Дата документу 28.09.2020 Справа № 554/6832/18
Провадження № 2/554/777/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року Октябрський районний суд м.Полтави у складі:

головуючого судді - Троцької А.І.,

при секретарі - Зайцевій Я.А.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засідання в залі суду в м.Полтаві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визначення часток у праві власності на нерухоме майно та визнання права власності в порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ:

28 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, в якому, з урахуванням уточнень від 03.06.2020 року, просить: визначити розмір часток власників у праві власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 наступним чином: ОСОБА_5 -7/50(7/25:2); ОСОБА_6 -7/50 (7/25:2); ОСОБА_7 - 7/25; ОСОБА_3 - 2/25; ОСОБА_8 (померла) - 4/25; ОСОБА_9 - 1/5; визнати за нею право власності в порядку спадкування на 4/25 частини житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами по АДРЕСА_1 , що належала, померлій 17 січня 2018 року, ОСОБА_8 і в цілому складається з: у житловому будинку літ. «А-1»: кладової 2-2 пл. 4,4 кв.м.; кухні 2-3 пл. 8,4 кв.м.; кімнати 2-4 пл. 19,7 кв.м., загальною площею 32,5 кв.м., житловою площею 19,7 кв.м.; господарських будівель і споруд: сарай літ. «Л», сарай літ. «Л-І»,погріб літ. «л2», 1/3 частина вбиральні літ. «М», гараж літ. «11», 1/3 частина огорожі №1, 1/3 частина трубопроводу № 2.

Свої позовні вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_8 , після смерті якої залишилась спадщина у вигляді 1/5 частини домоволодіння по АДРЕСА_2 , яка належала матері на підставі договору дарування від 08 вересня 1959 року. На даний час позивач є єдиною спадкоємицею померлої першої черги. Постановою державного нотаріуса Першої Полтавської державної нотаріальної контори Рой Г.В. від 14.08.2018 року № 2089/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 було відмовлено у зв`язку з не подачею документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій. У постанові державний нотаріус посилається на те, що у довідці № 7887 про технічний стан житлового будинку зазначено наявність самочинних побудов та що частка у праві власності змінилась. 11.08.2015 року інженером з інвентаризації нерухомого майна ПП ПБТІ «Інвентаризатор» було проведено технічне обстеження самочинних прибудов і встановлено можливість їх надійної і безпечної експлуатації, однак, подальша реєстрація прибудов зроблена не була, а на даний час зареєструвати прибудову « а-5» немає можливості, оскільки ОСОБА_8 померла. Таким чином, являючись спадкоємцем першої черги після смерті матері і прийнявши спадщину у встановлений законом шестимісячний строк, позивач не може оформити право власності на нерухоме майно померлої, оскільки вона своєчасно не зареєструвала обстежені спеціалістом і узгоджені самовільні прибудови, а також у зв`язку з тим, що змінилась її частка у праві власності на домоволодіння з господарськими будівлями і спорудами, яке є спільною частковою власністю, тому була змушена звернутись до суду.

Ухвалою від 30 серпня 2018 року у справі відкрито загальне позовне провадження та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 01 жовтня 2018 року провадження у справі зупинено до встановлення правонаступників після смерті відповідача ОСОБА_10 .

Ухвалою від 24 травня 2019 року провадження у справі відновлено.

Ухвалою від 11 листопада 2019 року залучено співвідповідача ОСОБА_2 , закрито підготовче судове засідання, справу призначено до судового розгляду.

Ухвалою від 29 січня 2020 року призначено судову будівельно-технічну експертизу.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні.

Відповідач ОСОБА_2 не заперечувала проти задоволення позову.

Відповідач ОСОБА_4 надав заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнав повністю (а.с.81).

Відповідач ОСОБА_3 надала заяву про розгляд справи у його відсутність, проти задоволення позову не заперечувала (а.с.190).

Відповідачі ОСОБА_5 та ОСОБА_6 надали заяви про розгляд справи у їх відсутність, при вирішенні спору покладались на розсуд суду.

Відповідач ОСОБА_7 в судове засідання повторно не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась, причини неявки суду не повідомляла.

Суд, заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, прийшов до наступного.

На підставі ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Згідно положень ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Відповідно до ч.1 ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Згідно ч. 2 ст. 78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Статтею 79 ЦПК України передбачено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Згідно норм ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Так судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , актовий запис №91 (а.с.7).

ОСОБА_1 є дочкою померлої ОСОБА_8 , що вбачається із копій свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 та свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_3 (а.с.8).

Після смерті ОСОБА_8 залишилась спадщина у вигляді 1/5 частини домоволодіння по АДРЕСА_1 , яка належала померлій на підставі договору дарування від 08 вересня 1959 року, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою відповідно до якого ОСОБА_11 подарувала, а ОСОБА_8 прийняла у дар 1/5 частину домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.10-11).

З листа Управління з питань містобудування та архітектури виконавчого комітету Полтавської міської ради №01-02-21/1/2694 від 30.11.2014 р. вбачається, що рішенням виконкому Полтавської міської Ради депутатів трудящих №1044 від 09.11.1962р. вул. Щемилівську перейменовано на вул.Кагамлика (а.с.12).

Постановою державного нотаріуса Першої Полтавської державної нотаріальної контори Рой Г.В. від 14.08.2018 року №2089/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 ОСОБА_1 було відмовлено у зв`язку тим, що не подано документів, необхідних для вчинення нотаріальних дій (а.с.15).

У вказаній постанові, зокрема зазначено, що у довідці №7887 про технічний стан житлового будинку, виданої ПП ПБТІ «Інвентаризатор» від 07.08.2018 року вказані самочинні побудови: прибудова літ. «а-4» у складі кухні (1-4) пл.12,7 кв.м., санвузол (1-5) пл. 4,4 кв.м., загальною площею 17,1 кв.м.; прибудова літ. «а-5» у складі сіней (VII)пл. 11,4 кв.м., душової (VIII)тіл. 1,5 кв.м., вбиральня (IX)пл. 0,8 кв.м., загальною площею 13,7 кв.м. Окрім того, у довідці зазначено, що частка у праві власності змінилась.

Проте будь-яких документів щодо порядку та підстав зміни частки померлої ОСОБА_8 суду не надано.

Так статтею 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Частиною першою статті 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Частиною першою ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Статтею 328 ЦК України визначено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності чи необґрунтованість активів, які перебувають у власності, не встановлені судом.

Частиною 3 статті 376 ЦК України визначено, що право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Крім того, відповідно до ч.1,2,3 ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

На підставі ч. 1 ст. 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки з майна, що є у спільній частковій власності.

Виходячи з аналізу змісту норм ст. ст. 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України слід дійти висновку, що виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або у разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності.

Відтак визначальним для виділу частки або поділу будинку в натурі, який перебуває у спільній частковій власності, є не порядок користування будинком, а розмір часток співвласників та технічна можливість виділу частки або поділу будинку відповідно до часток співвласників.

Як вже зазначалось вище, на підставі договору дарування від 08 вересня 1959 року, посвідченого Першою державною нотаріальною конторою Кошман О.І. подарувала, а ОСОБА_8 прийняла у дар 1/5 частину домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 (а.с.10-11).

Однак, як вбачається із копії рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 29 вересня 1962 року, суд вирішив: у домоволодінні АДРЕСА_1 змінити наступним чином ідеальні частки співвласників: ОСОБА_12 - 2/25, ОСОБА_9 - 3/20, ОСОБА_13 - 7/25, ОСОБА_14 - 7/25, ОСОБА_8 - 3/50 (а.с.145).

Разом із тим, суду не надано належних і допустимих доказів на підставі чого були змінені частки ОСОБА_8 з 3/50 на 1/5 у праві спільної часткової власності домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 , після винесення рішення Октябрського районного суду м.Полтави від 29 вересня 1962 року.

Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на відсутність даних, що на даний час частка ОСОБА_8 у праві спільної часткової власності домоволодіння складає саме 1/5, суд приходить до висновку про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судові витрати у разі відмови у задоволенні позову покладаються на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.12, 13, 81,259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , про визначення часток у праві власності на нерухоме майно та визнання права власності в порядку спадкування - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Октябрський районний суд м.Полтави шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через відповідний суд, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: ОСОБА_1 , адреса: АДРЕСА_2 .

Відповідачі:

ОСОБА_3 , адреса: АДРЕСА_3

ОСОБА_4 , адреса: АДРЕСА_4

ОСОБА_2 , адреса: АДРЕСА_5

ОСОБА_5 , адреса: АДРЕСА_1

ОСОБА_6 , адреса: АДРЕСА_6

ОСОБА_7 , адреса: АДРЕСА_1

Повний текст рішення виготовлено 06.10.2020 року.

Суддя Октябрського

районного суду м.Полтави Троцька А.І.