Справа № 682/1827/20
Провадження № 2/682/762/2020
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 жовтня 2020 року Славутський міськрайонний суд Хмельницької області в складі: головуючого судді Шевчука В.В., за участю секретаря судового засідання Придачук Г.Л., позивача ОСОБА_1 , представника відповідача ОСОБА_2 , представника третьої особи Шишової Ю.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Славута справу за позовом ОСОБА_1 до Славутської міської ради, третя особа: КП «Славутське ЖКО» про встановлення факту проживання однією сім`єю,
01.09.2020 до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Славутської міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю.
В обґрунтування поданого позову позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дядько ОСОБА_3 ОСОБА_1 зареєстрована за адресою військової частини, де служив її батько. Але все життя та протягом останніх 5 років позивач проживає за адресою: АДРЕСА_1 , де проживав її дядько ОСОБА_3 , яким позивач опікувалась та надавала допомогу. ОСОБА_3 проживав сам, позивач та її діти були для нього єдиною сімє`ю. Оскільки ОСОБА_1 проживала із дядьком, вона вважає, що автоматично вступила у спадщину. З метою приватизації зазначеної вище квартири позивач звернулася до Славутської міської ради, однак їй було відмовлено та рекомендовано звернутися до суду для встановлення юридичного факту постійного проживання разом із померлим ОСОБА_3 .
Ухвалою Славутського міськрайонного суду від 23 вересня 2020 року до участі у справі у якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору залучено КП «Славутське ЖКО» як наймодавця квартири АДРЕСА_2 .
В судовому засіданні позивач поданий позов підтримала, проте її покази відрізняються від обставин викладених у позовній заяві. Вказала, що протягом останніх трьох з половиною років винаймає квартиру АДРЕСА_3 , де проживає разом із чоловіком та дітьми. Її дядько, ОСОБА_3 , за адресою АДРЕСА_1 проживав один та сім`ї не мав, тому позивач часто навідувалась до нього, допомагала по господарству, готувала, інколи залишалась ночувати. Фактично ОСОБА_1 з сім`єю переїхала у квартиру АДРЕСА_2 вже після смерті дядька, який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Свідок ОСОБА_4 підтвердила факти, повідомлені позивачем. Вказала, що ОСОБА_1 орендувала окрему квартиру, у якій проживала разом із чоловіком та дітьми. У квартиру АДРЕСА_2 ОСОБА_1 переселилася після смерті ОСОБА_3 .
Представник Славутської міської ради при вирішенні справи покладався на розсуд суду, оскільки у розпорядженні Славутської міської ради відсутня інформація про фактичне проживання осіб в зазначеній квартирі.
Представник третьої особи повідомила, що ОСОБА_3 на день своєї смерті проживав один, що підтверджується актом КП «Славутське ЖКО» від 10.07.2020, де свідки, які є сусідами померлого підтвердили дані обставини, а тому у задоволенні позову просить відмовити.
Заслухавши учасників справи, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку про наявність підстав для відмови у позові.
Судом встановлено, що згідно даних свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , ОСОБА_3 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що зроблено відповідний актовий запис № 231 (а.с. 14).
Відповідно до довідки про реєстрацію місця проживання особи № 6110 від 21.05.2019, ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4 (а.с. 8)
Згідно даних інвентарної справи на квартиру АДРЕСА_5 , власником зазначеної квартири є ОСОБА_5 (а.с. 10).
Як видно із відповіді Виконавчого комітету Славутської міської ради від 05.08.2020 № Г/39, за інформацією, наданою КП «Славутське ЖКО», основним наймачем квартири АДРЕСА_5 визнано ОСОБА_5 . Після смерті останньої ІНФОРМАЦІЯ_3 договір найму жилого приміщення з іншим наймачем не укладався. Син ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , який був зареєстрований за вищевказаною адресою, помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до акта Комунального підприємства «Славутське ЖКО» від 10.07.2020 на момент смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та проживав в квартирі один (а.с. 6).
Надаючи правову оцінку відносинам, що склались, суд враховує наступне.
Відповідно до п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Як передбачено п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.
Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.
Частиною 1 ст. 5 Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» встановлено, що до членів сім`ї наймача включаються лише громадяни, які постійно проживають в квартирі (будинку) разом з наймачем або за якими зберігається право на житло.
Відповідно до положень ст.ст.12, 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (ст.80 ЦПК України).
Надані позивачем докази, наявні у матеріалах справи, ні окремо, ні в сукупності не підтверджуються факт постійного проживання позивача із померлим ОСОБА_3 та спростовуються поясненнями самої ОСОБА_1 та свідка ОСОБА_4 , які фактично підтвердили, що позивач постійно не проживала із ОСОБА_3 протягом останніх 5 років. Окрім того, Актом КП «Славутське ЖКО» від 10.07.2020 підтвреджується, що ОСОБА_3 на момент смерті був зареєстрований та проживав в квартирі АДРЕСА_2 один.
Враховуючи наведене суд приходить до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити з огляду на його необґрунтованість.
Керуючись ст.ст.4, 76, 293, 294, п. 6 ч. 1 ст.315, 319, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,
У задоволенні позову відмовити.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку, шляхом подачі апеляційної скарги до Хмельницького апеляційного суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шевчук В. В.