Справа № 286/20/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(ЗАОЧНЕ)

24 березня 2020 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Гришковець А. Л.

з секретарем Павленко Л. В.,

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Овручі справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду і просить визнати відповідача таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 , мотивуючи тим, що з 01.12.2015 в його будинку АДРЕСА_1 , який належить йому на праві приватної власності прописаний його рідний син ОСОБА_3 , 1992 року народження. З вересня 2016 року син за вказаною адресою не проживає. На його письмове звернення начальник Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області повідомив, що ОСОБА_3 проживає в с. Сосонка Вінницького району Вінницької області. Крім того, син власноручно написав заяву, в якій просив щоб його не шукали родичі, та те, що він проживає в іншій області. Оскільки, син не має наміру добровільно знятися з реєстрації, тому порушується його право на вільне розпорядження належним йому майном.

В судовому засіданні позивач та його представник позовні вимоги підтримали з підстав зазначених в позові.

Відповідач в судове засідання не з`явився, не повідомивши про причини неявки, хоча своєчасно та належним чином, відповідно до вимог ст.ст.128, 130 ЦПК України, повідомлявся про час та місце розгляду справи, що підтверджується поштовими повідомленнями.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився, але надали відзив на позовну заяву, в якому просять справу слухати у їх відсутність. Щодо задоволення позову не заперечують. Відповідно до ст. 181 ЦПК України третьою особою передбачено надання пояснень щодо позову або відзиву.

Суд, вислухавши пояснення сторони позивача, та дослідивши письмові докази, вважає, що позовна заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 , 1954 року народження, тобто позивач, є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . У вказаному будинку з ним зареєстрований син ОСОБА_3 , 1992 року народження.

Вказані обставини підтверджуються копіями довідок комунального підприємства «Гарне місто» №№5668, 5669 і 5671 від 29.05.2019 та витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.12.2019

Відповідно до ч.2 ст.405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 7 Закону України "Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.

Тобто, як випливає із указаної правової норми, зняття з реєстрації місця проживання може бути здійснено на підставі рішення суду виключно про: 1) позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) визнання особи безвісно відсутньою; 4) оголошення фізичної особи померлою.

Виходячи з того, що Закон України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні" є спеціальним нормативно-правовим актом, який регулює правовідносини, пов`язані із зняттям з реєстрації місця проживання, вбачається, що положення ст. 7 цього Закону підлягають застосуванню до усіх правовідносин, виникнення, зміна чи припинення яких пов`язана з юридичним фактом зняття з реєстрації місця проживання.

Отже, у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, зокрема, шляхом зняття особи з реєстрації місця проживання, пред`явивши разом з тим одну із таких вимог: 1) про позбавлення права власності на житлове приміщення; 2) про позбавлення права користування житловим приміщенням; 3) про визнання особи безвісно відсутньою; 4) про оголошення фізичної особи померлою.

Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства.

Відповідно до ст.150 ЖК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Аналогічна норма закріплена і в ст.383 ЦК України.

Згідно ст.391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

З акту виконавчого комітету Овруцької міської ради від 10.06.2019 вбачається, що відповідач ОСОБА_3 з вересня 2016 року не проживає за місцем реєстрації у спірному житловому будинку.

Копія витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань підтверджує, що 02.03.2017 відомості про те, що в один із днів наприкінці липня 2016 року ОСОБА_3 , 1992 року народження, поїхав до м. Житомир, та з 15 вересня 2017 року його місцезнаходження невідоме, було внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань під №0000177 за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст.115 КК України.

З копії пояснень ОСОБА_3 від 04.04.2017 вбачається, що в 2016 році він виїхав зі свого дому розташованого по вул АДРЕСА_1 , так як знаходиться в конфлікті з батьками. На даний час тимчасово проживає в с. Сосонка Д. К. «Десенка» Вінницького району Вінницької області. Просить батьків не розшукувати його, при потребі зв`яжеться з ними сам.

Копія заяви ОСОБА_3 від 04.04.2017, адресованої на ім`я т. в. о. начальника Овруцького ВП Коростенського ВП ГУНП в Житомирській області Боровського В. В., свідчить, що останній просить припинити його розшук, так як з ним все нормально, об`єктом злочину він не став, тимчасового проживає в с. Сосонка Вінницького району Вінницької області.

З копії постанови про закриття кримінального провадження від 18.04.2017 вбачається, що кримінальне провадження №0000177 від 02.03.2017 за фактом безвісті зниклого ОСОБА_3 закрито у зв`язку з відсутністю події кримінального правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 115 КК України.

Таким чином, обравши місцем проживання інший населений пункт, а саме: с. Сосонка Вінницького району Вінницької області, відповідач втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

За таких обставин, позов про визнання відповідача таким, що втратив право користування житлом, підлягає задоволенню.

Позивачем сплачено судовий збір в сумі 840 грн. 80 коп. в доход держави.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 141, 245, 263-265, 268, 282 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , таким, що втратив право на користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

Про перегляд заочного рішення може бути подана заява протягом 30 днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення на заочне рішення до Житомирського апеляційного суду через Овруцький районний суд може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Суддя: А. Л. Гришковець

Повне рішення виготовлено 26.03.2020.