Єдиний номер справи 488/1382/19
Провадження 22-ц812/681/20 Головуючий по 1 інстанції Лазарева Г.М.
Головуючий і доповідач по 2 інстанції Колосовський С.Ю.
П О С Т А Н О В А

І м е н е м У к р а ї н и

27 березня 2020р. м. Миколаїв

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Миколаївського апеляційного суду в складі:

Колосовський С.Ю., Локтіонова О.В., Ямкова О.О.,

секретар судового засідання - Гавор В.Б.,

розглянувши в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами без повідомлення учасників справи цивільну справу

за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21 лютого 2020р.

за позовом ОСОБА_1 до фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про визнання протиправними наказів, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

встановила:

У березні 2019р. ОСОБА_1 пред`явила позов до ФОП ОСОБА_2 і з врахуванням подальших уточнень і доповнень просила визнати протиправними та скасувати накази відповідача №2 від 12 лютого 2019р., №3 від 13 лютого 2019р., №4 від 15 лютого 2019р., поновлення її на посаді завідуючої аптеки «Сімейна», стягнути середній заробіток за час вимушеного прогулу з 15 лютого 2019р. по день ухвалення рішення та відшкодувати 20000 грн. моральної шкоди.

У лютому 2020р. ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача.

Ухвалою судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21 лютого 2020р. заяву про забезпечення позову повернено позивачці на підставі ч.10 ст.153 ЦПК (в ухвалі помилково зазначено ч.9).

В апеляційній скарзі позивачка, посилаючись на незаконність ухвали судді, порушила питання про її скасування.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з наступних підстав.

Постановляючи оскаржувану ухвалу, суддя виходив з того, що заява за змістом не відповідає вимогам, встановленим у ст.151 ЦПК, а тому підлягає поверненню позивачці на підставі ч.10 ст.153 цього ж Кодексу.

Проте з таким висновком у повній мірі погодитись не можна.

Відповідно до ст.151 ЦПК заява про забезпечення позову подається в письмовій формі, підписується заявником і повинна містити: 1)найменування суду, до якого подається заява;2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) заявника, його місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштові індекси, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України, реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; 3) предмет позову та обґрунтування необхідності забезпечення позову; 4) захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності; 5) ціну позову, про забезпечення якого просить заявник; 6) пропозиції заявника щодо зустрічного забезпечення; 7) інші відомості, потрібні для забезпечення позову.

За правилами ч.10 ст.153 ЦПК суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог ст.151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

Як вбачається з неповної копії позовної заяви, копії заяви про збільшення позовних вимог, предметом позову є вимоги ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_2 про визнання протиправними та скасування наказів №2 від 12 лютого 2019р., №3 від 13 лютого 2019р., №4 від 15 лютого 2019р., поновлення на посаді завідуючої аптеки «Сімейна», стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу з 15 лютого 2019р. по день ухвалення рішення та відшкодування 20000 грн. моральної шкоди.

Зі змісту заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову слідує, що в цьому документі не було пропозицій заявниці щодо зустрічного забезпечення.

Враховуючи те, що невиконання лише однієї цієї вимоги ст.151 ЦПК щодо змісту заяви про забезпечення позову не є достатньою підставою для її повернення заявниці, оскільки незважаючи на наявність або відсутність пропозиції від заявниці щодо зустрічного забезпечення, суд може вимагати від неї зустрічне забезпечення (ч.1 ст.154 ЦПК). При цьому питання застосування зустрічного забезпечення може бути вирішено судом в ухвалі при розгляді заяви про забезпечення позову по суті або в ухвалі про зустрічне забезпечення за клопотанням відповідача (ч.6 ст.154 ЦПК).

З огляду на вищенаведені мотиви оскаржувана ухвала в силу п.4 ч.1 ст.379 ЦПК підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст.367,374,379,382 ЦПК, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу судді Корабельного районного суду м. Миколаєва від 21 лютого 2020р. скасувати, а справу направити до того ж суду для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з моменту прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку у випадках, передбачених ст.389 ЦПК протягом тридцяти днів з дня складання її повного тексту.

Повний текст постанови виготовлено 27 березня 2020р.

Головуючий: Судді: