Справа № 559/575/19
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 березня 2020 року Дубенський міськрайонний суд Рівненської області

в складі головуючого судді Ралець Р.В.

секретаря судового засідання Протас Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дубно справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів шляхом зміни способу їх стягнення,-

В С Т А Н О В И В:
В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебували у зареєстрованому шлюбі з 08 червня 1996 року. Від спільного подружнього життя у них народився син: ОСОБА_3 , який на даний час уже повнолітній. Рішенням Дубенського міськрайонного суду від 02 вересня 2009 року їх шлюб було розірвано. Проте, після розірвання шлюбу сторони намагались зберегти сім`ю та певний час ще проживали як подружжя. У них народився другий син: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте, сімейні відносини так і не налагодились і шлюб був припинений повністю. Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 13 березня 2015 року була задоволена позовна заява позивачки про стягнення з відповідача аліментів на утримання дітей у твердій грошовій сумі по 450 грн. на кожну дитину. Згідно виданого виконавчого листа було відкрите виконавче провадження і відповідач відповідно сплачував визначені судом суми аліментів на утримання синів. Розмір стягуваних аліментів у розмірі 450 грн. на неповнолітнього сина ОСОБА_5 , на сьогодні є явно мізерним у зв`язку із погіршенням економічної ситуації в країни, зростанням цін на продукти харчування, одяг, ліки, комунальні послуги. Тобто витрати позивачки на дитину, на забезпечення йому належного життєвого рівня значно збільшились.

У 2015 році на момент вирішення позову про стягнення з відповідача аліментів, він не мав постійного заробітку, тому позивачка просила суд стягнути з нього аліменти у твердій грошовій сумі. Після рішення суду про стягнення аліментів відповідач працював водієм на ТОВ «Рівне газ Збут» Дубенського ВР, а на даний час служить по контракту у в/ ч НОМЕР_1 у м. Дубно. Тобто відповідач має стабільний заробіток, його матеріальне становище значно покращилось. Позивачка має тимчасові заробітки, які не покривають витрат на нормальне утримання сина. Просить змінити розмір стягуваних аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначених Дубенським міськрайоним судом від 13 березня 2015 року, та стягувати з відповідача аліменти у розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Позивачка в судове засідання не з`явилась, її представником - адвокатом Турянською Л.І. була подана заява про розгляд справи за відсутності позивачки та її представника, просять позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, згідно поданої його представником - адвокатом Пасічником Ю.О. заяви, просить розгляд справи провести без участі відповідача та його представника. Позовні вимоги не підтримують з підстав зазначених у відзиві.

Відповідачем був поданий відзив на позовну заяву, у якому зазначив, що позовні вимоги не визнає повністю. Пояснив, що додаткові витрати, які впливають на його матеріальний стан як платника аліментів є витрати пов`язані із необхідністю придбання постійно ліків на лікування дружини, яка має проблеми із спиною, патологію міжхребцевих дисків, що в свою чергу породжує протипоказання до важкої фізичної праці та обмежує її у можливостях вибору більш оплачуваної професії. Разом із тим, відповідач переконаний, що його син ОСОБА_6 вже достатньо самостійний і при будь-якій потребі додаткового фінансування може висловити йому своє волевиявлення щодо необхідності погашення додаткових витрат, які по можливості відповідач готовий покривати у добровільному порядку без будь-якого рішення суду. Окрім того, позивачка тривалий проміжок часу проживає у республіці Польща разом із сином ОСОБА_7 на утримання якого відповідач продовжує сплачувати аліменти. Йому відомо, що позивачка має там постійну роботу, достатній дохід, проживає новою сім`єю із новим чоловіком, який має власний бізнес. Відповідач підтримує зв`язок із сином від якого йому відомі ці обставини. Він на даний час проживає і навчається у Польщі. Доказом цього є добровільна згода відповідача на здійснення поїздок за кордон до Польщі та інших країн шенгенської угоди його сином ОСОБА_7 в супроводі позивачки.

Обставина укладання відповідачем контракту на військову службу у військову частину не є доказом покращення його матеріального стану, яку б можливо було розцінити і визнати беззаперечною підставою для збільшення суми аліментів, позаяк збільшення його доходів у середньому з 3000,00 грн. на 5608, 99 грн. Також зазначає, що у нього з часу винесення рішення про стягнення аліментів значно змінилися життєві обставини за умов яких його матеріальний стан зовсім не покращився бо збільшилися об`єктивні та вимушені витрати пов`язані із утриманням нової сім`ї. Відповідач вважає за необхідне врахувати, що він з 16 червня 2017 року створив нову сім`ю, одружившись із ОСОБА_8 . Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася спільна дитина, дочка ОСОБА_9 . Він являється фактично єдиним утриманцем у сім`ї, бо на даний час його дружина перебуває у відпустці по догляду за дитиною і на обліку в УПСЗН Дубенської міської ради, отримуючи лише щомісячну одноразову допомогу при народженні дитини в розмірі 860,00 грн. Зазначає, що його матеріальний стан не змінився, а є пропорційний тому як був на етапі прийняття рішення про визначення йому суми аліментів. Просить відмовити позивачці у задоволенні її позовних вимог.

Дослідивши докази, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом встановлено, що позивачка проживає за адресою: АДРЕСА_1 . До складу сім`ї входять: ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , згідно довідки ЦНАП № 07-01-20/820 від 12 березня 2019 року (а.с. 5).

ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , його батьками зазначені сторони по справі, згідно свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 (а.с. 6).

Згідно рішення Дубенського міськрайонного суду від 02 вересня 2009 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано (а.с. 7).

Згідно виконавчого листа від 13 березня 2015 року Дубенського міськрайонного суду з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання дітей: ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , в розмірі 450 грн. щомісячно на кожну дитину (а.с. 8).

ОСОБА_2 перебуває на військовій службі у військовій частині НОМЕР_1 з 14 лютого 2019 року, згідно довідки від 19 березня 2019 року № 349 військової частини НОМЕР_1 (а.с. 9).

Загальна суму доходу ОСОБА_2 за лютий 2019 року становить 5608,99 грн., згідно довідки про доходи (а.с. 10).

ОСОБА_2 16 червня 2017 року уклав шлюб з ОСОБА_8 , дружина отримала прізвище « ОСОБА_10 » про що свідчить свідоцтво про шлюб серія НОМЕР_3 (а.с. 52).

ОСОБА_9 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками зазначені ОСОБА_2 та ОСОБА_11 , згідно свідоцтва про шлюб НОМЕР_4 (а.с. 53).

Згідно акту про не проживання № 58 ОСОБА_2 проживає за адресою АДРЕСА_2 без реєстрації з 2016 року (а.с. 54).

Згідно нотаріально посвідчених заяв від 19 травня 2018 року, зареєстрованій у реєстрі №1453 та від 18 червня 2009 року, зареєстрованій у реєстрі №587, відповідач надав дозвіл на здійснення поїздок за кордон до Польщі та інших країн шенгенської угоди синові ОСОБА_4 в супроводі ОСОБА_1 (а.с. 56, 57).

ОСОБА_11 перебуває у відпустці по догляду за дитиною і на обліку в УПСЗН Дубенської міської ради, отримує щомісячну одноразову допомогу при народження дитини в розмірі 860,00 грн., згідно довідки №1617 від 11 листопада 2019 року (а.с. 58).

Згідно розрахунку заборгованості по аліментах від 15 листопада 2019 року № 25942 станом на 01 листопада 2019 року ОСОБА_2 має заборгованість в сумі 8464, 40 грн. (а.с. 59).

Відповідно до витягу з постанови лікарського-консультативної комісії від 15 листопада 2019 року № 535 ОСОБА_11 має діагноз патологію міжхребцевих дисків, протипоказання до важкої фізичної праці (а.с. 60).

Сума загального доходу ОСОБА_2 за період з 01 серпня 2019 року по 31 січня 2020 року становить 21940,16 грн., згідно довідки про доходи від 04 лютого 2020 року № 193 військової частини НОМЕР_1 .

Відповідно до частин 1 і 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Частиною 1 ст. 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (ч. 3 ст. 181 СК України).

Згідно до положень ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось з них.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до положень ст. 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Право вимагати заміни розміру аліментів шляхом зміни способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст. 182-184 СК України, не може обмежуватися разовим її здійсненням.

З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст. 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).

Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст. 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст. 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст. 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст. 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Враховуючи зміну розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, рівність обов`язку батьків щодо утримання дитини, зміну матеріального становища сторін, суд вважає що є підстави для зміни способу стягнення аліментів на 1/4 частину усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. Даний розмір аліментів не буде завищеним в теперішніх умовах проживання, та не створить для відповідача додаткових труднощів матеріального характеру.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду від 15.05.2006 року № 3 про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів у новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

За таких обставин позивач у справі про стягнення аліментів звільнена від сплати судового збору, що є підставою для стягнення із відповідача в порядку ст.141 ЦПК України 768 гривень 40 копійок судового збору в дохід держави.

За таких обставин, керуючись ст.ст. 4, 10, 18, 76, 95, 133, 141, 258, 263-265 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184, 192 СК України, постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», суд -

ВИ Р І Ш И В:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру стягнення аліментів шляхом зміни способу їх стягнення задовольнити.

Змінити спосіб та розмір стягнення аліментів з ОСОБА_2 на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначений рішенням Дубенського міськрайонного суду від 13 березня 2015 року.

Стягувати з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання неповнолітнього сина: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави (в особі Державної судової адміністрації України) судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до апеляційного суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження , якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Р.В. Ралець