241/157/20
2/241/219/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(повний текст)

07.10.2020 року смт. Мангуш

Першотравневий районний суд

Донецької області

у складі:

головуючого судді Демочко Д.О.

при секретарі Цукановій Л.П.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Мангуш цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Спруцко Володимир Ілліч до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивач, в інтересах якої діє адвокат Спруцко Володимир Ілліч, звернулася до Першотравневого районного суду Донецької області із позовною заявою до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, посилаючись на наступне.

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 13.12.2011 року, від якого дітей не мають.

У період шлюбу, а саме з 2012 по 2013 роки вони побудували за спільні кошти житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на приватизованій земельній ділянці, площею 0,12 га, який було зареєстровано на ім`я відповідача.

Житловий будинок загальною площею 67,5 кв.м., житловою площею 38,4 кв. м. складається з житлового будинку літ А-1, нежитлової прибудови літ. А( 1)-1, вбиральні літ. Б-1, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний №13401377 від 25.11.2013 року, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер довідки 178733850 від 27.08.2019 року та технічним паспортом на будинок від 10.09.2019 року.

Заочним рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 29.11.2019 року шлюб між сторонами було розірвано.

Позивач зазначає, що оскільки зазначений житловий будинок разом із приватизованою земельною ділянкою, на якій він знаходиться є об`єктом спільної сумісної власності подружжя, тому вона запропонувала відповідачу добровільно поділити спільне майно, виділивши по 1/2 частини за кожним зазначеного будинку та земельної ділянки, однак відповідач відмовляється вирішити спір в позасудовому порядку. Тому за захистом своїх прав вона була змушена звернутися до суду та у позовних вимогах просить: визнати житловий будинок та приватизовану земельну ділянку, на якій він розташований за адресою : АДРЕСА_1 , спільною сумісною власністю подружжя та визнати за позивачем право власності на 1/2 частину спірного майна.

В судове засідання позивач не з`явилася, її представником адвокатом Спруцко В.І. було надано до суду письмову заяву, в якій він просив розглянути справу без його та позивача участі, позовні вимоги підтримують та просять задовольнити.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, надавши до суду письмову заяву, в якій зазначив, що позовні вимоги визнає у повному обсязі та просить розглядати справу без його участі.

Дослідивши письмові докази у справі та надавши їм належну правову оцінку, суд дійшов такого висновку.

Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 13.12.2011 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Першотравневого районного управління юстиції у Донецькій області, зареєстровано шлюб 13.12.2011 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , про що складено відповідний актовий запис №99 (а.с.5). Шлюб між сторонами було розірвано заочним рішенням Першотравневого районного суду Донецької області від 29.11.2019 року (а.с.8).

Під час шлюбу позивачем та відповідачем було придбано у спільну власність майно, а саме житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 67,5 кв.м., житловою площею 38,4 кв. м. складається з житлового будинку літ А-1, нежитлової прибудови літ. А( 1)-1, вбиральні літ. Б-1, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний №13401377 від 25.11.2013 року, інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна, номер довідки 178733850 від 27.08.2019 року та технічним паспортом на будинок від 10.09.2019 року (а.с.9-13).

Як вбачається з технічного паспорту вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 складає - 547382,00 грн., а 1/2 частина житлового будинку складає - 273691,00 грн, та зі звіту про експертну грошову оцінку земельної ділянки, проведеного 23.01.2020 року вартість приватизованої земельної ділянки 0,12 гаскладає 87033грн., (а.с.11-13,15).

В довідці Виконавчого комітету Урзуфської сільської ради Мангушського району Донецької області №45 від 15.01.2020 року зазначено, що за домоволодінням АДРЕСА_1 рахується приватизована земельна ділянка у розмірі 0,1200 га (а.с.14).

Статтею 60 СК України встановлено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Частиною 3 ст. 368 ЦК України визначено, що майно набуте подружжям за час шлюбу є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

В частині 1 ст.69 СК України зазначено, що дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частиною 1 ст.70 СК України встановлено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судом встановлено, що домовленості між сторонами щодо визначення інших часток у спільному майні подружжя в разі його розділу немає, а шлюбний договір не укладався.

З урахуванням викладеного вище суд вважає, що спільним майном подружжя є житловий будинок АДРЕСА_1 разом із приватизованою земельною ділянкою, на якій він знаходиться.

Виходячи зі змісту позовних вимог позивач вимагає поділу спільного майна подружжя шляхом визнання за нею права власності на 1/2 частину вказаного будинку та земельної ділянки. Відповідачем також не ставиться під сумнів, що будинок АДРЕСА_1 та земельна ділянка під ним є спільною сумісною власністю його та позивача, тобто придбаний ними за час шлюбу на спільні сумісні кошти.

Вказане твердження ніким не спростоване.

За наведеними обставинами позов підлягає задоволенню, вирішення спірних правових відносин щодо поділу спільної сумісної власності подружжя можливо за рішенням суду шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на 1/2 частку спірного будинкута 1/2 частину земельної ділянки.

Керуючись ст.ст.12,13, 258-259, 263-265 ЦПК України, ст.ст. 69, 70 СК України, ст.ст. 368, 370 ЦК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 (проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 (проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про поділ спільного майна подружжя задовольнити у повному обсязі.

Визнати спільною сумісною власністю подружжя об`єкти нерухомого майна, а саме житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 67,5 кв.м. житловою площею 38,4 кв. м. та приватизовану земельну ділянку, площею 12 га., для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами загальною площею 67,5 кв.м. житловою площею 38,4 кв. м., що складається з житлового будинку літ А-1, нежитлової прибудови літ. А(1)-1, вбиральні літ. Б-1 та 1/2 частину земельної ділянки, площею 0,12 га., для обслуговування житлового будинку і господарських споруд, які розташовані за адресою, АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення складено 09.10.2020 року.

Апеляційна скарга на рішення Першотравневого районного суду Донецької області може бути подана до Донецької апеляційного суду через Першотравневий районний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Д.О. Демочко