Справа № 428/7429/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі головуючого судді Бароніна Д.Б., за участю секретаря Морозовського М.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, на стороні позивача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , посилаючись на наступне.

ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 є співвласниками квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого Сєвєродонецькою міською радою від 11 жовтня 2007 року на підставі рішення виконкому № 2310 від 09 жовтня 2007 року. В спірній квартирі зареєстрований відповідач, онук позивача, ОСОБА_2 , який з 2014 року не проживає там без поважних причин. У зв`язку із викладеним позивач просить визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

В судове засідання позивач не з`явився, надав до суду заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

В судове засідання відповідач не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав повністю.

В судове засідання треті особи не з`явилися, проте надали заяви про розгляд справи без їх участі, не заперечували проти задоволення позовних вимог.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.

Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Згідно положень ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

В судовому засіданні було встановлено, що квартира АДРЕСА_2 належить на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , що підтверджується копією свідоцтва про право приватної власності на нерухоме майно, виданого Сєвєродонецькою міською радою від 11 жовтня 2007 року на підставі рішення виконкому № 2310 від 09 жовтня 2007 року.

Згідно із довідкою про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 07 вересня 2020 року, виданої Центром надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку Військово-цивільної адміністрації міста Сєвєродонецьк Луганської області № 13590 від 07 вересня 2020 року, в квартирі, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , дочка позивача ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , онук позивача (відповідач по справі) ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , дружина позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З копії виду на проживання іноземного громадянина серії НОМЕР_1 , виданого 12 жовтня 2018 року Головним Управлінням Міністерства внутрішніх справ Росії по м. Санкт-Петербургу та Ленінградській області, вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , має право на проживання на території Російської Федерації до 12 жовтня 2023 року на підставі рішення 4830/18/078 від 12 жовтня 2018 року. Його зареєстрованим місцем проживання з 09.11.2018 є наступна адреса: АДРЕСА_3 .

Відповідно до копії довідки № 10-ск, виданої 04 вересня 2020 року Федеральною державною автономною освітньою установою вищої освіти «Санкт-Петербурзький політехнічний університет Петра Великого», ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є студентом 1 курсу, програма навчання: аспірантура, форма навчання: очна, бюджет, відповідно до основної загальноосвітньої програми (наказ про зарахування: № 3636-ск від 27 серпня 2020 року).

Враховуючи вищевикладене судом встановлено, що відповідач за місцем реєстрації в м. Сєвєродонецьку не проживає щонайменше з 2018 року без поважних причин, тобто більше одного року. У зв`язку із цим суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги стосовно визнання відповідача таким, що втратив право користування квартирою, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд враховує, що понесення позивачем судових витрат підтверджується платіжним дорученням № 39380945 від 07 вересня 2020 року про сплату судового збору у сумі 840 грн. 80 коп. Разом з тим, позивач в письмовій заяві просив не стягувати з відповідача на його користь судові витрати, у зв`язку із чим суд вважає справедливим не стягувати з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору в розмірі 840 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , паспорт громадянина України серії НОМЕР_3 , таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_2 .

Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017 року) рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.Б. Баронін