КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Головуючий у суді першої інстанції Сенько М.Ф.
Єдиний унікальний номер справи № 759/4088/20
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2020 року м. Київ

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду у складі :

головуючого судді - Мережко М.В.,

суддів - Верланова С.М., Савченка С.І.,

секретар -Тютюнник О.І.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою фізичної особи підприємця ОСОБА_1 на ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 15 червня 2020 року у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів позики недійсними.

Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, -

В с т а н о в и в :

У березні 2020 року ФОП ОСОБА_1 подав позов до ОСОБА_2 про визнання недійсними двох договорів позики, що були укладені між ними 01 березня 2015 року на суму 100 000 Євро та 57 540 Євро, з підстав, передбачених ст.ст. 203 ч.1 ч.2, 215, 1051 ЦК України.

Ухвалою судді від 11 березня 2020 року відкрито провадження, справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Представник відповідача у підготовчому засіданні подав заяву про закриття провадження у справі, у зв`язку з тим, що існує рішення суду, яке набрало законної сили, ухвалене судом з приводу спору між тими ж сторонами про той самий предмет і з тих саме підстав. В обґрунтування заяви представник послався на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 липня 2019 року, ухвалене в цивільній справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів недійсними.

Представник позивача заперечив проти заяви, і пояснив, що дійсний позов заявлено за інших підстав.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 15 червня 2020 року провадження у справі закрито з підстав п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України (якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами).

Не погоджуючись з ухвалою суду, позивач ОСОБА_1 (ФОП) подав апеляційну скаргу, в якій просить суд скасувати ухвалу, посилаючись на порушення норм процесуального права. Справу просить направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відповідно до ст. 44 ЦПК України, особи , які беруть участь у справі зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Відповідно до ст.ст 128-131 ЦПК України сторони були своєчасно повідомлені про день та час розгляду справи на 01 жовтня 2020 року за адресами, які були зазначені в матеріалах справи, Заяв щодо зміни місця проживання або місцезнаходження від сторін не надходило. Заяв про причини неявки в судове засідання від сторін до апеляційного суду не надходило.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість:

1) керує ходом судового процесу;

2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами;

3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій;

4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом;

5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

З огляду на зміст рішення Святошинського районного суду м. Києва від 02 липня 2019 року, ухвалене в цивільній справі за позовом ФОП ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів недійсними вбачається, що вимоги ФОП ОСОБА_1 про визнання недійсними договорів позики від 01 березня 2015 року на підставі ст.ст. 203 ч.1 ч.2, 215, 1051 ЦК України судом розглянуті і їм надана належна правова оцінка.

Дане рішення набуло законної сили.

До того ж, це рішення покладено в основу рішення Святошинського районного суду м. Києва від 16 грудня 2019 року, ухваленого в цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ФОП ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договорами позики, а саме на відхилення доводів ФОП ОСОБА_1 про недійсність договорів позики, в тому числі і доводів, та підстав, що покладені в обґрунтування дійсного позову.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що даний позов заявлено з приводу спору між тими ж сторонами про той самий предмет і з тих саме підстав, за яким судом вже ухвалене рішення і це рішення набуло законної сили, а тому провадження у справі підлягає закриттю відповідно і на підставі п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги щодо відмінності підстав даного позову від підстав спору, вирішеного Святошинським районним судом м. Києва від 02 липня 2019 року, оцінюються колегією суддів критично з огляду на таке.

За змістом п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

Відповідно до наведеної норми позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду. Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Зважаючи на те, що позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду, колегія суддів доходить висновку, що посилання апелянта на відмінність підстав позовів ґрунтуються лише на його власному тлумаченні норм процесуального закону.

Згідно з ч.2 ст. 256 ЦПК України у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається.

Неможливість повторного розгляду справи за наявності рішення суду, що набрало законної сили, ухваленого між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, ґрунтується на правових наслідках дії законної сили судового рішення.

Аналогічний висновок міститься у постанові Верховного Суду від 24 квітня 2019 року у справі № 345/284/16-ц.

За таких обставин колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо закриття провадження у справі з підстав п.3 ч.1 ст. 255 ЦПК України.

Перевіряючи законність і обґрунтованість постановленої ухвали, в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що ухвала є законною та обґрунтованою, підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст.ст. 365, 367, 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу фізичної особи підприємця ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Святошинського районного суду м. Києва від 15 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття .

Касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а в разі проголошення вступної та резолютивної частини судового рішення з дня складення повного судового рішення безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення виготовлено 06 жовтня 2020 року.

Головуючий

Судді