КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/3453/20
Провадження № 2/552/1176/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.10.2020 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.

при секретарі Орламенко А.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтава цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний Банк "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В:

30.07.2020 позивач, АТ КБ "ПриватБанк", звернувся до Київського районного суду м.Полтави з позовом до ОСОБА_1 , про стягнення заборгованості по кредитному договору № б/н від 06.11.2007. Посилався на те, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 06.11.2007 згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Протягом користування карткою кредитний ліміт збільшувався відповідно до умов договору. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифами банку", які викладені на банківському сайті ( http:www.privatbank.ua ) та складає між ним та банком договір, що підтверджується підписом у заяві. При укладенні договору сторони керувались ч. 1 ст. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови. Зазначав, що банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому "Тарифами банку", які викладені на банківському сайті ( http: www.privatbank.ua), що дає підстави банку змінювати відсотки за користування кредитом. Відповідач ОСОБА_1 своєчасно не виконує умови договору, має заборгованість за кредитом станом на 21.05.2020 у розмірі 87 973.16 грн, з яких: 73 769.09 грн заборгованість за тілом кредиту в тому числі 47 959.52 грн заборгованість за поточним тілом кредиту, 25 809.57 заборгованість за простроченим тілом кредиту, 14 204.07 грн пені.

Позивач просив стягнути з відповідача на його користь заборгованість по кредитному договору від 06.11.2007 у розмірі 87 973.16 грн та судові витрати.

20.08.2020 ухвалою Київського районного суду м.Полтави відкрито провадження у справі, призначено справу до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Представник позивача надав заяву про можливість розгляду справи у його відсутність, позовні вимоги підтримав, просив розглядати справу у спрощеному позовному провадженні, заяв та клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін не надавав.

Відповідач ОСОБА_1 надала відзив, в якому позовні вимоги не визнала, просила відмовити у їх задоволенні. При вирішенні спору просила застосувати правовий висновок Великої Палати Верховного Суду, що міститься у постанові від 03.07.2018 по справі № 342/180/17, а також постанови Касаційного цивільного Суду у складі Верховного Суду у справі № 641/11984/15-ц.

Дослідивши матеріали справи суд керується таким.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 06.11.2007, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Протягом користування кредитною карткою кредитний ліміт змінювався .

Позивач за несвоєчасне виконання відповідачем умов договору нарахував заборгованість за кредитом ,станом на 21.05.2020, у розмірі 87 973.16 грн, з яких: 73 769.09 грн заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 47 959.52 грн заборгованість за поточним тілом кредиту, 25 809.57 заборгованість за простроченим тілом кредиту, 14 204.07 грн пені, які просив стягнути з відповідача.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Приписами статей 626, 628 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. ( ч. 1 ст. 638 ЦК України).

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У даному випадку умови договору приєднання розроблені позивачем, АТ КБ "Приватбанк", тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання ( ст. 549 ЦК України).

Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства ( ч.1, 2 ст. 551 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Як доказ укладення договору з відповідачем банк надав анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг Приватбанку, витяг з тарифів, витяг з умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Правовим висновком Великої Палати Верховного Суду України (постанова від 03.07.2019, справа № 342/180/17, провадження № 14-131цс19) визначено, що: « роздруківка із сайту позивача належним доказом бути не може, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11 березня 2015 року (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді вказаної справи.

Велика Палата Верховного Суду вважає, що в даному випадку також неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої - договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період - з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду із вказаним позовом, тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Тарифів та Витяг з Умов у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.»

Анкета-заява від 06.11.2007 не містить даних щодо домовленості сторін договору про сплату конкретних відсотків за користування кредитними коштами, сплати пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту.

Матеріали справи не містять доказів про те, що Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна», «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https: www.privatbank.ua, які містяться в матеріалах справи, визнавались відповідачем як беззаперечні умови кредитного договору, більш того зазначені документи не містять підпису відповідача, а тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 06.11.2007 шляхом підписання анкети-заяви. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

Позивач надав розрахунок заборгованості за період з 06.11.2007 по 31.05.2015 ( а.с.5-10) , в якому зазначив, що борг за тілом кредиту становить, станом на 31.05.2015, 7 699.07 грн , а також 234.68 грн за відсотками.

Із вказаного розрахунку убачається, що за вказаний період відповідачем сплачені відсотки у загальній сумі 6 011 грн.

Враховуючи вищевикладену позицію Верховного Суду слід відрахувати від суми боргу за тілом кредиту сплачені відповідачем відсотки і таким чином заборгованість за тілом кредиту за вказаний період становить (7699.07 грн- 6 011 грн) 1 688.07 грн.

Заборгованість за відсотками за вказаний період у розмірі 234.68 грн, з тих же підстав не підлягає стягненню.

Із розрахунку заборгованості за кредитом за період з 01.06.2020 по 21.05.2020 ( а.с. 11-24) убачається, що відповідач отримала за вказаний період кредитні кошти у розмірі 60 565.40 грн, а сплатила з урахуванням нарахованих відсотків та комісій 93 631.56 грн,

Враховуючи розмір боргу за тілом кредиту станом на 31.05.2015 у розмірі 1 688.07 грн , а також розмір коштів які відповідч отримала та сплатила за період з 01.06.2015 по 21.05.2020, слід дійти до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, оскільки відповідачем сплачені кошти у більшому розмірі ніж ним отримані.

Ч. 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач не заявляв таких вимог.

Враховуючи вищевикладене слід дійти до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог.

Керуючись ст. 259, 263-265, 280-282 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором

б/н від 06.11.2007 відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду через Київський районний суд м.Полтави протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (місцезнаходження: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, 50, )

Відповідач: ОСОБА_1 прож. АДРЕСА_1 реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1

Суддя Л.М. Васильєва