1Справа № 314/5790/19 2/335/1072/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Рибалко Н.І., за участю секретаря судового засідання Хлопко С.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Запоріжжя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа: Приватний нотаріус Вільнянського нотаріального округу Кравченко Олена Михайлівна про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування, обґрунтовуючи свої позовні вимоги наступним.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої відкрилась спадщина до складу якої входить недоотримана пенсія у розмірі 49924 грн. 17 коп. Рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 12.04.2019 року встановлено факт смерті ОСОБА_2 .

Позивач ОСОБА_1 звернулася до відповідача з метою оформлення документів та отримання належної їй суми недоотриманої пенсії, однак їй було відмовлено з посиланням відсутність довідки внутрішньо-переміщеної особи і довідки про склад мешканців на час смерті спадкодавця.

15.05.2019 року звернулася до Приватного нотаріуса Вільнянського нотаріального округу Кравченко О.М. з заявою про прийняття спадщини, однак постановою нотаріуса від 20.11.2019 року було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої матері ОСОБА_2 на спадкове майно, яке складається з недоотриманої пенсії, оскільки позивачкою не надано довідку про останнє місце проживання спадкодавця.

У зв`язку з чим, позивач просить суд стягнути з відповідача грошові кошти, набуті в порядку спадкування за законом у вигляді недоотриманої пенсії за життя ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі 49924 грн. 17 коп.

Ухвалою судді від 10.02.2020 року позовну заяву було залишено без руху, позивачу надано строк для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

25.02.2020 року на адресу суду від позивача надійшла заява про усунення зазначених в ухвалі недоліків.

Ухвалою судді від 28.02.2020 року позовну заяву ОСОБА_1 прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження, справу призначено до судового розгляду, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов.

27.03.2020 року на адресу суду від позивача надійшло клопотання про розгляд справи без її участі.

13.04.2020 року від Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області відзив в якому вказав, що заперечує проти заявлених вимог, просив відмовити у їх задоволенні, оскільки пунктом 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 встановлено, що для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі не звернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину. ч.1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини. У зв`язку з тим, що в матеріалах цивільної справи наявна постанова нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину, у позивача відсутні правові підстави для отримання недоотриманої пенсії в порядку спадкуванню.

В судовому засіданні 19.05.2020 року судом було винесено ухвалу про перехід від розгляду справи за правилами спрощеного провадження до розгляду за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання, відповідачу встановлено строк для подання відзиву на позов.

31.07.2020 року ухвалою суду підготовче провадження по справі було закрито та справу призначено до судового розгляду.

У судове засідання позивач та представник відповідача не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, раніше сторонами були направлені заяви від кожного окремо про розгляд справи без їх участі.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі, якщо відповідно до положень Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального засобу не здійснюється.

Дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Згідно з ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

У відповідності зі ст. ст. 12,13 ЦПК України, суд розглядає справи на принципах змагальності і диспозитивності, у межах заявлених позовних вимог на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Згідно ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , є донькою померлої ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що свідчить копія свідоцтво про народження позивача серія НОМЕР_1 від 12.01.1963 року (а.с. 10).

16.02.1985 року позивач уклала шлюб та змінила прізвище з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_4 », що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_2 від 16.02.1985 року народження (а.с. 11).

Мати позивачки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_3 від 14.05.2019 року (а.с.6) та рішенням Вільнянського районного суду Запорізької області від 12.04.2019 року було встановлено факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 12).

15 травня 2019 року позивач звернулась до приватного нотаріуса з заявою про прийняття спадщини за законом після померлої матері, постановою приватного нотаріуса Вільняняського районного нотаріального округу Запорізької області Кравченко О.М. від 20.11.2019 року було відмовлено позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, після померлої матері ОСОБА_2 на спадкове майно, яке складається з недоотриманої пенсії, оскільки позивачкою не надано довідку про останнє місце проживання спадкодавця (а.с.14).

Зазначені обставини визнані відповідачем і оскільки суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин і добровільності їх визнання, ці обставини в силу положень ст. 82 ЦПК не підлягають доказуванню.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст. 1217 ЦК України). Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у ст.ст. 1261-1265 ЦК України (ст. 1223 ЦК України).

Частиною 1 статті 1220 ЦК України передбачено, що відкриття спадщини внаслідок смерті особи та часом відкриття спадщини є день смерті особи. Останнє місце проживання спадкодавця є місцем відкриття спадщини, що передбачено ч.1 ст.1221 ЦК України.

Відповідно до ст. 1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліменти, допомоги у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Ст. 1258 ЦК України встановлено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст. 1261 ЦК України).

Згідно ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той із подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Ч. 1 ст. 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до вимог ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно поживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст. 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Згідно ч. 1 ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. За ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Як було встановлено судом, позивачка у справі є спадкоємцем першої черги за законом.

У передбачений законом строк для прийняття спадщини позивачка звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою, однак приватним нотаріусом було винесено постанову про відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку з чим, на даний час оформити своє право на спадщину та отримати відповідне свідоцтво позивачка не має можливості.

Прийняття спадщини є фактом, яке відображає волю спадкоємця прийняти майно після смерті спадкодавця. В даному випадку позивачка прийняла спадщину юридично, оскільки її воля, як спадкоємиці за законом, була виражена у подачі нею заяви про прийняття спадщини.

Таким чином, позивачка прийняла спадщину в порядку ч. 1 ст. 1269 ЦК України, оскільки своєчасно подала заяву про прийняття спадщини, прийняла її за законом. Інших спадкоємців немає.

Згідно ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, суд вважає, що позивачка є суб`єктом набуття права власності на недоотриману пенсію з підстав прийняття спадщини за законом в порядку ч.1 ст. 1269 ЦК України.

Щодо визначення розміру нарахованої, але не виплаченої пенсії матері позивача - ОСОБА_2 , то суд враховує, що відповідачем у відзиві на позовну заяву не спростовано твердження позивача про те, що вказана сума пенсії складає 49924 гривні 17 копійок, не надано жодних доказів на спростування тверджень позивача, а тому саме на вказану суму нарахованої, але не виплаченої пенсії за позивачем слід визнати право власності.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути витрати по сплаті судового збору, що документально підтверджені у розмірі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 13, 77-81, 263-265, 352, 354 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області, третя особа: Приватний нотаріус Вільнянського нотаріального округу Кравченко Олена Михайлівна про визнання права власності на недоотриману пенсію в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) право власності на нараховану, але не виплачену пенсію її матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 49924 (сорок дев`ять тисяч дев`ятсот двадцять чотири) гривні 17 копійок, в порядку спадкування за законом на підставі ч.1 ст. 1269 ЦК України.

Стягнути з Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.

Суддя: Н.І. Рибалко