Справа №345/625/20
Провадження № 2/345/443/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26.03.2020 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді - Мигович О.М.

секретаря - Бабійчук Л.В.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Калуші справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Верхнянської сільської ради ОТГ про визначення частки у праві сумісної власності та визнання права власності на спадкове майно за законом, суд -

В С Т А Н О В И В :

що позивачі звернулися до суду з вищенаведеним позовом. Свої вимоги мотивують тим, що вони перебувають в родинних відносинах і всі проживали в будинковолодінні по АДРЕСА_1 .

Дане будинковолодіння побудовано батьками позивачів. Згідно записів з погосподарської книги виконкому Верхнянської сільської ради за 1991-1995 р.р станом на 01.01.1991 року дане будинковолодіння рахувалося як колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_5 та члени його сім`ї дружина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - син, ОСОБА_1 - дочка, ОСОБА_4 - син, ОСОБА_6 - мама дружини.

З 15 квітня 1991 року був введений в дію Закон України „Про власність" в якому відбулося усуспільнення власності і власність колгоспного двору припинила своє існування .

Станом на 15.04.1991 р., в даному колгоспоному дворі згідно виписки з по господарської книги за 1991-1995 р.р. проживали позивачі по справі.

Тому з 15.04.1991 року будинковолодіння перетворилось у спільну сумісну власність без визначення часток і існує по даний час, зміна його можлива за згодою всіх співвласників, оскільки двоє із співвласників спільної сумісної власності померли, а це голова двору ОСОБА_7 та його теща ОСОБА_6 , то визначення часток можлива тільки в судовому порядку .

05.08.1996 р. помирає один із співвласників будинковолодіння ОСОБА_6 , якій належало 1/6 частина будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.529 ЦК України /в редакції 1963р./ до спадкоємців 1-ї черги в рівних частках належать діти дружина та батьки померлого ,а відповідно ст.549 ЦК України спадкоємці 1-ї черги, які фактично вступив в управління або володіння спадковим майном прийняли спадщину.

Таким чином ОСОБА_2 / рідна дочка спадкодавця/ як спадкоємець 1-ї черги по закону, після смерті матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючи разом з нею на час відкриття спадщини, вступила в управління її майном, а саме 1/6 його частиною будинковолодіння АДРЕСА_1 .

14 вересня 2018 року помирає ОСОБА_7 , якому належала 1/6 частина будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Всі позивачі по справі спадкоємці 1-ї черги, проживаючи з спадкодавцем в одному будинковолодінні мали право на спадщину, проте скористались свої право про відмову від прийняття спадщини, про що кожен з них написали таку заяву в нотаріальній конторі в 6-ти місячний строк , крім ОСОБА_1 .

Тому ОСОБА_1 - дочка спадкодавця , як спадкоємець 1-ї черги за законом на час смерті спадкодавця ОСОБА_7 проживаючи разом з ним у відповідності до ст. 1268 ЦК України / в редакції 2004р./ спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, а саме 1/6 частку будинковолодіння АДРЕСА_1 .

З відповідними документами про прийняття спадщини ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з заявою від 27.02.2019р. за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_7

Нотаріусом була заведена спадкова справа з відповідним реєстром для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом .

Проте, після вивчення нотаріусом поданих всіх документів на вищевказане будинковолодіння, листом нотаріуса від 11.07.2019р. за №247/02-14 було повідомлено ОСОБА_1 , що видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_1 не можливо, так як відсутні правовстановлюючі документи на будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

В позасудовому порядку позивачі не мають можливості визнати за собою право власності на спадкове домоволодіння, тому змушені звернутись до суду з даним позовом.

В судове засідання представник позивачів подав заяву, в якій просять проводити розгляд справи без його та їхньої присутності, позовні вимоги підтримує повністю, просить їх задовольнити та винести рішення в підготовчому судовому засіданні.

Представник відповідача подав заяву, в якій просив проводити розгляд справи за його відсутності, позов визнав в повному обсязі та не заперечує проти його задоволення.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

В судовому засіданні встановлено, що строни по справі - позивачі перебувають в родинних відносинах і всі проживали в будинковолодінні по АДРЕСА_1 .

Дане будинковолодіння побудовано батьками позивачів.

Згідно записів з погосподарської книги виконкому Верхнянської сільської ради за 1991-1995 р.р станом на 01.01.1991 року дане будинковолодіння рахувалося як колгоспний двір, головою якого був ОСОБА_5 та члени його сім`ї дружина ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - син, ОСОБА_1 - дочка, ОСОБА_4 - син, ОСОБА_6 - мама дружини.

З 15 квітня 1991 року був введений в дію Закон України „Про власність" в якому відбулося усуспільнення власності і власність колгоспного двору припинила своє існування

Тому до правовідносин, що виникли раніше, застосовується діюче на той час законодавство. Зокрема, спори щодо майна колишнього колгоспного двору, яке існувало до 15.04.1991р. мають вирішуватись за нормами, що регулювали власність цього двору.

Так право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося післяприпинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15.04.1991р. проживали в ньому і брали участь у веденні спільного господарства. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних осіб.

В даному випадку станом на 15.04.1991р. в колгоспному дворі, згідно виписки з по господарської книги за 1991-1995 р.р. проживали всі позивачі по справі.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помирає один із співвласників будинковолодіння ОСОБА_6 , якій належало 1/6 частина будинковолодіння АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст.529 ЦК України /в редакції 1963р./ до спадкоємців 1-ї черги в рівних частках належать діти дружина та батьки померлого ,а відповідно ст.549 ЦК України спадкоємці 1-ї черги, які фактично вступив в управління або володіння спадковим майном прийняли спадщину.

Таким чином ОСОБА_2 / рідна дочка спадкодавця/ як спадкоємець 1-ї черги по закону, після смерті матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючи разом з нею на час відкриття спадщини, вступила в управління її майном, а саме 1/6 його частиною будинковолодіння АДРЕСА_1 .

14 вересня 2018 року помирає ОСОБА_7 , якому належала 1/6 частина будинковолодіння АДРЕСА_1 .

У відповідності до ст.370 ЦК України частки у спільній сумісній власності є рівними, а згідно ст.369 ЦК України співвласники майна користуються ним спільно, а розпорядження майном здійснюється за згодою всіх співвласників.

Тому з 15.04.1991р. наше будинковолодіння перетворилось у спільну сумісну власність без визначення часток і існує по даний час , зміна його можлива за згодою всіх співвласників, оскільки двоє із співвласників спільної сумісної власності померли, це голова двору ОСОБА_7 та його теща ОСОБА_6 , то визначення часток можлива тільки в судовому порядку .

Оскільки частки є рівними, то у даному випадку всім 6-м власникам спільної сумісної власності, станом на 1991 рік належало по 1/6 частки даного будинковолодіння, які слід визначити .

З відповідними документами про прийняття спадщини ОСОБА_1 звернулася до нотаріальної контори з заявою від 27.02.2019р. за видачею свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_7

Нотаріусом була заведена спадкова справа з відповідним реєстром для видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом .

Проте, після вивчення нотаріусом поданих всіх документів на вищевказане будинковолодіння, листом нотаріуса від 11.07.2019р. за №247/02-14 було повідомлено ОСОБА_1 , що видати свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_1 не можливо, так відсутні правовстановлюючі документи на будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Частиною 1 ст. 80 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Це положення є одним із найважливіших наслідків принципу змагальності. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Відповідно до ч. 6 ст. 80 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, виходячи з заявлених позовних вимог, системного аналізу положень чинного законодавства України та матеріалів справи, суд дійшов висновку про те, що позов підлягає до задоволення.

На підставі ст.ст. 120,123, 549 ЦК УРСР (в редакції 1963 року), ст.ст.1216, 1217, 1268 ЦК Украни, листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/0-13 Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування, ст.ст. 2, 4, 10, 12, 77-80 ЦПК України, керуючись ст.ст. 259, 263-265, 273, 354-355 ЦПК України суд,-

Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визначити право власності на частки у праві спільної сумісної власності бувших членів колгоспного двору на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 по АДРЕСА_2 його частині за: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на спадкове майно за законом після смерті матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме на:

- 1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 ;

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно за законом після смерті батька ОСОБА_7 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 на:

-1/6 частину житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 ;

Після прийняття спадщини, частки у спільній часткові власності на житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 становитимуть :

- 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 ;

- 1/3 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 за ОСОБА_1 ;

- 1/6 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 за ОСОБА_3 ;

- 1/6 частина житлового будинку з господарськими будівлями і спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 за ОСОБА_4 .

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Головуючий: