ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 665/1608/19 Головуючий в І інстанції Пилипенко І.О.
Номер провадження 22ц - 819/348/2020 Доповідач: Бугрик В.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової

палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Бугрика В.В.,

Суддів: Базіль Л.В.,

Семиженка Г.В.,

з секретарем Давиденко І.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в місті Херсоні апеляційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» на рішення Чаплинського районного суду Херсонської області у складі судді Пилипенко І.О. від 05 листопада 2019 року за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» в особі представника адвоката Липовського Д.В. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 в якому просило суд стягнути з відповідача заборгованість за договором позики № 63925 від 21.08.2016 року в загальному розмірі 51412 грн. 80 коп. та судові витрати.

В обґрунтування свого позову, позивач вказує, що 21.08.2016 між ними та ОСОБА_1 укладено договір позики № 63925 в електронній формі. За умовами п.1.1 укладеного між ТОВ «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 договору позики, позикодавець надає позичальникові грошові кошти в сумі 1 200 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути позику та сплатити проценти за користування позикою. Пунктом 1.3 договору встановлено, що позика надається строком на 15 днів. Відповідно до п. 1.4 дата перерахування суми позики на банківський рахунок вказаний позичальником, за домовленістю сторін вважається датою укладення договору позики. ТОВ «ВЕЛЛФІН» в порядку встановленому п. 1.4 договору на картковий рахунок відповідача була перерахована сума позики в розмірі 1 200 грн., що підтверджується повідомленням від 31.08.2019 ТОВ ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає позивачу технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно договору про організацію переказу грошових коштів № ВП-180516-3 від 18.05.2016. Оскільки відповідач своїх зобов`язань за Договором позики № 63925 належним чином не виконав, то станом на 03.09.2019 загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 становить 51412.80 грн., з яких: 1 200 грн. - основний борг, 25292.40грн. - заборгованість по відсоткам, 24 920.40 грн. - заборгованість за простроченими відсотками. Враховуючи відмову ОСОБА_1 сплатити заборгованість у добровільному порядку, ТОВ «ВЕЛЛФІН» вимушено звернутись до суду з даним позовом. Просили стягнути з відповідача на їхню користь заборгованість по договору позики та судові витрати по справі.

Рішенням суду позовні вимоги ТОВ «Веллфін» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» заборгованість за Договором позики № 63925 від 21.08.2016 в сумі 1549,20 грн. з яких: 1200 грн. сума основного боргу; 349,20 грн. проценти. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» витрати по сплаті судового збору пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в розмірі 57 гривень 88 коп. В задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, ТОВ «Веллфін» подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить рішення суду скасувати, ухвалити у справі нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не звернув увагу на те, що відповідач прийняті на себе зобов`язання за договором позики належним чином не виконав, що вбачається із довідки про заборгованість та детальним розрахунком заборгованості наданим позивачем.

Зі змісту п. 7.2 Договору позики слідує, що уклавши цей договір, позичальник підтверджує, що він ознайомлений, повністю розуміє, зобов`язується і погоджується неухильно дотримуватись Правил програми лояльності, текст яких розміщено на сайті позикодавця. Тому висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для стягнення процентів за межами строку кредитування є безпідставним та таким, що не відповідає умовам укладеного між сторонами договору та наданим стороною позивача доказам.

Вислухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення, колегія суддів приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» є фінансовою установою, що надає фінансові послуги по наданню у позику грошових коштів на умовах строковості, зворотності, платності відповідно до розпорядження Нацкомфінпослуг №2606 від 27.10.2015 року, зареєстровано в реєстрі фінансових установ за № 16103225.

21 серпня 2016 року ОСОБА_1 , у встановленому п.п. 4.1, 4.2. Правил порядку, оформив Заявку для отримання позики шляхом заповнення всіх полів Заявки.

Згідно п. 4.8 Правил підтвердженням згоди Заявника на отримання позики є направлена на розгляд Товариством Заявка про надання позики з одночасною перевіркою банківської платіжної картки.

Відповідно до п. 4.10 Правил відповідність зазначеної суми підтверджує належність рахунку для перерахування позики Заявнику, та підтверджує згоду Заявника на отримання позики.

На підставі заповненої відповідачем заявки 21 серпня 2016 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» та ОСОБА_1 укладено Договір позики №63925, за умовами якого позикодавець надав позичальнику грошові кошти у сумі 1200,00 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язався повернути позику через п`ятнадцять днів та сплатити проценти.

Відповідно до п. 6.10-6.12 Правил Товариство надає позику в порядку одночасного перерахування суми, зазначеної в договорі позики на рахунок банківської платіжної картки, зазначеної в Заявці.

Перерахування грошових коштів здійснюється в строк не пізніше одного робочого дня з дати підписання Договору позики сторонами.

На виконання умов укладеного між сторонами договору позики Товариство з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» через оператора послуг платіжної інфраструктури WAYFORPAY, перерахувало на картковий рахунок ОСОБА_1 зазначену в договорі суму позики, що підтверджується повідомленням від 31.08.2019 року Товариства з обмеженою відповідальністю ФК «ВЕЙ ФОР ПЕЙ», яке надає Товариству з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН» технічну можливість для проведення операцій, по якій банк-еквайер здійснює зарахування коштів, згідно договору №ВП-180516-3 від 18.05.2016 року про організацію переказу грошових коштів від.

Таким чином, реєстрація ОСОБА_1 на сайті Товариства з обмеженою відповідальністю «ВЕЛЛФІН», подання відповідачем заповненої заявки на отримання позики із зазначенням номеру банківської картки для перерахування коштів та підтвердження позивачем заявки на отримання позики, у передбачений Правилами спосіб, свідчать про те, що відповідач був ознайомлений з усіма істотними умовами отримання позики.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 611 ч.1 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення - невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

З матеріалів справи, а саме з наданої позивачем довідки щодо заборгованості вбачається, що станом на 03 вересня 2019 року загальна сума боргу ОСОБА_1 перед позикодавцем становить 51412,80грн., з яких: 1200,00грн. - заборгованість за основною сумою позики, 25292,40грн. - заборгованість за процентами та 24920,40грн.- заборгованість за простроченими процентами. Загальна кількість днів простроченої позики становить 1093 календарні дні (а.с.45).

Задовольняючи позовні вимоги частково, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до положень ст. 1048 ЦК України, ТОВ «Веллфін» має право стягнути заборгованість по нарахованим та несплаченим процентам за користування коштами у межах погодженого сторонами строку дії договору позики, тобто до 05 вересня 2016 року. Після закінчення строку його дії у позикодавця відсутні правові підстави нараховувати передбачені договором проценти.

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком суду, виходячи з наступного.

За положеннями статей 1046, 1049 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про виплату процентів до дня повернення позики може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Вказана правова позиція висловлена у постанові Великої палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року по справі № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18, та яка повинна бути застосована в даній справі щодо спростування нарахованих позивачем процентів (як за загальними, так і за простроченими).

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Веллфін» підлягає стягненню основна сума за договором позики у розмірі 1200,00грн. та заборгованість за процентами в межах строку дії договору, тобто за 15 днів у сумі 349,00грн.

З вимогами про стягнення грошових коштів на підставі ст. 625ЦК України позивач не звертався.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують і не містять посилань, які б вказували на незаконність ухваленого у справі рішення.

Оскільки місцевим судом повно та всебічно з`ясовано дійсні обставини справи, надано належну оцінку зібраним у ній доказам, постановлено законне і обґрунтоване рішення, подану апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Веллфін» залишити без задоволення.

Рішення Чаплинського районного суду Херсонської області від 05 листопада 2019 року по даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ В.В. Бугрик

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.В. Базіль

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Г.В. Семиженко