видатки споживання в цілому, з них: на оплату праці та оплату комунальних послуг та енергоносіїв; видатки розвитку; повернення кредитів до бюджету; надання кредитів із бюджету.

Таким чином, слід зазначити, що питання забезпечення виробами медичного призначення інвалідів в межах затвердженого бюджету вирішується безпосередньо відповідними закладами охорони здоров`я, а не органом місцевого самоврядування, як на тому наполягав апелянт, тобто відповідач у справі є належним.

З матеріалів справи вбачається, що в результаті звернення позивача, останній був поставлений відповідачем на облік як особа, яка потребує забезпечення технічних засобів, та протягом 2019 року забезпечувався необхідними йому технічними засобами (калоприймачами). Протягом 2019 року та початку 2020 року керівник КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Христинівського району» неодноразово зверталась до органів місцевого самоврядування з метою отримання фінансування на придбання необхідних засобів. Фактичною підставою відсутності забезпечення позивача у справі необхідними йому засобами медичного призначення стала відсутність фінансування.

Крім того, згідно Переліку лікувально-профілактичних закладів області, які забезпечують інвалідів та дітей-інвалідів технічними та іншими (виробами медичного призначення) засобами, затвердженого Наказом Департаменту охорони здоров`я обласної державної адміністрації від 25.02.2014 №172, наданого апеляційному суду Управлінням охорони здоров`я Черкаської ОДА, закладом первинного рівня для забезпечення кало приймачами (відповідальною особою) є, зокрема, головні лікарі районних лікарень та центрів первинної медико-санітарної допомоги.

З урахуванням наведеного апеляційний суд приходить до висновку про те, що суд першої інстанції в цій справі правильно вказав, що саме КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги Христинівського району» є органом, який має забезпечувати позивача відповідними медичними засобами, адже відповідні повноваження територіальним органом охорони здоров`я (Управлінням охорони здоров`я Черкаської обласної державної адміністрації) покладено саме на вказане підприємство-відповідач.

При цьому посилання скаржника у справі на те, що належним відповідачем у цій справі має бути Управління охорони здоров`я Черкаської ОДА згідно п.16 Положення порядку забезпечення осіб з інвалідністю і дітей з інвалідністю технічними та іншими засобами, затвердженого постановою КМУ від 30.12.2009 №1301, слід відхилити, адже Наказом Департаменту охорони здоров`я Черкаської ОДА від 25.02.2014 №172 визначено перелік закладів з покладенням відповідних повноважень на їх керівників щодо забезпечення осіб виробами медичного призначення до яких входить, у тому числі, відповідач у справі.

Інших доводів, які б свідчили про помилковість висновків суду в цій справі, апеляційні скарга не містить.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 12.06.2020 у даній справі належить залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

На підставі положень ст.141 ЦПК України судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення Христинівського районного суду Черкаської області від 12.06.2020 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного закладу «Центр первинної медико-санітарної допомоги Христинівського району», треті особи, що не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, Христинівська РДА Черкаської області, Христинівська районна рада Черкаської області, Управління охорони здоров`я Черкаської ОДА, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії залишити без змін.

Судові витрати по сплаті судового збору за розгляд справи в апеляційному суді слід залишити за особою, яка подала апеляційну скаргу.

Постанова апеляційного суду набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення в порядку та за умов, визначених цивільним процесуальним законодавством.

Повну постанову складено 12.10.2020.

Суддя-доповідач

Судді