Справа№ 324/1326/19
Провадження № 2/324/37/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.01.2020 Пологівський районний суд

Запорізької області

в складі: головуючого судді Іванченка М.В.

при секретарі Кувіка О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Пологи справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И В:

АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом, в якому зазначив, що ОСОБА_1 звернулася до позивача з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписала заяву б/н від 31.05.2011, згідно якої отримала кредит у розмірі 25000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку складає між нею та банком договір, що підтверджується підписом в заяві. На підставі п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Умов та правил надання банківських послуг відповідач при укладенні договору про надання банківських послуг дала свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Відповідно до п.1.1.7.11 Умов та правил надання банківських послуг договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання, якщо на протязі цього строку жодна з сторін не проінформує другу сторону про розірвання даного договору, він автоматично лонгується на той же строк. АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач на підставі п.2.1.1.5.5 Умов та правил надання банківських послуг зобов`язалася погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, по перевитраті платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором. Відповідач зобов`язалася слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту згідно п.2.1.1.5.7 Умов та правил надання банківських послуг, а у разі невиконання зобов`язань за договором, у відповідності до п.2.1.1.5.6, на вимогу банку виконати зобов`язання з повернення кредиту (у тому числі простроченого кредиту та Овердрафту), оплатити винагороди банку. Пунктом 2.1.1.12.1 Умов та правил надання банківських послуг сторонами погоджено, що зобов`язання клієнта з повернення тіла кредиту, процентів за користування кредиту, комісії, пені та штрафів, тобто загальна заборгованість клієнта, є борговими зобов`язаннями. У разі виникнення прострочених зобов`язань згідно п.2.1.1.12.2.1 Умов та правил надання банківських послуг клієнт сплачує банку проценти в подвійному розмірі від зазначених у Тарифах, що діють на дату нарахування. При непогашенні суми простроченого кредиту згідно п.2.1.1.12.6.1 Умов та правил надання банківських послуг на суму від 100грн., клієнт сплачує банку пеню відповідно до встановлених тарифів, що діють на дату нарахування. Відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг при пропущенні позичальником строків платежів по якомусь з грошових зобов`язань, передбачених цим договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф в розмірі 500грн. + 5% від суми позову. Згідно п.п. 2.1.1.4.2, 2.1.1.4.6 Умов та правил надання банківських послуг банк має право вимагати дострокового виконання боргових зобов`язань в разі невиконання боржником своїх боргових та інших обов`язків за цим договором. Згідно ч.2 ст.1054, ч.2 ст.1050 ЦК України наслідками порушення боржником зобов`язань щодо повернення чергової частини суми кредиту є право заявника достроково вимагати повернення всієї суми кредиту. Відповідач ОСОБА_1 не виконала зобов`язання за вказаним договором, у зв`язку із цим станом на 15.07.2019 виникла заборгованість в сумі 58271,35грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 18436,77грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 15971,88грн., заборгованості за нарахованими відсотками в сумі 0,00грн., нарахованої пені за прострочене зобов`язання в сумі 19764,69грн., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн. в сумі 846,99грн., штрафів, передбачених п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг, в сумі 500грн. (фіксована частина) та 2751,02грн. (процентна складова). У зв`язку із цим, АТ КБ «ПриватБанк» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 31.05.2011 в сумі 58271,35грн.

Пред`явив позов до суду позивач поніс додаткові витрати по оплаті судових витрат у розмірі 1921грн., які складаються з судового збору в сумі 1921грн.

В судове засідання представник позивача АТ КБ «ПриватБанк» не з`явився, але подав до суду заяву про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без участі представника позивача, проти заочного розгляду справи не заперечує.

Встановлено, що 05.08.2017 відповідач у зв`язку з реєстрацією шлюбу змінила прізвище з ОСОБА_1 на ОСОБА_1 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого 05.08.2017 Пологівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області.

Відповідач ОСОБА_1 до суду не з`явилася, однак подала до суду відзив на позовну заяву, в якому зазначила, що ознайомившись із позовною заявою АТ КБ «ПриватБанк», позовні вимоги не визнає, заперечує проти їх задоволення та зазначає, що у позовній заяві позивачем зазначено, що відповідач 31.05.2011 підписала заяву та отримала кредит у розмірі 25000грн., що повністю не відповідає дійсності, адже позивач надав до позову заяву, підписану нею, з чітко зазначеною сумою кредиту в розмірі 8000грн., а не 25000грн. як вказує позивач. Вказана сума не відповідає факту і не має жодного підтвердження. Зазначає, що про збільшення ліміту чи змінах будь-яких умов у жодних документах не зазначено та не повідомлено. Згідно п.1 ст.60 ЦК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається. Доказування не може ґрунтуватися лише на припущеннях. У відповідності до п.1.1.7.11 Умов та правил договір діє протягом 12 місяців з моменту підписання. Якщо протягом цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк. Проте які саме Умови та правила були чинними на момент укладання договору, з яким вона начебто була ознайомлена під час підписання заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг позивачем не доведено. Зазначає, що згідно ст.207 ЦК України, ст.1055 ЦК України, ст.638 ЦК України та п.1 ст.626 ЦК України кредитний договір не був укладений відповідно з законодавством. З доданих позивачем Умов та правил надання банківських послуг не можливо встановити, що саме ці Умови та правила надання банківських послуг є невід`ємною частиною (умовного) договору, оскільки на кожному з аркушів немає підпису відповідача про ознайомлення та погодження. У зв`язку з невідповідністю розміру наданого кредиту з заявленою сумою у позові та доданих копій документів, стає незрозумілим які суми та за який період були сплачені по тілу кредиту, а які за відсотками і на яку суму відсотки нараховувалися. Вважає, що данні та розрахунки є недостовірними та абсурдними. Просить звернути увагу суду на заключні дані розрахункової таблиці, в якій зазначено, що за весь період нею було сплачено за тілом кредиту суму в розмірі 223499,82грн. Також зазначає, що відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг передбачено стягнення штрафу з позичальника при порушенні останнім строків платежів за будь-якими грошовими зобов`язаннями. Штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення є порушенням ст.61 Конституції України, якою зазначено, що ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду та за одне й те саме правопорушення. На підставі викладеного просить відмовити позивачу АТ КБ «ПриватБанк» у задоволенні позову. Також відповідачем ОСОБА_1 подано до суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У відповіді на відзив від 07.11.2019 представником позивача зазначено, що відповідно до укладеного кредитного договору б/н від 31.05.2011 ОСОБА_1 отримала кредит у розмірі 25000грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір про надання банківських послуг. Укладення договору здійснюється за принципом укладання між банком і клієнтом договору приєднання. Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком Умов та Тарифів. Відповідачем було підписано заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг. У даній заяві зазначено, що підписавши цю заяву, відповідач ознайомився та згодний з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в тому числі з Умовами та Правилами обслуговування по платіжним карткам, Тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування. Окрім цього зазначено, що відповідачу було надано для ознайомлення Умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з чим засвідчується власним підписом в заявці про приєднання. Підписавши заяву банк та клієнт приєднуються і зобов`язуються виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах банку - договорі банківського обслуговування в цілому. Тобто, в даному випадку зміст кредитного договору зафіксовано в декількох документах: в заяві позичальника, Умовах та Правилах надання банківських послуг та Тарифах. Таким чином, між банком та позичальником укладається договір у письмовій формі. Укладення кредитного договору таким чином чинному законодавству України не суперечить. На підставі поданої заяви, що разом з умовами та правилами зі зразками підписів та відбитком печатки, Тарифами, що складають договір про надання банківських послуг відповідачу було відкрито картковий рахунок № НОМЕР_2 , ключем до карткового рахунку є пластикова картка, яку отримав відповідач та мобільний телефон, який вказав відповідач в заяві. Таким чином, банк забезпечив позичальнику можливість доступу до карткового рахунку різними можливими шляхами, зокрема за допомогою карти та фінансового телефону, на який приходить динамічний (змінюваний) ОТП-пароль. Банком надані такі докази, які підтверджують факт укладання кредитного договору та наявність не виконаних кредитних зобов`язань: копія кредитного договору; розрахунок заборгованості; копія паспорта відповідача, за яким був оформлений кредитний договір; виписка по рахунку. Також позивачем надана до суду копія анкети-заяви на двох сторінках від 31.05.2011, з якої чітко вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що відповідач висловив згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки «Універсальна» та особистим підписом засвідчила, що «Я згоден з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між мною та Банком Договір про надання банківських послуг. Я ознайомився і згоден з Умовами та Правилами надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді…». Також до матеріалів позовної заяви долучено «Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна,55 днів пільгового періоду», підписану відповідачем, з якої чітко вбачається, що відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 2,5% (30% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо. Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови. Крім того, вищезазначені Умови і Правила надання банківських послуг, а також Тарифи банку є загальнодоступною інформацією, яка розміщена у відділеннях банку та на офіційному сайті банку. Приймаючи до уваги те, що за ч.1 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або декількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, то відсутність підпису відповідача в Умовах, при наявності його письмового свідчення про те, що він ознайомлений у письмовому вигляді та згодний з Умовами та Тарифами, що заява разом із Умовами та Тарифами складають договір про надання банківських послуг, не є підставою вважати, що Умови укладені поза межами договору та є недопустимими доказами. Відповідач підписанням анкети-заяви позичальника приєднався до Умов та Правил надання банківських послуг. Заява разом з Умовами та Тарифами є договором про надання банківських послуг. У відповіді на відзив також зазначено, що представником позивача разом із відповіддю до суду надається виписка з карткового рахунку, де чітко прослідковується, що відповідачу було встановлено кредитний ліміт та вбачається, що відповідач користувався грошима, отримував кошти через банкомат, здійснював розрахунки через термінали в касах магазинів, а отже й отримав кредитну картку «Універсальна», оскільки проведення вказаних операцій є неможливим без наявності картки. З розрахунку заборгованості та наданої виписки про рух коштів чітко вбачається, що відповідач частково сплачував заборгованість за договором. Виписка з банківського рахунку містить інформацію про рух коштів на балансі карткового рахунку відповідача - баланс станом на дату укладання договору (надана сума кредиту), всі операції за картковим рахунком (з визначенням дати проведення операції та чітким визначенням проведеної операції, зазначенням суми на балансі рахунку після проведеної операції). Виписка по картковому рахунку та розрахунок заборгованості є належними та допустимими доказами по справі. Відповідачем розрахунок заборгованості не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи по справі не призначались. Оскільки банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, таким чином між банком і відповідачем було укладено договір, який ніким не оспорений, а отже є всі законні підстави для стягнення заборгованості з відповідача. Також, розрахунок заборгованості не є первинним документом за своєю природою, а є інформаційним документом по факту обробки фактичного операційного руху грошових коштів по рахунках кредитної угоди, а також відображає стан нарахувань в певні періоди часу. Із виписки, яку також надано до суду, вбачається, що відповідач знімав кредитні кошти, потім частково погашав заборгованість за договором і знову користувався кредитними коштами. Користуючись кредитними коштами, відповідачу були добре відомі і зрозумілі умови договору, а тому його твердження щодо не знання тарифів, умов та правил не відповідають дійсним обставинам справи. Також зазначено, що згідно виписки по рахунку вбачається, що відповідач до певного часу належним чином виконував свої зобов`язання за кредитом, що свідчить про те, що відповідач знала про умови кредитування та визнала свої зобов`язання за договором. В зв`язку із викладеним, представник позивача просить суд задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Таким чином, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у справі матеріалів.

Дослідивши матеріали справи та давши оцінку доказам, суд знаходить позов таким, що підлягає частковому задоволенню із наступних підстав.

31.05.2011 відповідач ОСОБА_1 звернулася до позивача із анкетою-заявою про приєднання до Умов та правил надання банків сих послуг в «ПриватБанку» про видачу кредиту з видачею кредитної картки «Універсальна» і встановленням кредитного ліміту у сумі 8000грн. Відповідач ОСОБА_1 засвідчила підписом, що ознайомлена і згодна з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані для ознайомлення у письмовому вигляді, та висловила згоду, що ця заява разом з Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами складає між нею та банком договір про надання банківських послуг.

У довідці про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана 31.05.2011 відповідачем ОСОБА_1 , викладені умови надання кредиту АТ КБ «ПриватБанк», що за змістом є тотожною Тарифам банку. В довідці зазначено, що базова процентна ставка у місяць становить 2,5%. Щомісячний платіж становить 7% від заборгованості, але не менше 50грн. та не більше залишку заборгованості. За несвоєчасне погашення заборгованості нараховується пеня, яка розраховується наступним чином: пеня (1) = (базова процентна ставка по договору) / 30 нараховується за кожний день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30 гривень в місяць нараховується 1 раз у місяць при наявності прострочення по кредиту або процентів 5 та більше днів при виникненні прострочення у сумі більше 50грн. Штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань більш ніж на 120 днів: 500грн. + 5 % від суми позову.

Відповідно до ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.1 ст.1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом ст.634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією зі сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Частинами першою, другою статті 551 ЦК України визначено, що предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно із ч.1 ст.1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами та неустойка поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

В довідці про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду», яка підписана відповідачем 31.05.2011, встановлена базова процентна ставка по кредиту 2,5% на місяць, що загалом на рік становить 30%.

Крім цього, довідкою про умови кредитування з використання кредитки «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» визнаний розмір та порядок нарахування і сплати пені та штрафів за порушення грошових зобов`язань за договором.

Однак, Умови та Правила надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) приєднується до тих умов, з якими він безпосередньо ознайомлений.

Роздруківка із сайту позивача не може виступати належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони, яка може вносити відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування.

Зазначений висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Умови та Правила розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПриватБанк», а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та, зокрема, саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування.

Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з ОСОБА_1 АТ КБ «ПриватБанк» було дотримано вимог, передбачених ч.2 ст.11 Закону України «Про захист прав споживачів», про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, зокрема, щодо порядку нарахування процентів за кредитним договором.

Враховуючи правову позицію, викладену у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі №342/180/17 (провадження №14-131цс19), яка відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України має бути врахована судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин, суд не визнає належним та достовірним доказом Умови та Правила надання банківських послуг, які не підписані відповідачем.

У заяві відповідача та у довідці про умови кредитування не зазначені строки повернення кредиту.

Згідно довідки про зміну умов кредитування та обслуговування кредитної карти, оформленої на ОСОБА_1 , відповідачу ОСОБА_1 з 31.05.2011 був встановлений кредитний ліміт 300грн., 31.05.2011 збільшений кредитний ліміт до 6900грн., 22.07.2011 збільшений кредитний ліміт до 8900грн., 30.07.2016 знижений кредитний ліміт до 2000грн., 15.09.2016 знижений кредитний ліміт до 0,00грн., 18.02.2017 збільшений кредитний ліміт до 500грн., 18.02.2017 збільшений кредитний ліміт до 25000грн., 18.01.2019 знижений кредитний ліміт до 0,00грн.

Згідно довідки, наданої позивачем, між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір №б/н, за яким було надано наступні кредитні картки: дата відкриття: 31.05.2011, термін дії: 04/15; дата відкриття: 20.08.2014, термін дії: 08/18; дата відкриття: 19.05.2015, термін дії: 08/18; дата відкриття: 21.10.2016, термін дії: 03/20.

Враховуючи, що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «ПриватБанк» не повернуті, а також вимоги ч.2 ст.530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав, суд дійшов висновку про задоволення вимоги позивача про стягнення заборгованості за тілом кредиту в сумі 18436,77грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 15971,88грн., розмір яких підтверджується наданим позивачем розрахунком заборгованості за вказаним договором.

Однак, вимоги позивача про стягнення одночасно з відповідача нарахованої пені за прострочене зобов`язання в сумі 19764,69грн., нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн. в сумі 846,99грн. та штрафів в сумі 500грн. (фіксована частина) та 2751,02грн. (процентна складова), не ґрунтуються на законі.

Відповідно до ч.3 ст.509 ЦК України зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст.61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнений до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи однаковість підстав нарахування пені і штрафів та те, що вони є одним видом цивільно-правової відповідальності, то їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

З огляду на викладене, вимоги позивача про стягнення нарахованої пені за прострочене зобов`язання в сумі 19764,69грн. та нарахованої пені за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100грн. в сумі 846,99грн. задоволенню не підлягають із зазначених підстав. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України у справі № 6-2003цс15 від 21.10.2015. З відповідача на користь позивача підлягає стягненню штраф (фіксована частина) в розмірі 500грн. та штраф (процентна складова) в розмірі 1720,43грн. (18436,77 + 15971,88 = 34408,65 х 5 : 100 = 1720,43).

Таким чином, суд дійшов висновку, що з відповідача ОСОБА_1 належить стягнути на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 31.05.2011 в сумі 36629,08грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 18436,77грн., заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 15971,88грн., штрафу (фіксована частина) в розмірі 500грн. та штрафу (процентна складова) в розмірі 1720,43грн., а також понесені судові витрати, які складаються із витрат по оплаті судового збору, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог в сумі 1207,53грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 207, 509, 525, 526, 546, 549, 610, 625, 629, 1048-1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 11, 12, 13, 81, 133, 141, 223, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково, стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» (, місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1 Д) заборгованість за кредитним договором б/н від 31.05.2011 в сумі 36629 (тридцять шість тисяч шістсот двадцять дев`ять)грн. 08коп., яка складається із заборгованості за тілом кредиту в сумі 18436 (вісімнадцять тисяч чотириста тридцять шість)грн. 77коп., заборгованості за простроченим тілом кредиту в сумі 15971 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот сімдесят одна)грн. 88коп., штрафу (фіксована частина) в сумі 500 (п`ятсот)грн., штрафу (процентна складова) в сумі 1720 (одна тисяча сімсот двадцять)грн. 43коп., а також судові витрати в сумі 1207 (одна тисяча двісті сім)грн. 53коп., в задоволенні позову в іншій частині відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Пологівський районний суд Запорізької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: М.В. Іванченко