Справа № 729/493/20
Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

08 жовтня 2020 р. Бобровицький районний суд Чернігівської області в складі:

судді Бойко В.І., за участю секретаря судового засідання Ярошенко А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бобровиця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,-

в с т а н о в и в:

Представник позивачів в позовній заяві до суду просить визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, квартирою АДРЕСА_1 . Свої вимоги обґрунтовує тим, що позивачам ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на підставі свідоцтва на право власності на нерухоме майно належить квартира АДРЕСА_1 . Згідно довідки про склад сім`ї виданої «Центром надання адміністративних послуг» Бобровицької міської ради зареєстровані громадяни: дружина- ОСОБА_1 чоловік - ОСОБА_5 та син - ОСОБА_2 . Однак, рішенням Бобровицького районного суду від 16.04.2020 шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розірваний. ОСОБА_5 не проживає в житловому приміщенні понад один рік без поважних причин про що складено акти про проживаючих осіб в житловому приміщенні. Відповідно відповідач не проживає в даній квартирі, не сплачує комунальні платежі в утриманні житла участі не бере, особистих речей в квартирі не має і взагалі квартирою він не цікавиться. Перешкод в користуванні жилим приміщенням позивачі відповідачу не чинили. Факт реєстрації відповідача порушує право позивачів на вільне розпорядження і користування майном. Тому представник позивачів вважає, що ОСОБА_5 втратив право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 у зв`язку з тривалою, понад один рік без поважної причини відсутністю за місцем реєстрації, крім цього він не являється членом сім`ї, оскільки з дружиною розлучений і створює перешкоди позивачам у здійсненні права користування і розпорядження своїм майном.

Позивачі в заяві до суду просили розглянути цивільну справу без їх участі, позовну заяву підтримують у повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце слухання справи повідомлений належним чином (а.с.52, 62). Отже, відповідач не з`явився до суду без поважних причин та не повідомив суд про причини неявки, не надав відзиву.

Суд розглядає справу у загальному порядку в відсутності сторін за наявними у ній доказами, оскільки позбавлений можливості з`ясувати думку позивача щодо проведення заочного розгляду справи та в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінюючи наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об`єктивному дослідженні, та керуючись законом, суд приходить до наступного.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно, встановлено, що ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 належить квартира АДРЕСА_1 (а.с.6).

Відповідно до Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 29.12.2010 року за реєстраційним номером 32525567 підтверджується реєстрація права власності вищезазначеного будинку за позивачами (а.с.7).

Як видно з довідки відділу «Центр надання адміністративних послуг» Бобровицької міської ради №2684 від 03.12.2019 року, в житловому будинку окрім ОСОБА_1 в будинку також зареєстровані ОСОБА_5 та ОСОБА_2 (а.с.18).

Актами про обстеження умов проживання ОСОБА_1 за адресою: квартира АДРЕСА_1 від 25 червня 2017 року; 15 жовтня 2020 року; 05 грудня 2019 року депутатом Бобровицької міської ради Приходько О.П. в присутності свідків-сусідів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 проведено обстеження умов проживання. У результаті обстеження встановлено, що у вищезазначеній квартирі ОСОБА_5 , зареєстрований, але не проживає з 2017 року (а.с.19-21).

Рішенням Бобровицького районного суду від 16.04.2020 підтверджується, що шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 розірвано (а.с.22-23).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої Україна приєдналася 17 липня 1997 року відповідно до Закону України від 17 липня 1997 року №475/97-ВР "Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року", Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 до Конвенції закріплено принцип непорушності та право приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплено право власника володіти, користуватись і розпоряджатись належним йому майном на власний розсуд, вчиняти щодо свого майна будь-які угоди відповідно до Закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 317 ЦК України позивачу, як власнику належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном.

За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно приписів ч. 2 ст. 405 ЦК Україничлен сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним та власником житла або законом.

Враховуючи те, що спірні правовідносини виникли щодо права користування житловим приміщенням та з урахуванням того, що відповідач перебував у шлюбі із ОСОБА_1 , зареєстрований разом з ними, вів з ними спільне господарство, а тому суд вважає, що ОСОБА_5 був членом сімї власників житла.

Житлове приміщення за адресою: буд. АДРЕСА_2 є майном (житлом) позивачів, тому правовідносини між сторонами мають регулюватися відповідними нормами ЦК України.

За таких обставин позовні вимоги представника позивачів є законним, обгрунтованими і таким, що підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки беззаперечними доказами був встановлений факт не проживання відповідача за адресою квартира АДРЕСА_1 з 2017 року без поважних причин.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року № 1382-IV зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду (про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть. Отже, на підставі зазначеної норми закону визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, тягне обов`язок органу реєстрації фізичних осіб зняти дану особу з реєстраційного обліку.

Керуючись ст. 405 ЦК України, ст.ст. 258, 259, 263-265 ЦПК України суд,

в и р і ш и в:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_5 таким, що втратив право користування житловим приміщенням: квартира АДРЕСА_1 , так як був відсутнім в ньому без поважних причин понад рік.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення через Бобровицький районний суд Чернігівської області.

Суддя В.І. Бойко