ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

справа № 640/10395/19

провадження № 22-ц/818/1617/20

25 березня 2020 року

м. Харків

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Котелевець А.В.,

суддів - Піддубного Р.М., Тичкової О.Ю.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Харківміськгаз»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2019 року в складі судді Зуба Г.А.,

у с т а н о в и в:

В травні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Харківміськгаз» (далі - ПАТ «Харківгаз») про захист прав споживача.

Позовна заява, з урахуванням уточнень, мотивована тим, що тривалий час вона є споживачем послуг відповідача з газопостачання її будинку за адресою: АДРЕСА_1 . Договір на проведення технічного обслуговування системи газопостачання житлового будинку № 1076 був укладений 08 жовтня 1999 року між ПАТ «Харківгаз» та її чоловіком ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 . З цього ж часу у будинку був встановлений прилад обліку лічильника за № 9000218. 16 квітня 2019 року працівники ПАТ «Харківгаз» склали акт № 4601 про виявлення порушень та демонтаж лічильника газу нібито у зв`язку з підозрою на втручання в роботу цього лічильника. На засіданні комісії 23 квітня 2019 року було проведено експертизу та складено акт № 816Е, згідно з яким виявлено, що механічних пошкоджень лічильника не має, лічильник не вскривався, а пломба-заглушка не відповідає зразку заводу-виробника, повірка лічильника не проводилась. 17 травня 2019 року їй було надано акт-розрахунок, в якому було зазначено про нібито виявлене несанкціоноване втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, та повідомлення про відключення газопостачання, в якому зазначено про наявність боргу в розмірі 68 516,17 грн. Зазначені висновки та дії відповідача є незаконними, оскільки за період з 08 жовтня 1999 року по 16 квітня 2019 року працівники відповідача неодноразово проводили огляд лічильника та перевірку показань, порушень встановлено не було, в роботу лічильника ніхто не втручався. Враховуючи викладене, ОСОБА_1 просила визнати дії ПАТ «Харківміськгаз» незаконними та скасувати донарахування в розмірі 68 516,17 грн, що проведено на підставі акта від 16 квітня 2019 року № 52/19к.

24 червня 2019 року Зубрич Дмитро Олександрович - представник ПАТ «Харківміськгаз» подав відзив на позовну заяву, в якому просив відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відзив мотивовано недоведеністю позовних вимог та правомірністю дій працівників ПАТ «Харківміськгаз».

Рішенням Київського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що факт втручання в роботу лічильника, а саме - підозра несанкціонованого втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, відсутність пломби заводу-виробника, встановлення предмета кустарного виробництва. Порушення рядності цифр рахункового механізму підтверджено актом про порушення № 52/19К, актом про виявлені порушення № 4607 та протоколом № 4607 від 16 квітня 2019 року, що позивачем не спростовано.

09 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до Харківського апеляційного суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм процесуального права, просила скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що докази на підтвердження факту її втручання в роботу лічильника суд першої інстанції долучив до матеріалів справи без зазначення поважності причин неподання таких доказів разом з відзивом на позовну заяву. Ці докази були прийняті до розгляду, а справа розглянута в цей же день, що позбавило її можливості надати свої заперечення. Вважає, що відповідач не довів, що повірка засобу вимірювальної техніки складом комісії була законною, а комісія мала право проводити повірку та експертизу даного засобу вимірювальної техніки. Суд поклав в основу рішення показання свідка Бурьян Д.С. , який є заінтересованою особою, оскільки був присутнім при проведенні експертизи лічильника та головою комісії (начальник відділу лабораторних вимірів). Крім того, зазначає, що суду не надано фото або зразок пломби-заглушки, яка повинна стояти на лічильнику та яка відповідала б зразку заводу-виробника.

19 лютого 2020 року Барладян Наталія Олександрівна - представник ПАТ «Харківміськгаз» подала відзив на апеляційну скаргу, в якому просила залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відзив мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційних скарг має право залишити судове рішення без змін, а скаргу - без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що ОСОБА_1 є споживачем послуг з газопостачання, які надає ПАТ «Харківміськгаз» у будинок АДРЕСА_1 .

Договір на проведення технічного обслуговування системи газопостачання житлового будинку № 1076 був укладений 08 жовтня 1999 року між ПАТ «Харківміськгаз» та чоловіком позивача ОСОБА_2 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 .

У будинку був встановлений прилад обліку лічильника за № 9000218. ОСОБА_1 споживала газ та сплачувала кошти за його споживання.

При проведенні 16 квітня 2019 року перевірки за вказаною адресою працівники ПАТ «Харківміськгаз», у присутності споживача, склали два акти № 52/9К - про порушення, № 4607 - про виявлені порушення, а також протокол № 4607 про демонтаж лічильника газу для проведення експертизи. В актах зазначено про ознаки несанкціонованого втручання в роботу засобу вимірювальної техніки, відсутність пломби заводу-виробника, встановлення предмета кустарного виробництва, порушення рядності цифрового механізму. В протоколі зазначено про демонтаж лічильника для проведення експертизи, а також повідомлено споживачу про необхідність прибути на засідання комісії в ПАТ «Харківміськгаз».

23 квітня 2019 року членами комісії ПАТ «Харківміськгаз» було проведено експертизу лічильника газу МКМ G6, заводський № 9000218, про що складено акт № 816Е, за результатами якої вказаний лічильник визнано непридатним для застосування. Експертизою виявлено, що пломба-заглушка не відповідає зразку заводу виробника.

23 квітня 2019 року проведена повірка лічильника газу МКМ G6, заводський № 9000218, про що Державним підприємством «Всеукраїнський державний науково-виробничий центр стандартизації, метрології, сертифікації та захисту прав споживачів» видано довідку № 39-1-4/9104 ЦСБ 816Е про непридатність законодавчо регульованого засобу вимірювальної техніки (а. с. 69-75).

17 травня 2019 року комісією ПАТ «Харківміськгаз» було складено протокол необлікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості, за яким збитки, завдані порушенням споживача, складають 68 516,17 грн.

Звертаючись до суду з цим позовом, ОСОБА_1 вказувала, що за період з 08 жовтня 1999 року по 16 квітня 2019 року працівники відповідача неодноразово проводили огляд лічильника та перевірку показань і порушень встановлено не було, в роботу лічильника ніхто не втручався.

Відповідно до пункту 34 Правил надання населенню послуг з газопостачання, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 19 грудня 1999 року № 2246 (далі - Правила), споживач несе відповідальність згідно з законодавством, зокрема, за пошкодження лічильника газу, пломб на ньому, порушення цілості або пошкодження повірочного тавра, а також дії, що призводять до зниження показань лічильника; зривання пломб на газових приладах та пристроях, опломбованих газопостачальним або газорозподільним підприємством; порушення інших вимог цих Правил.

Відповідно до пункту 2.2 Порядку відшкодування збитків, завданих газопостачальному підприємству внаслідок порушення споживачем природного газу Правил надання населенню послуг з газопостачання, який затверджено постановою Національної комісії регулювання електроенергетики України від 29 травня 2003 року № 475 (далі - Порядок), у разі пошкодження лічильника газу, повірочного тавра, цілісності його пломб з вини споживача або дій споживача, що призвело до заниження показань лічильника, розрахунок збитків здійснюється згідно норм споживання, встановлених постановою Кабінету Міністрів України від 08 червня 1996 року № 619 «Про затвердження норм споживання природного газу населенням у разі відсутності газового лічильника», з урахуванням кількості підключених газових приладів, пристроїв, розміру опалювальної площі, кількості осіб, яким надавались послуги з газопостачання, та кількості днів з часу останнього контрольного зняття представником газопостачальної організації показань лічильника газу до дня виявлення порушення, але не більше ніж за 6 місяців.

Отже, за змістом пункту 34 Правил та пункту 2.2 Порядку відповідальність споживача настає у разі навмисного пошкодження лічильника газу, повірочного тавра і цілісності пломб або у разі дій, що призвели до зниження показників лічильника.

Несанкціоноване втручання у роботу засобу вимірювальної техніки/лічильника газу - це втручання в роботу або конструкцію чи складові комерційного вузла обліку (зокрема лічильника газу), у тому числі шляхом їх підробки, пошкодження чи пошкодження на них пломб, впливу дії спрямованого постійного магнітного поля або зміни конфігурації даних обчислювача/коректора об`єму газу (первинного програмування чи протоколу параметризації), внаслідок чого витрата (споживання) природного газу комерційного газу комерційним вузлом обліку не обліковується (обліковується частково чи з порушенням законодавства), та інші дії, що призводять до викривлення даних обліку природного газу (пункт 4 глави 1 розділу 1 Кодексу газорозподільних систем).

Статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, в тому числі, шляхом припинення дії, яка порушує право, та відновлення становища, яке існувало до порушення.

Цивільне процесуальне законодавство обґрунтованим визначає рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні (частина п`ята статті 263 ЦПК України).

Обов`язок довести ті обставини, на які сторона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, і які мають значення для ухвалення рішення, покладається на відповідну сторону. На припущеннях доказування ґрунтуватися не може (частини 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України).

Вирішуючи спір, суд першої інстанції врахував наведене. Із наданих позивачем та відповідачем доказів і заперечень, досліджених у судовому засіданні, встановлено навмисне пошкодження позивачем лічильника, замість якого встановлено предмет кустарного виробництва. Тому суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позову ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України.

Доводи апеляційної скарги про те, що повірка засобу вимірювальної техніки складом комісії була незаконною, а комісія не мала права проводити повірку та експертизу даного засобу вимірювальної техніки є безпідставними.

Склад комісії з проведення експертизи засобів вимірювальної техніки та пломб, які встановлені на комерційних вузлах обліку природного газу споживачів, затверджено в новій редакції Наказом голови правління ПАТ «Харківміськгаз» Джиоєва Р.Л. від 19 березня 2019 року № 02.5.2Но-77-0319 «Про затвердження складу комісії», згідно з яким голова комісії - начальник відділу лабораторних вимірів Бурьян Д.С. , члени комісії - зокрема, старший майстер СЕСГ Південного відділення ОСОБА_7 , інженер з метрології відділу лабораторних вимірів ОСОБА_8 , фахівець режиму секретності відділу економічної безпеки Федоров М.В., за участю яких складався акт № 816Е експертизи лічильника газу від 23 квітня 2019 року.

Інші доводи апеляційної скарги на висновки суду щодо відсутності правових підстав для задоволення позову не впливають, зводяться до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції надана належна оцінка.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга не підлягає задоволенню, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 375, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду м. Харкова від 03 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 25 березня 2020 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді Р.М.Піддубний

О.Ю.Тичкова