РІШЕННЯ

(ЗАОЧНЕ)

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/18101/19

пр. № 2/759/1390/20

11 березня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Марко Я.Р., за участю секретаря судових засідань Шапаренка О.С., розглянувши у порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики,-

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором позики у розмірі 5 369 760 грн., 3% річних у розмірі 263 486,00 грн. та інфляційних збитків у розмірі 595 572,72 грн.

Позовні вимоги обґрунтовує тим, що відповідач позичив у нього грошові кошти в сумі 198 000 (сто дев`яносто вісім тисяч) доларів США, які зобов`язався повернути до 10.02.2018 року, на підтвердження чого надав позикодавцю письмову розписку від 07.02.2018 року. Однак у вказаний строк суму боргу відповідач не повернув та ухиляється від їх повернення. Посилаючись на ст. 625 ЦК України, стверджував, що з відповідача підлягають стягненню також інфляційні втрати та 3% річних.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 21.10.2019 року відкрито провадження у справі та вирішено справу розглядати за правилами загального позовного провадження.

02.12.2019 року на адресу суду надійшла заява від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Хоруженка В.А. про уточнення позовних вимог, яка фактично є заявою про зменшення розміру позовних вимог, за змістом якої останній просить суд стягнути з відповідача суму основного боргу за договором позики у розмірі 198 000 доларів США та 3% річних у розмірі 9 716 доларів США.

У підготовче засідання 19.02.2020 року сторони не з`явились. Про місце, день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Від представника позивача надійшла заява про проведення підготовчого засідання без його участі, просив закрити підготовче провадження у справі та призначити розгляд справи по суті. Від відповідача на адресу суду відзиву на позовну заяву або будь-яких заяв, клопотань не надходило.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 19.02.2020 року Суд прийняв до розгляду заяву представника позивача адвоката Хоруженка Вадима Анатолійовича про зменшення розміру позовних вимог у справі, закрив підготовче провадження у справі та призначив справу до розгляду по суті на 11.03.2020 року о 11 годині 30 хвилин.

У судове засідання 11.03.2020 року сторони не з`явились. Про місце, день та час розгляду справи були повідомлені належним чином. Від Позивача надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти винесення заочного рішення не заперечував на позовних вимогах наполягав. Від відповідача на адресу суду відзиву на позовну заяву або будь-яких заяв, клопотань не надходило.

Зважаючи на те, що відповідач відзиву не подавав, будь-яких заяв до суду не подавав, на підставі статей 280 - 282 Цивільного процесуального кодексу України суд вважає за можливе провести заочний розгляд даної справи без участі відповідача за письмовою згодою позивача.

У відповідності до частини 2 статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги, з урахуванням заяви представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Хоруженка В.А. від 02.12.2019 року, підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Частиною першою статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

У частині першій статті 627 Цивільного кодексу України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Частиною першою статті 1046 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до частини першої статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Частиною другою статті 1047 Цивільного кодексу України передбачено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як встановлено з матеріалів справи між позивачем та відповідачем укладено договір позики. Розмір позики складає 198 000,00 (сто дев`яносто вісім тисяч) доларів США. Строк повернення позики - до 10.02.2018 року. Факт надання позики підтверджується розпискою відповідача про отримання грошових коштів у сумі 198 000,00 (сто дев`яносто вісім тисяч) доларів США від 07.02.2018 року.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу та 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 16 січня 2019 року (справа № 373/2054/16-ц), «У разі отримання у позику іноземної валюти позичальник зобов`язаний, якщо інше не передбачене законом чи договором, повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики), тобто таку ж суму коштів у іноземній валюті, яка отримана у позику. Тому як укладення, так і виконання договірних зобов`язань в іноземній валюті, зокрема позики, не суперечить чинному законодавству.

Суд має право ухвалити рішення про стягнення грошової суми в іноземній валюті, при цьому з огляду на положення частини першої статті 1046 ЦК України, а також частини першої статті 1049 ЦК України належним виконанням зобов`язання з боку позичальника є повернення коштів у строки, у розмірі та саме у тій валюті, яка визначена договором позики, а не в усіх випадках та безумовно в національній валюті України.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем доказів сплати коштів на користь позивача суду не надано, документів які б підтверджували наявність розбіжностей у сумі взаєморозрахунків, а також таких, які б спростовували здійснений позивачем розрахунок суми боргу, відповідачем суду також не надано, а тому, суд приходить до висновку, що факт наявності заборгованості за договором позики від 07.02.2018 року у розмірі 198 000 доларів США та 3% річних у розмірі 9 716 доларів США,належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позикиє такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до положень статті 141 Цивільного процесуального кодексу України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача судові витрати у вигляді судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263, 264, 265, 268, 280-282 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) заборгованість за договором позики від 07.02.2018 року в розмірі 198 000 (сто дев`яносто вісім тисяч) доларів США основного боргу та 9 716 (дев`ять тисяч сімсот шістнадцять) доларів США 3% річних за прострочення повернення позики.

Стягнути з ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 10 035 (десять тисяч тридцять п`ять) грн.. 00 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку. Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд міста Києва протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не подано. В разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили, якщо його не скасовано, після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Я.Р. Марко