Справа № 539/4585/19
Провадження № 2/539/288/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
30 березня 2020 року Лубенський міськрайонний суд
головуючого судді Іващенка Ю.А.,
при секретарі судового засідання Павличенко О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Лубни цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Лубенської міської ради, треті особи : відділ державної реєстрації виконавчого комітету Лубенської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ТОВ фірма «Орхідея-СВ», ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про скасування запису про право спільної часткової власності та визнання права власності на нерухоме майно , -
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до Лубенської міської ради, треті особи : відділ державної реєстрації виконавчого комітету Лубенської міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ТОВ фірма «Орхідея-СВ», ОСОБА_8 , ОСОБА_9 про скасування запису про право спільної часткової власності та визнання права власності на нерухоме майно.
В позові вказав, що він є власником нежитлового приміщення (гаража) загальною площею 79,9 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що становить 1/200 частину промислової бази, що знаходиться за цією ж адресою. Право власності на вказаний об`єкт нерухомості набуто ним на підставі договору дарування від 23.01.2018 року посвідченого приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Стромко І.В.
У вищезазначеному витягу з ДРРП про реєстрацію нежитлового приміщення, щодо виду спільної власності вказано: спільна часткова, а розмір частки зазначено 1/200. Ні в одному документі, ні у договорі дарування, ні у витягу з ДРРП не зазначено, що 1/200 це частина промислової бази, а не гаража (складу) Л-1, який входить у склад промислової бази, власником якого він являється.
Попереднім власником даного гаража (раніше складу) був ОСОБА_10 (Дарувальник за договором від 23.01.2018 року ) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Галич Н.М. 29.10.2003 року. У вказаному договорі також не зазначено, що гараж (раніше склад) Л-1 є 1/200 частиною промислової бази.
Колишнім власником ОСОБА_10 склад переобладнано під гараж з добудовою на підставі рішення виконкому Лубенської міської ради №348 від 25.12.2003 року.
Відповідно до довідки КП «Лубенське МЕТІ» №309 від 30.05.2019 року, виданої на його ім`я гараж (бувший склад) Л-1, що становить 1/200 промислової бази за адресою: АДРЕСА_2 , Полтавської області в КП «Лубенське МБТІ» зареєстровано 06.11.2003 року в низі №2, реєстровий № 253 за ОСОБА_10 (дарувальник за договором, стороною якого є він) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Галич Н.М. 29.10.2003 року за реєстровим №3942. Та зазначено об`єкти , які входять у склад промислової бази, зокрема, гараж(бувший склад) Л-1 становить 1/200 промислової бази та про відсутність співвласників гаражу (бувшого складу) Л-1, що становить 1/200 частину промислової бази.
З питання виправлення помилок у ДРРП, надання акту обстеження, про те, що гараж є окремим господарським приміщенням, про надання висновку про можливість виділу об`єкта нерухомості в окремий об`єкт нерухомого майна з часткою у власності 1/1 він звернувся до КП «Лубенське МБТІ» , на що отримав довідку щодо порядку поділу об`єктів нерухомого майна №366 від 11.06.2019 року
З питання присвоєння окремої адреси об`єкту нерухомого майна - гаража за адресою АДРЕСА_2 він звернувся до виконкому Лубенської міської ради. У відповіді щодо надання окремої адреси також зазначено про неможливість її присвоєння, оскільки, він є власником лише 1/200 частини вказаного майна.
02.10.2019 року за №13-08/16 він отримав відповідь у якій зазначалось, що внести зміни до ДРРП відділ немає можливості та рекомендовано звернутися до суду.
В судове засідання позивач не з`явився, представник позивача ОСОБА_11. звернулася до суду з заявою в якій прохала справу розглядати без участі позивача та без її участі, позовні вимоги підтримує, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, хоча відповідно до ст.ст.128 Цивільного процесуального кодексу України, був повідомлений про дату, час та місце проведення судового засідання, про причини своєї неявки у судове засідання не повідомив, клопотання від відповідача про розгляд справи за його відсутності до суду не надходило.
На підставі статті 223 Цивільного процесуального кодексу України, якщо суд не має відомостей про причини неявки відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних в ній даних та доказів.
Відповідно до статті 280 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлень про причини неявки або якщо зазначені причини визнані неповажними, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Представник третьої особи відділу державної реєстрації виконавчого комітету Лубенської міської ради в судове засідання не з`явився, про розгляд справи був повідомлений завчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомив.
Треті особи по справі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ТОВ фірма «Орхідея-СВ», ОСОБА_8 та ОСОБА_9 в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені завчасно та належним чином, причини своєї неявки суду не повідомили.
У зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, судом, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, не здійснювалось фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.
З`ясувавши обставини справи, дослідивши докази в порядку заочного провадження суд вважає за необхідне позов задовольнити частково.
Згідно ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 є власником нежитлового приміщення (гаража) загальною площею 79,9 кв.м., який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , що становить 1/200 частину промислової бази, що знаходиться за цією ж адресою, що підтверджується довідкою КП Лубенське МБТІ від 30.05.2019 року за №309. Право власності на вказаний об`єкт нерухомості набуто позивачем на підставі договору дарування від 23.01.2018 року посвідченого приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Стромко І.В.(а.с.13,14).
Попереднім власником даного гаража (раніше складу) був ОСОБА_10 (Дарувальник за договором від 23.01.2018 року ) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Галич Н.М. 29.10.2003 року. У вказаному договорі також не зазначено, що гараж (раніше склад) Л-1 є 1/200 частиною промислової бази.
Попереднім власником ОСОБА_10 склад переобладнано під гараж з добудовою на підставі рішення виконкому Лубенської міської ради №348 від 25.12.2003 року(а.с.37).
Відповідно до довідки КП «Лубенське МЕТІ» №309 від 30.05.2019 року, виданої на ім`я ОСОБА_1 гараж (бувший склад) Л-1, що становить 1/200 промислової бази за адресою: АДРЕСА_2 , Полтавської області в КП «Лубенське МБТІ» зареєстровано 06.11.2003 року в низі №2, реєстровий № 253 за ОСОБА_10 (дарувальник за договором, стороною якого є він) на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом Лубенського міського нотаріального округу Галич Н.М. 29.10.2003 року за реєстровим №3942. Та зазначено об`єкти, які входять у склад промислової бази, зокрема, гараж(бувший склад) Л-1 становить 1/200 промислової бази та про відсутність співвласників гаражу (бувшого складу) Л-1, що становить 1/200 частину промислової бази (а.с.39).
З питання виправлення помилок у ДРРП, надання акту обстеження, про те, що гараж є окремим господарським приміщенням, про надання висновку про можливість виділу об`єкта нерухомості в окремий об`єкт нерухомого майна з часткою у власності 1/1 позивач звернувся до КП «Лубенське МБТІ» , на що отримав довідку щодо порядку поділу об`єктів нерухомого майна №366 від 11.06.2019 року(а.с.48).
З питання присвоєння окремої адреси об`єкту нерухомого майна - гаража за адресою АДРЕСА_4 позивач звернувся до виконкому Лубенської міської ради. У відповіді щодо надання окремої адреси також зазначено про неможливість її присвоєння, оскільки, він є власником лише 1/200 частини вказаного майна(а.с.49).
За АДРЕСА_5 від 02.10.2019 року позивач отримав відповідь у якій зазначалось, що внести зміни до ДРРП відділ немає можливості та рекомендовано звернутися до суду(а.с.51).
Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу У країни, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
З 01.01.2013 року державна реєстрація речових прав на нерухоме майно проводиться органами державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та нотаріусами, як спеціальними субєктами, на яких покладено функції державного реєстратора прав.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація речових прав на нерухоме майно - офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Частиною другою статті 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» встановлено, що запис про скасування державної реєстрації прав вноситься до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (далі Державний реєстр прав) на підставі рішення про скасування записів Державного реєстру прав, що може бути прийняте державним реєстратором у разі подання заінтересованою особою рішення суду про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав.
Відповідно до абзаців першого та другого пункту 41 Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 26.10.2011 року № 1141, державний реєстратор вносить записи до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про скасування державної реєстрації прав у разі скасування на підставі рішення суду рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав та їх обтяжень.
Зміни до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносяться у разі зміни ідентифікаційних даних субєкта права, відомостей про обєкт нерухомого майна, у тому числі зміни його технічних характеристик, виявлення технічної помилки в записах Державного реєстру речових прав на нерухоме майно чи документах, виданих за допомогою програмних засобів ведення цього реєстру (описка, друкарська, граматична, арифметична чи інша помилка), за заявою власника чи іншого правонабувача.
Зміни до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносяться у випадку прийняття рішення Міністерством юстиції України, його територіальними органами за результатами розгляду скарги в порядку статті 37 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», щодо внесення змін до записів Державного реєстру речових прав на нерухоме майно/ виправлення помилки, допущеної державним реєстратором.
У разі якщо помилка в реєстрі впливає на права третіх осіб, зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вносяться на підставі відповідного рішення суду.
Третіми особами по справі є власники інших будівель загального об`єкту, в якому знаходиться гараж, що є власністю позивача, за виключенням ВАТ «Лубнибуд», яке є ліквідованим підприємством, що підтверджується довідкою з ЄДРНЮОФОП та ГФ (а.с. 52, 53).
Згідно ч.1 ст.328 ЦК України, право власності набувається на підставах,що не заборонені законом.
Відповідно до ст.392 Цивільного кодексу України, власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право не визнається іншою особою, а також втрати ним документа, який посвідчує право власності.
Оцінивши наявні докази у їх сукупності, надавши їм належну правову оцінку, а також враховуючи той факт, що припинення в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень запису про право спільної часткової власності та визначення за позивачем частки у праві приватної власності не порушає нічиїх інтересів та прав, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги слід задовольнити.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 141, 247, 259, 263-265, 268, 280-282 ЦПК України, -
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Полтавського апеляційного суду Полтавської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Відповідно до пп.15.5 п.15 розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Лубенський міськрайонний суд Полтавської області.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 01 квітня 2020 року.
Суддя Лубенського
міськрайонного суду Ю.А.Іващенко