пр. № 2/759/1023/20
ун. № 759/1352/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року м. Київ

Суддя Святошинського районного суду м. Києва Марко Я.Р., за участю секретаря судових засідань Шапаренка О.С., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного реєстратора Комунального підприємства «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Осиповича Ігоря Віталійовича, Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - ОСОБА_3 , нотаріус Луцького міського нотаріального округу Ващук Віру Федорівну про скасування реєстраційних дій, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Святошинського районного суду м. Києва з позовом про скасування реєстраційної дії, яким просив скасувати реєстраційну дію, вчинену 21. 06.2017 року № 1033796 щодо зміни відомостей в частині засновників, керівника підприємства ТОВ «СІТІ МАРКЕТ-М».

Ухвалою Святошинського районного суду від 28.08.2019 відкрито провадження у справі.

Відповідачі не скористались правом надання відзиву на позов, а також не подали до суду будь-яких заяв або клопотань.

За таких обставин суд вважає за можливе справу по суті розглянути на підставі наявних справі доказів без фіксування судового засідання технічними засобами на підставі ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив такі фактичні обставини та відповідні правовідносини.

Стаття 19 Конституції України передбачає, що правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. У статті 124 Конституції України закріплено, що правосуддя в Україні здійснюють виключно суди. Юрисдикція судів поширюється на будь-який юридичний спір та будь-яке кримінальне обвинувачення. У передбачених законом випадках суди розглядають також інші справи.

За статтею 125 Конституції України судоустрій в Україні будується за принципами територіальності й спеціалізації та визначається законом.

За вимогами частини першої статті 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суди спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Судова юрисдикція - це компетенція спеціально уповноважених органів судової влади здійснювати правосуддя у формі визначеного законом виду судочинства щодо визначеного кола правовідносин. Критеріями розмежування судової юрисдикції, тобто передбаченими законом умовами, за яких певна справа підлягає розгляду за правилами того чи іншого виду судочинства, є суб`єктний склад правовідносин, предмет спору та характер спірних матеріальних правовідносин у їх сукупності. Крім того, таким критерієм може бути пряма вказівка в законі на вид судочинства, у якому розглядається визначена категорія справ.

Відповідно до частини 1 статті 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно з частиною 1 статті 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до частини 1 статті 2 Господарського процесуального кодексу України завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави.

Стаття 20 Господарського процесуального кодексу України передбачає справи, що відносяться до юрисдикції господарських судів.

Так пунктами 1, 3 статті 20 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема: 1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні правочинів у господарській діяльності, крім правочинів, стороною яких є фізична особа, яка не є підприємцем, а також у спорах щодо правочинів, укладених для забезпечення виконання зобов`язання, сторонами якого є юридичні особи та (або) фізичні особи - підприємці;3) що справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів;

Велика Палата Верховного Суду розглянула питання підсудності окремих видів корпоративних спорів, а саме: спір, який виник з корпоративних відносин між учасниками приватного підприємства щодо розірвання укладеного між ними договору купівлі-продажу (відступлення) частки у статутному капіталі цього підприємства, є господарсько-правовим і підлягає розгляду за правилами господарського судочинства (постанова Великої Палати Верховного Суду від 23.05.2018 р. у справі №911/3494/16).

Як вбачається з предмету даного позову він виник з корпоративних відносин між учасниками підприємства щодо внесення змін до відомостей ТОВ «СІТІ МАРКЕТ-М» в частині змін засновників, керівника товариства та його місцезнаходження, тобто, спір є господарсько-правовим і підлягає розгляду за правилами господарського судочинства.

Відповідно до пункту 1 частиною 1 статті 255 Цивільного процесуального кодексу України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

На підставі наведеного суд, приходить до висновку про закриття провадження у справі.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1,2, 13, 200, 255, 352, 354 ЦПК України, ст.ст. 1, 2, 20 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Провадження по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Державного реєстратора Комунального підприємства «Новозаводське» Мартинівської сільської ради Пулинського району Житомирської області Осиповича Ігоря Віталійовича, Святошинської районної у м. Києві державної адміністрації, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідачів - ОСОБА_3 , нотаріус Луцького міського нотаріального округу Ващук Віру Федорівну про скасування реєстраційних дій - закрити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складання цієї ухвали.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя Я.Р. Марко