Справа № 286/575/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року м. Овруч

Овруцький районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді Вачко В. І.

з секретарем Деменчук О. Г.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Овруцької міської ради Житомирської області про визнання права власності на спадкове майно , -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд із позовною заявою до відповідача Овруцької міської ради Житомирської області про визнання за ним права власності на спадкове майно житловий будинок по АДРЕСА_1 , який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , мотивуючи тим, що остання була його матір`ю; після її смерті відкрилась спадщина на майно, зокрема на спірний житловий будинок; позивач, будучи спадкоємцем за законом, у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті матері, однак нотаріус законною постановою відмовив у видачі свідоцтва про право на спадщину, у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на житловий будинок, тому просить позов задоволити, визнати за ним право власності на спірний житловий будинок.

Сторони в судове засідання не з`явились. Позивач у позовній заяві просив розглянути справу в його відсутність. Представник відповідача подав клопотання про розгляд справи за його відсутності, в якому висловився, що проти задоволення позову не заперечує, що розцінюється судом, як визнання позову.

Згідно з ч.ч.3, 4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі визнання позову провадиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Судом перевірено наявність у представника відповідача за довіреністю повноваження на визнання позову. Визнання позову відповідачем у цій справі не суперечить закону і не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб.

Враховуючи, що неявка учасників справи в судове засідання не перешкоджає розгляду справи по суті, у задоволення клопотання сторін, керуючись нормами ст.223 ЦПК України, суд здійснює розгляд справи за відсутності її учасників.

Тому, перевіривши законність визнання позову відповідачем, дослідивши та оцінивши докази у справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 , що підтверджується копіями свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на належне їй майно, зокрема на житловий будинок по АДРЕСА_1 , 1970 року побудови, що стверджується копією довідки Покалівського старостинського округу № 12 Овруцької міської ради Житомирської області № 1394 від 14.11.2019 року.

Відповідно до п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Згідно з ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи зазначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Згідно з ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та його батьки. Згідно з ч.1 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину чи не прийняти її. Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Як вбачається із копій матеріалів спадкової справи № 137/2020, заведеної Овруцькою державною нотаріальною конторою до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері спільним із нею проживанням, що також стверджується копією довідки Покалівського старостинського округу № 12 Овруцької міської ради Житомирської області № 1393 від 14.11.2017 року

Проте постановою державного нотаріуса Овруцької державної нотаріальної контори Житомирської області Фрусевич І.В. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.02.2020 року № 373/02-31 позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спірний житловий будинок із-за відсутності правовстановлюючих документів про належність майна спадкодавцю.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 26.02.2020 року, на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 права власності, інші речові права, іпотеки, обтяження не зареєстровано.

Тобто ОСОБА_2 правовстановлюючих документів на належний їй житловий будинок при житті не виготовила, право власності на нього не зареєструвала. Відтак, позивач не може оформити спадщину, маючи на це право.

Частиною 5 ст.1268 ЦК України визначено, що незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини, тобто з дня смерті спадкодавця (ч.2 ст.1220 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх невизнаних прав. У відповідності до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, зокрема якщо це право не визнається іншою особою.

На підставі викладеного в сукупності, за позивачем слід визнати право власності на спірний житловий будинок.

Позивач сплатив судовий збір в сумі 840,80 грн.

Тому керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 81, 141, 258, 259, 263-265, 273, 354, пп.15.5) п.15) п.1 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) право власності на житловий будинок по АДРЕСА_1 , який належав померлій ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Судові витрати залишити за позивачем.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Житомирського апеляційного суду або Овруцький районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 26.03.2020 року.

Суддя: В. І. Вачко