Справа № 366/371/20
Провадження №2/366/262/20
РІШЕННЯ

Іменем України

24 березня 2020 року Іванківський районний суд Київської області у складі:

головуючої судді Слободян Н.П.,

секретаря судових засідань Мартовицької Н.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Іванківського районного суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з даним позовом до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет застави, мотивуючи свої вимоги тим, що 01.12.2019 між ним та ОСОБА_2 був укладений і нотаріально посвідчений Договір застави автомобіля з одночасною позикою грошових коштів. Сума позики склала 300 000 (триста тисяч) гривень. Предметом застави, відповідно до п.1.2 договору є:

- належний на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , виданого ТСЦ НОМЕР_2 , транспортний засіб марки MAN. моделі TGA 18.430, тип ТЗ спеціалізований вантажний - спеціалізований сідловий тягач - Е, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , червоного кольору, об"єм двигуна 10518, реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

- належний на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , виданого НОМЕР_6 , транспортний засіб марки FLIEGL моделі DHKS-350, тип ТЗ спеціалізований напівпричіп спеціалізований н/пр. самоскид Е, 2005 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_7 , оранжевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_8 .

01.12.2019 нотаріусом ОСОБА_3 внесено запис про обтяження рухомого майна: тягача та напівпричіпа. Строк виконання зобов"язання: 16.12.2019.

Відповідно до п.1.1.4. договору відповідач ОСОБА_4 був зобов"язаний повернути позичену суму у строк до 16.12.2019, але своїх зобов"язань не виконав.

04.01.2020 дотримуючись вимог п.5.7. Договору, з метою досудового врегулювання спору, позивач письмово звернувся до відповідача з вимогою негайно повернути йому кошти у повному обсязі, у сумі 300 тис. грн.

27.01.2020 позивач отримав відповідь відповідача, у якій останній зазначив, що не може повернути позичені кошти.

Відповідно до пункту 2.10 договору у випадку невиконання чи неналежного виконання Заставодавцем зобов"язань за договором, Заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється шляхом визнання права власності за Заставодержателем на підставі рішення суду; на підставі виконавчого напису нотаріуса; або в позасудовому порядку відповідно до ст.ст. 24, 26, 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Спосіб звернення стягнення на Предмет застави Заставодержатель визначає самостійно в порядку та на умовах, визначених чинним законодавством України.

У зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд звернути стягнення на предмет застави: транспортний засіб марки MAN. моделі TGA 18.430, тип ТЗ спеціалізований вантажний - спеціалізований сідловий тягач - Е, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , червоного кольору, об"єм двигуна 10518, реєстраційний номер НОМЕР_4 та транспортний засіб марки FLIEGL моделі DHKS-350, тип ТЗ спеціалізований напівпричіп спеціалізований н/пр. самоскид Е, 2005 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_7 , оранжевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_8 в рахунок погашення заборгованості перед ОСОБА_1 по Договору застави автомобіля з одночасною позикою грошових коштів, укладеному 01.12.2019, загальний розмір вимог по якому становить 300 тис. грн.., шляхом визнання за ОСОБА_1 права власності на зазначені вище транспортні засоби.

У судове засідання представник позивача не з"явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, на адресу суду надіслав письмову заяву, у якій зазначив, що позов підтримує в повному обсязі і просив його задовольнити. Справу просив розглядати без його участі.

Відповідач у судове засідання не з"явився, про дату та час судового засідання повідомлений належним чином. На адресу суду надіслав письмову заяву, у якій зазначив, що позовні вимоги визнає та не заперечує проти звернення стягнення на предмет застави. Просив справу розглядати без його участі.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України справа розглядається за відсутності учасників справи без здійснення технічної фіксації.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне позовну вимогу задовольнити у повному обсязі.

Судом встановлено, 01.12.2019 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений і нотаріально посвідчений Договір застави автомобіля з одночасною позикою грошових коштів.

Відповідно до п.1.1.1. сума позики за цим договором склала 300 000 (триста тисяч) гривень.

Предметом застави, відповідно до п.1.2 договору є:

- належний на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_1 , виданого ТСЦ НОМЕР_2 , транспортний засіб марки MAN. моделі TGA 18.430, тип ТЗ спеціалізований вантажний - спеціалізований сідловий тягач - Е, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , червоного кольору, об"єм двигуна 10518, реєстраційний номер НОМЕР_4 ;

- належний на праві власності ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_5 , виданого НОМЕР_6 , транспортний засіб марки FLIEGL моделі DHKS-350, тип ТЗ спеціалізований напівпричіп спеціалізований н/пр. самоскид Е, 2005 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_7 , оранжевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_8 .

01.12.2019 нотаріусом ОСОБА_3 внесено запис про обтяження рухомого майна: тягача та напівпричіпа. Строк виконання зобов"язання: 16.12.2019.

Відповідно до п.1.1.4. договору відповідач ОСОБА_4 був зобов"язаний повернути позичену суму у строк до 16.12.2019, але своїх зобов"язань не виконав.

04.01.2020 дотримуючись вимог п.5.7. Договору, з метою досудового врегулювання спору, позивач письмово звернувся до відповідача з вимогою негайно повернути йому кошти у повному обсязі, у сумі 300 тис. грн.

27.01.2020 позивач отримав відповідь відповідача, у якій останній зазначив, що не може повернути позичені кошти.

Відповідно до пункту 2.10 договору у випадку невиконання чи неналежного виконання Заставодавцем зобов"язань за договором, Заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави. Звернення стягнення на предмет застави здійснюється шляхом визнання права власності за Заставодержателем на підставі рішення суду; на підставі виконавчого напису нотаріуса; або в позасудовому порядку відповідно до ст.ст. 24, 26, 27 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Спосіб звернення стягнення на Предмет застави Заставодержатель визначає самостійно в порядку та на умовах, визначених чинним законодавством України.

Статтею 526 ЦК України закріплено, що зобов"язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору.

Статтею 527 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор прийняти виконання зобов`язання.

Згідно ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений термін його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Також, відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дій договору.

В силу статті 572 ЦК України, кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.

Статтею 589 ЦК України передбачено, що у разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов`язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат. понесених у зв`язку із пред`явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до вимог ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення. Згідно ст. 623 Цивільного кодексу України, боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки. Відповідно до вимог ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Згідно ст. 626 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 590 ЦК України, звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 19 Закону України «Про заставу» визначено, що за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Частиною 1 статті 20 Закону України «Про заставу» визначено, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо на момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконане, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Відповідно до частини 6 статті 20 цього Закону, звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачено законом або договором застави.

Відповідно до частини 1 статті 24 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Згідно з статтею 25 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначається спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону, положеннями якої передбачено такий спосіб звернення стягнення на предмет застави як передача рухомого майна, що є предметом забезпечувального обтяження, у власність обтяжувача в рахунок виконання забезпеченого обтяженням зобов`язання.

Відповідно до пункту 9 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30.03.2012 року № 5 «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», право вибору способу судового захисту, передбаченого законом або договором (дострокове стягнення кредиту, стягнення заборгованості, у тому числі шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки/застави, одночасне заявлення відповідних вимог у разі, якщо позичальник є відмінною від особи іпотекодавця (майновий поручитель), одночасне заявлення вимог про стягнення заборгованості з позичальника з вимогами про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на предмет застави іпотеки, належні іпотекодавцю, який не є позичальником, розірвання кредитного договору, набуття права власності на предмет іпотеки тощо) належить виключно позивачеві (частина перша статті 20 ЦК, статті 3 і 4 ЦПК України).

Відповідно до ч.ч.1, 5 ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Згідно ч.ч.1, 2 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує розгляд (ч. 4 ст. 206 ЦПК України).

За таких обставин, з урахуванням визнання відповідачем позову, що не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в повному обсязі.

Крім того, керуючись ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 3000 грн.

Керуючись Законом України «Про заставу», ст.ст. 530, 572, 589, 612, 623, 625, 626, 631 ЦК України, ст.ст. 4, 12, 76, 80, 81, 89, 141, 200, 206, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити.

Звернути стягнення на заставлене майно транспортний засіб марки MAN. моделі TGA 18.430, тип ТЗ спеціалізований вантажний - спеціалізований сідловий тягач - Е, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , червоного кольору, об"єм двигуна 10518, реєстраційний номер НОМЕР_4 , який належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_9 , виданого НОМЕР_6 , в рахунок погашення заборгованості перед ОСОБА_1 по Договору застави автомобіля з одночасною позикою грошових коштів укладеному 01.12.2019, загальний розмір вимог по якому становить суму 300 000 (триста тисяч) гривень, шляхом визнання за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 ) права власності на транспортний засіб марки MAN. моделі TGA 18.430, тип ТЗ спеціалізований вантажний - спеціалізований сідловий тягач - Е, 2006 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_3 , червоного кольору, об"єм двигуна 10518, реєстраційний номер НОМЕР_4 , з правом вчинення подальших дій пов"язаних з перереєстрацією права власності цього транспортного засобу в Регіональному сервісному центрі МВС у Київській області на ОСОБА_1 та наділивши правом зняття з обліку та постановки на облік зазначеного транспортного засобу.

Звернути стягнення на заставлене майно - транспортний засіб марки FLIEGL моделі DHKS-350, тип ТЗ спеціалізований напівпричіп спеціалізований н/пр. самоскид Е, 2005 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_7 , оранжевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_8 , який належить ОСОБА_2 на праві приватної власності, що підтверджується Свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_11 , виданого НОМЕР_6 в рахунок погашення заборгованості перед ОСОБА_1 по Договору застави автомобіля з одночасною позикою грошових коштів укладеному 01.12.2019, загальний розмір вимог по якому становить суму 300 000 (триста тисяч) гривень, шляхом визнання за ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 ) права власності на транспортний засіб марки FLIEGL моделі DHKS-350, тип ТЗ спеціалізований напівпричіп спеціалізований н/пр. самоскид Е, 2005 року випуску, шасі (кузов, рама) № НОМЕР_7 , оранжевого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_8 , з правом вчинення подальших дій пов"язаних з перереєстрацією права власності цього транспортного засобу в Регіональному сервісному центрі МВС у Київській області на ОСОБА_1 та наділивши правом зняття з обліку та постановки на облік зазначеного транспортного засобу.

Стягнути з ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_12 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_10 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 000 (три тисячі ) гривень.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Іванківський районний суд у тридцятиденний строк з дня складення повного тексту рішення (27.03.2020).

Суддя Н.П.Слободян