Постанова

Іменем України

05 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 395/1167/17

провадження № 61-3140св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Журавель В. І. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Русинчука М. М.,

учасники справи:

позивач - товариство з обмеженою відповідальністю «Прогрес»,

відповідачі: ОСОБА_1 , державний кадастровий реєстратор відділу у Новомиргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Котляренко Валентина Павлівна,

треті особи: державний реєстратор Новомиргородської районної державної адміністрації Немировська Людмила Євгенівна, фермерське господарство «Ярослав»,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» на постанову Кропивницького апеляційного суду від 28 грудня 2018 року у складі колегії суддів: Мурашка С. І., Карпенка О. Л., Кіселика С. А.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У жовтні 2017 року товариство з обмеженою відповідальністю «Прогрес» (далі - ТОВ «Прогрес») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , державного кадастрового реєстратора відділу у Новомиргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Котляренко В. П., треті особи: державний реєстратор Новомиргородської районної державної адміністрації (далі - державний реєстратор) Немировська Л. Є., фермерське господарство «Ярослав» (далі - ФГ «Ярослав»), у якому просило:

- визнати недійсним рішення про поділ орендованої земельної ділянки та скасувати державну реєстрацію новостворених земельних ділянок з закриттям розділів в Поземельній книзі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на земельні ділянки: площею 2,85 га, кадастровий номер :02:000:3146 та площею 0,0071 га, кадастровий номер :02:000:4145;

- відновити реєстрацію земельної ділянки, площею 2,8571 га, кадастровий номер :02:000:0389 з відкриттям розділів в Поземельній книзі та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно;

- визнати недійсним та скасувати державну реєстрацію права оренди на земельну ділянку, площею 2,85 га, кадастровий номер :02:000:3146, на підставі договору, укладеного між ОСОБА_1 і ФГ «Ярослав»;

- визнати за ним право оренди на земельну ділянку, площею 2,8571 га, кадастровий номер :02:000:0389.

Свої вимоги позивач обґрунтовував тим, що 20 вересня 2007 року між ним та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки площею 2,8571 га, кадастровий номер :02:000:0389, терміном на 10 років, який зареєстровано 05 вересня 2008 року.

14 вересня 2016 року між сторонами укладено додаткову угоду до вказаного договору оренди земельної ділянки, згідно з якою продовжено строк оренди до 20 вересня 2027 року.

Право оренди на вказану земельну ділянку зареєстровано 15 березня 2017 року за №19548420.

У подальшому стало відомо, що ОСОБА_1 замовила у землевпорядній організації технічну документацію про поділ вищевказаної земельної ділянки на дві земельні ділянки площами 2,85 га та 0,0071 га, при цьому не погодивши з орендарем.

17 квітня 2017 року державний кадастровий реєстратор відділу у Новомиргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Котляренко В. П. на підставі поданої ОСОБА_1 технічної документації провела державну реєстрацію новостворених земельних ділянок: площею 0,0072 га, кадастровий номер :02:000:4145, та площею 2,85 га, кадастровий номер :02:000:3146 з відкриттям розділів на новостворені земельні ділянки з записами в Поземельній книзі, а розділ з записом про земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0389, яка орендується ТОВ «Прогрес» в Поземельній книзі закрила.

16 червня 2017 року державний реєстратор Немировська Л. Є. зареєструвала право оренди на земельну ділянку площею 2,85 га за ФГ «Ярослав».

Позивач, посилаючись на те, що вищевказані дії не відповідають вимогам закону, порушують його права і охоронювані законом інтереси, та вони є протиправними, просив позовні вимоги задовольнити.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 07 вересня 2018 року у складі судді Орендовського В. А. позов ТОВ «Прогрес» задоволено частково.

Визнано незаконними рішення державного кадастрового реєстратора відділу у Новомиргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Котляренко В. П. про поділ земельної ділянки, площею 2,8571 га, кадастровий номер :02:000:0389, державну реєстрацію земельної ділянки, площею 2,385 га, кадастровий номер :02:000:3146, та земельної ділянки, площею 0,0071 га, кадастровий номер :02:000:4145.

Скасовано державну реєстрацію земельної ділянки, площею 2,85 га, кадастровий номер :02:000:3146 та земельної ділянки, площею 0,0071 га, кадастровий номер :02:000:4145.

Зобов'язано відділ у Новомиргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області відновити реєстрацію земельної ділянки, площею 2,8571 га, кадастровий номер :02:000:0389, яка перебуває в оренді у ТОВ «Прогрес» на підставі договору оренди земельної ділянки від 20 вересня 2007 року №389 та додаткової угоди від 14 липня 2016 року № 52 до вказаного договору, що зареєстрований у Новомиргородському відділі КРФ ДП «ЦДЗК» 05 вересня 2008 року.

В іншій частині позову відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції виходив із того, що відповідач не надав доказів на підтвердження правомірності своїх дій, а тому рішення відповідача не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, є незаконними і підлягають скасуванню.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Кропивницького апеляційного суду від 28 грудня 2018 року рішення Новомиргородського районного суду Кіровоградської області від 07 вересня 2018 року скасовано та ухвалено нове рішення, яким в задоволенні позову ТОВ «Прогрес» відмовлено.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд апеляційної інстанції виходив із того, що суд першої інстанції своїм рішенням вирішив питання про позбавлення права оренди на спірну земельну ділянку ФГ «Ярослав», яке залучено третьою особою, а не відповідачем у справі.

Апеляційний суд також зазначив, що участь державного кадастрового реєстратора у якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушенні прав) у спорі не змінює його цивільно-правового характеру, а обраний позивачем спосіб захисту не призводить до відновлення його прав.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

Не погодившись із таким вирішенням спору, ТОВ «Прогрес» подало касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувану постанову апеляційного суду та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга ТОВ «Прогрес» аргументована тим, що обраний ним спосіб захисту прав та інтересів є ефективним і надасть можливість повернути спірну земельну ділянку до первісного стану, відновити відомості у Державному земельному кадастрі про право оренди позивача, отже призведе до відновлення порушених прав та інтересів позивача.

Апеляційний суд, вирішуючи спір, не врахував, що має місце порушення не тільки законних прав позивача на оренду спірної земельної ділянки, а й законного інтересу позивача щодо мирного володіння земельною ділянкою, та не надав оцінку доводам й письмовим поясненням позивача.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу не надходили

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 21 березня 2019 року відкрито касаційне провадження в справі за позовом ТОВ «Прогрес» до ОСОБА_1 , державного кадастрового реєстратора відділу у Новомиргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Котляренко В. П., треті особи: державний реєстратор Новомиргородської районної державної адміністрації Немировська Л. Є., ФГ «Ярослав», про визнання недійсними рішень про поділ та реєстрацію земельної ділянки.

Витребувано із Новомиргородського районного суду Кіровоградської області зазначену справу.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Суди встановили, що 20 вересня 2007 року ТОВ «Прогрес» та ОСОБА_1 уклали договір оренди земельної ділянки, згідно з яким остання передала належну їй земельну ділянку, площею 2,8571 га, кадастровий номер :02:000:0389, в оренду терміном на 10 років. Вказаний договір зареєстровано в Новомиргородському відділі КРФ ДП «ЦДЗК» 05 вересня 2008 року.

14 липня 2016 року сторони уклали додаткову угоду № 52 «Про зміну і доповнення до договору оренди земельної ділянки від 20 вересня 2007 року № 389», згідно з якою строк дії договору оренди продовжено до 20 вересня 2027 року з орендною платою 8 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Додаткову угоду зареєстровано 15 березня 2017 року державним реєстратором Новомиргородської міської ради.

ОСОБА_1 звернулась до землевпорядної організації та замовила технічну документацію про поділ земельної ділянки площею 2,8571 га на дві земельні ділянки 2,85 га та 0,0071 га.

17 квітня 2017 року державний кадастровий реєстратор провела державну реєстрацію новостворених земельних ділянок та видала витяг НВ-017 на земельну ділянку з площею 0,0071 га, кадастровий номер :02:000:4145, та витяг НВ-017 на земельну ділянку з площею 2,85 га, кадастровий номер :02:000:3146, з відкриттям розділів на новостворені земельні ділянки з записами в Поземельній книзі, а розділ з записом про земельну ділянку з кадастровим номером :02:000:0389, яка знаходилася в оренді у ТОВ «Прогрес», закрила.

25 травня 2017 року державний реєстратор Новомиргородської районної державної адміністрації Немировська Л. Є. здійснила державну реєстрацію новостворених земельних ділянок та 16 червня 2017 року зареєструвала право оренди за ФГ «Ярослав» на новостворену земельну ділянку площею 2,85 га з кадастровим номером :02:000:3146.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу II«Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Наведені в касаційній скарзі доводи не дають підстав для висновку про неправильне застосування апеляційним судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно дочастини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України (стаття 5 ЦПК України в редакції, чинній на час подання позову).

ТОВ «Прогрес» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , яка є власником спірної земельної ділянки, та державного кадастрового реєстратора у Новомиргородському районі Головного управління Держгеокадастру у Кіровоградській області Котляренко В. П., яка здійснила державну реєстрацію новостворених земельних ділянок.

Обґрунтовуючи вимоги, позивач посилався на те, що внаслідок протиправного рішення державного кадастрового реєстратора щодо проведення державної реєстрації поділу спірної земельної ділянки та реєстрації новостворених земельних ділянок, видачі витягів без зазначення права оренди ТОВ «Прогрес», порушені його права та правомірні очікування щодо мирного володіння майном, належним йому на праві оренди.

Визнання протиправним і скасування рішення, запису щодо державної реєстрації права оренди на земельну ділянку в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за третьою особою є захистом прав позивача на земельну ділянку від їх порушення іншою особою, за якою зареєстровано аналогічне право щодо того ж самого нерухомого майна.

Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно чи обтяження такого права за іншою особою у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно є цивільно-правовим.

Вирішення таких спорів відбувається за правилами цивільного або господарського судочинства залежно від суб`єктного складу сторін.

Належним відповідачем у такому спорі є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої внесений відповідний запис до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Участь державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) не змінює цивільно-правового характеру спору.

Такого ж висновку дійшла Велика Палата Верховного Суду в постановах від 04 квітня 2018 року в справі № 817/1048/16, від 04 вересня 2018 року в справі № 823/2042/16, від 16 січня 2019 року в справі № 755/9555/18 та від 26 лютого 2010 року в справі № 304/284/18.

Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава (частина друга статті 48 ЦПК України), до яких звернуті матеріально-правові вимоги позивача. Отже, можливість інших суб`єктів, зокрема посадових осіб, у тому числі державних реєстраторів, брати участь у цивільному процесі в якості позивачів і відповідачів у цивільному процесі обмежена.

Суд захищає порушене право чи охоронюваний законом інтерес позивача саме від відповідача (близькі за змістом висновки сформульовані у пункті 7.17 постанови Великої Палати Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/17792/17). Якщо позовна вимога заявлена до особи, яка не є учасником спірних правовідносин (тобто, не до тієї особи, яка має відповідати за цією вимогою), така особа є неналежним відповідачем.

Таким чином, у даній справіучасть державного реєстратора в якості співвідповідача (якщо позивач вважає його винним у порушені прав) не змінює цивільно-правового характеру спору.

Належним відповідачем є особа, право на майно якої оспорюється та щодо якої здійснено аналогічний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно.

Вимог до ОСОБА_1 , як власника земельної ділянки, та ФГ «Ярослав», як нового орендаря, про порушення своїх прав позивач не заявляв.

ФГ «Ярослав», за яким 15 червня 2017 року в Державному реєстрі речового права зареєстровано право оренди на новостворену земельну ділянку площею 2,85 га, залучено до участі в справі третьою особою, а не відповідачем.

Відповідно до частини першої та другої статті 51 ЦПК України суд першої інстанції за клопотанням позивача, до початку першого судового засідання, замінює первісного відповідача належним відповідачем, якщо позов пред`явлено не до тієї особи, яка має відповідати за позовом, або залучає до участі у справі іншу особу як співвідповідача.

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

Такий правовий висновок викладено у постановах Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 523/9076/16-ц; від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц; від 21 листопада 2018 року у справі № 127/93/17-ц; від 12 грудня 2018 року у справі № 570/3439/16-ц; від 12 грудня 2018 року у справі № 372/51/16-ц; від 15 травня 2019 року у справах № №552/91/18, 554/9144/17.

ТОВ «Прогрес» клопотань про заміну неналежного відповідача на належного не подавало.

Пред`явлення позову до неналежного відповідача не є підставою для відмови у відкритті чи для закриття провадження у справі. За результатами розгляду справи суд відмовляє у позові до неналежного відповідача та приймає рішення щодо суті заявлених до належного відповідача вимог.

З урахуванням наведеного, апеляційний суд дійшов правильного висновку про скасування рішення суду першої інстанції, яке не відповідає вимогам процесуального закону, та відмову в задоволенні позову ТОВ «Прогрес».

Доводи касаційної скарги ТОВ «Прогрес» не дають підстав для висновку, що постанова апеляційного суду прийнята без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до незгоди заявника з висновком суду та переоцінки доказів у справі, що відповідно до положень статті 400 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року) знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Ураховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку про наявність передбачених частиною третьою статті 401 ЦПК України підстав для залишення касаційної скарги без задоволення, а постанови апеляційного суду - без змін.

Керуючись статтями 389, 400, 401 ЦПК України (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Прогрес» залишити без задоволення.

Постанову Кропивницького апеляційного суду від 28 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Судді: В. І. Журавель

Н. О. Антоненко

М. М. Русинчук