Справа № 654/2805/20
Провадження №2/654/884/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2020 року Голопристанський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Сіянко В.М.,

за участю секретаря Луцюк К.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Голопристанського районного суду Херсонської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

у с т а н о в и в:

18 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з вищевказаним позовом, посилаючись на те, що має спільну з відповідачем малолітню дитину, яка проживає з позивачкою та знаходиться на її повному утриманні. Позивачка доглядає дитину, потребує матеріальної допомоги. З посиланням на ст. 180-182, 185, 191 СК України просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини доходу відповідача щомісячно, а також аліменти на її утримання в розмірі 1000 грн щомісячно до досягнення дитиною трьох років.

У судовому засіданні представник позивача адвокат Глигач А.С. позовні вимоги підтримала, просила позов задовольнити повністю.

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився, подав до суду відзив, згідно з яким позовні вимоги визнає частково: в частині сплати аліментів на утримання дитини в розмірі 1/6 частин заробітку. В іншій частині позову просив відмовити, оскільки сплачує аліменти за рішенням суду в розмірі 1/4 частини заробітку на утримання старшої дитини - ОСОБА_4 , 2014 р.н., а тому не має можливості сплачувати аліменти на утримання ОСОБА_3 у розмірі, який визначила позивачка, а також на її утримання.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Згідно з свідоцтвом про народження НОМЕР_1 сторони є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дитина проживає та знаходиться на утриманні матері, що підтверджується довідкою Новософіївської сільської ради Голопристанського району Херсонської області №02-13/781 від 05.08.2020.

Статтею 180 Сімейного кодексу України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей до досягнення ними повноліття.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України).

Відповідно до ст.191 Сімейного кодексу України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

За частиною першою ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Відповідно до ч.2 ст. 84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

У своїх запереченнях відповідач посилався на те, що він сплачує аліменти на користь ОСОБА_5 на утримання старшого сина ОСОБА_4 , 2014 р.н., а тому не має можливості сплачувати аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_3 , 2020 р.н. у розмірі 1/4 частини заробітку.

Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини - батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Предметом їх основного піклування є найкращі інтереси дитини. Обов`язок виховувати та розвивати дитину - найважливіший обов`язок матері і батька.

Статтею 3 Конвенції про права дитини передбачено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

У § 54 рішення Європейського суду з прав людини від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» зазначено, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага (рішення у справі «Олсон проти Швеції» (№ 2) від 27 листопада 1992 року, № 250, ст. 35-36, § 90) і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Згідно із частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Заперечення відповідача на те, що позивачка матеріально більш забезпечена, суд не приймає, оскільки належних та допустимих доказів на підтвердження своїх тверджень не надав. Наявність у позивача земельної ділянки та надані відповідачем фотознімки сільськогосподарської продукції не свідчать про отримання позивачем доходу, та не є визначальним фактором для визначення розміру аліментів.

Враховуючи викладене, дослідивши зібрані у справі докази і надавши їм належну оцінку в силу вимог ст. ст. 12, 81, 89 ЦПК України, встановивши, що відповідач участь в утриманні малолітнього ОСОБА_3 , 2020 р.н., не приймає, кошти на його утримання не надає, з урахуванням того, що дитина знаходиться на утриманні позивачки, з якою постійно проживає, відповідач має на утриманні сина ОСОБА_4 , 2014 р.н., працездатний, враховуючи засади розумності та справедливості, дійшов висновку, що з відповідача необхідно стягнути аліменти на утримання дитини до досягнення нею повноліття в примусовому порядку, визначивши розмір аліментів - 1/4 частки заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дати подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття, а також на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в розмірі 1000 грн щомісячно.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84, 180, 183 СК України, ст.ст. 12, 81, 89, 141, 263-265, 279 ЦПК України, суд ,-

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 1/4 частки заробітку (доходів) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 18 серпня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_3 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) 1000 (одну тисячу) гривень 00 копійок щомісячно, починаючи з 18 серпня 2020 року по ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Допустити негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. М. Сіянко