Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/7051/20
Провадження № 2-з/711/70/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07.10.2020 м. Черкаси

Придніпровський районний суд міста Черкаси у складі:

головуючого судді Позарецької С.М.,

при секретарі судового засідання Осадчій А.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Придніпровського районного суду м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 06.10.2020р. звернулася до суду із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрфактор сервіс», Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Білої Ірини Володимирівни, треті особи: ОСОБА_2 , Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Бурмага Євгеній Анатолійович про визнання недійсним договору купівлі-продажу права вимоги за кредитним договором та договору про відступлення прав за договором іпотеки.

Питання про відкриття провадження за позовною заявою не вирішене.

Крім того, 07.10.2020р. заявником ОСОБА_1 через адвоката Руднічук Д.В. до суду подана заява про забезпечення вказаного позову. Зазначено, що нею подана позовна заява про визнання недійсним договору купівлі-продажу (відступлення) права вимоги за кредитним договором №477п/99/2008-980 від 27.06.2019р. та договору про відступлення прав за договором іпотеки від 27.06.2019, укладених між ПАТ «КБ «Надра» в особі уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Білої І.В. та ТОВ «Юрфактор сервіс».

11.09.2008р. між ВАТ «КБ «Надра» та ОСОБА_3 був укладений кредитний договір, за яким банк надав позичальнику кредит в сумі 250000грн. під 21,69% річних із строком погашення до 05.09.2013р.

11.09.2008р. між банком та ОСОБА_3 в якості забезпечення виконання зобов`язань за цим кредитним договором укладено договір іпотеки , що посвідчений приватним нотаріусом Черкаського районного нотаріального округу Корчемною М.В. (реєстр №3759).

Заочним рішенням Придніпровського райсуду м. Черкаси стягнуто з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 (поручитель за договором поруки від 11.09.2008р.) солідарно на користь банку заборгованість за вказаним кредитним договором в розмірі 291560,56грн, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки від 11.09.2008р., а саме будинковолодіння, що по АДРЕСА_1 , яке належить ОСОБА_4 на праві власності. Виконавчий лист пред`явлений до виконання через органи ДВС і виконувався до серпня 2018р.

Через електронні торги ТОВ «Юрфактор сервіс» придбало лот з права вимоги до ОСОБА_4 та ОСОБА_2 заборгованості перед банком по кредитному договору з забезпеченням за ціною 159805грн. 10коп.

Між ПАТ «КБ «Надра» в особі уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Білої І.В. та ТОВ «Юрфактор сервіс» укладені договір купівлі-продажу (відступлення) права вимоги за кредитним договором №477п/99/2008-980 від 27.06.2019р. та договір про відступлення прав за договором іпотеки від 27.06.2019.

Ухвалою Придніпровського райсуду м. Черкаси від 19.11.2019р. замінено сторону виконавчого провадження з примусового виконання рішення суду від 08.02.2010р. із стягувача ВАТ «КБ «Надра» на ТОВ «Юрфактор сервіс». Постановою державного виконавця Придніпровського ВДВС замінено стягувача ВАТ «КБ «Надра» на нового стягувача ТОВ «Юрфактор сервіс».

Після повернення виконавчого листа Придніпровським ВДВС, за заявою стягувача приватним виконавцем Бурмага Є.А. відкрито виконавче провадження 17.08.2020р.

Постановою приватного виконавця від 08.09.2020р. призначено суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадження з метою визначення ринкової вартості житлового будинку з надвірними спорудами, що по АДРЕСА_1 , який належить ОСОБА_3 . Згідно проведеної оцінки вартість будинку з надвірними спорудами була оцінена на суму 510110грн.

Крім того, приватний виконавець через державне підприємство «СЕТАМ» на даний час виставив на реалізацію через електронні торги предмет іпотеки - нерухоме майно за вказаною адресою, який буде реалізовуватись на аукціоні 15.10.2020р. за стартовою ціною 510110грн.

Отже, вважає, що в разі визнання недійсними договорів від 27.06.2019р., ТОВ «Юрфактор сервіс» втрачає право нового кредитора, а тому будь-які дії щодо подальшого стягнення на користь ТОВ «Юрфактор сервіс» на даний час необхідно припинити, оскільки перераховані кошти в разі втрати статусу нового кредитора необхідно буде повертати, що ускладнить поновлення порушених прав позивача та не сприятиме їх ефективному захисту.

Таким чином, заявник вважає, що слід вжити заходів забезпечення позову та накласти арешт на нерухоме майно, належне ОСОБА_3 , заборонивши приватному виконавцю виконавчого округу Черкаської області Бурмагі Є.А. та будь-яким особам вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження приватного будинку до дня набрання законної сили рішенням суду у даній справі.

В разі подальшої реалізації будинку, належного позивачу на праві власності через ДП «СЕТАМ» з позивача буде стягнуто та перераховано заборгованість на користь ТОВ «Юрфактор сервіс», як нового кредитора, права якого на даний час оскаржують ся.

Крім того, будуть перераховані витрати на користь приватного виконавця та на користь торгуючої організації, які повернути буде не можливим, в разі задоволення позову про визнання недійсним договору відступлення права вимоги.

Вважає, що невжиття заходів забезпечення позову у даній справі призведе до подальшої реалізації будинку, належного позивачу 15.10.2020р. та безпідставного перерахування коштів на користь кредитора та інших осіб, права вимоги які наразі визнаються позивачем недійсними, що фактично в разі задоволення позову не призведе до відновлення порушених прав позивача та по суті утруднить або унеможливить їх захист.

Таким чином, заявник просить суд накласти арешт на приватний будинок, що за адресою: АДРЕСА_1 ; заборонити приватному виконавцю Бурмагі Є.А., державному підприємству «СЕТАМ», ТОВ «Юрфактор сервіс» та будь-яким іншим особам вчиняти будь-які дії, направлені на відчуження вказаного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом без повідомлення учасників справи.

Статтею 149 ЦПК України визначено, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Під забезпеченням позову слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання судового рішення, прийнятого за його позовом.

Забезпечення позову необхідне у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Позов забезпечується, зокрема, 1) накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; 1-1)накладенням арешту на активи, які є предметом спору, чи інші активи відповідача, які відповідають їх вартості, у справах про визнання необґрунтованими активів та їх стягнення в дохід держави;2)забороною вчиняти певні дії;3) встановленням обов`язку вчинити певні дії, у разі якщо спір виник із сімейних правовідносин;4) забороною іншим особам вчиняти дії щодо предмета спору або здійснювати платежі, або передавати майно відповідачеві чи виконувати щодо нього інші зобов`язання;5) зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту; 6) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку;8) зупиненням митного оформлення товарів чи предметів;9) арештом морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги;10) іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (ст. 150 ЦПК України). Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову (ч.2 ст. 150 ЦПК).

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Відповідно до п. 4 роз`яснень постанови Пленуму ВСУ від 22.12.2006 № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» (діє на час розгляду даної заяви), розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову, суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не учасниками даного судового процесу.

В постанові Верховного Суду по справі N 755/1357/18 від 13.03.2019 викладено позицію щодо вирішення судом питання про забезпечення позову з врахуванням інтересу не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Під час вирішення питання щодо забезпечення позову, обґрунтованість позову не досліджується, адже питання обґрунтованості заявлених позовних вимог є предметом дослідження судом під час розгляду спору по суті і не вирішується ним під час розгляду заяви про забезпечення позову.

Слід зазначити, що провадження по справі за позовною заявою ОСОБА_5 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрфактор сервіс», Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Білої Ірини Володимирівни, треті особи: ОСОБА_2 , Приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Бурмага Євгеній Анатолійович про визнання недійсним договору купівлі-продажу права вимоги за кредитним договором та договору про відступлення прав за договором іпотеки, на час вирішення заяви про забезпечення позову, не відкрите.

Враховуючи доводи, що викладені у заяві, ОСОБА_1 оспорює договори купівлі-продажу (відступлення) права вимоги за кредитним договором та договору про відступлення прав за договором іпотеки від 27.06.2019р., що укладені між ПАТ «Комерційний банк «Надра» в особі уповноваженої особи ФГВФО на ліквідацію ПАТ «КБ «Надра» Білої І.В. та ТОВ «Юрфактор сервіс».

Також встановлено, що на даний час приватним виконавцем Бурмага Є.А. за виконавчим провадженням №62839473 здійснюється примусове виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на користь ТОВ «Юрфактор сервіс» заборгованості за кредитним договором шляхом звернення на предмет іпотеки домоволодіння, що по АДРЕСА_1 , яке належить на праві власності ОСОБА_4 .

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

За результатами розгляду заяви, аналізу доводів ОСОБА_1 та її представника адвоката Руднічука Д.В., суд вважає, що заява не підлягає до задоволення, оскільки обраний заявником (позивачем) спосіб забезпечення позову не є розмірним із предметом позову. Так, предметом спору є виключно договірно-правові відносини стосовно дійсності договору купівлі-продажу (відступлення) права вимоги за кредитним договором та договору відступлення прав за договором іпотеки. Даний спір, який містить позовні вимоги немайнового характеру, не пов`язаний із наступним переходом права власності на майно, яке просить арештувати ОСОБА_1 , власником якого вона ж і є.

Крім того, ОСОБА_1 не мотивувала свою заяву, а саме, яким же чином імовірне рішення суду про задоволення її вимог про визнання недійсними вказаних вище договорів, впливатиме на її права на обов`язки, враховуючи, що рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 08.02.2010р. (справа №2-256/2010) є чинним і на цей час виконавчий лист, який виданий на його виконання, знаходиться на примусовому виконанні у приватного виконавця Бурмага Є.А. При цьому, слід звернути увагу, що нерухоме майно було передане ПАТ «КБ «Надра» в іпотеку за згодою заявника (позивача) на забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, а відтак ОСОБА_6 усвідомлювала ризики невиконання нею, як позичальником, зобов`язань за кредитним договором, зокрема, - можливість звернення стягнення на предмет іпотеки. На думку суду, ініційовані позивачем види забезпечення позову є фактично втручанням у правовідносини, які виникли між первісним та новим кредитором щодо права вимоги поза межами судового засідання без встановлення обставин та з`ясування підстав для укладення договору відступлення права вимоги, а також суперечать змісту заходів забезпечення та меті їх застосування, яка полягає в захисті інтересів учасників процесу, а не в позбавленні (порушенні) прав та/чи інтересів інших осіб.

Також слід зазначити, що згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Як передбачено Законом України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Права і обов`язки виконавців, обов`язковість вимог виконавця визначені статтею 18 Закону України «Про виконавче провадження». Зокрема, за частиною 1 цієї статті, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Виконавець зобов`язаний, зокрема, здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом (п.1 ч.2 ст. 18 цього Закону).

На думку суду, не є допустимим забезпечення позову про визнання договорів відступлення права вимоги за кредитним договором та відступлення прав за договором іпотеки, шляхом заборони будь-яким особам вчиняти дії, направлені на відчуження майна, що належить ОСОБА_6 , оскільки, таким чином, порушуються права стягувача за виконавчим провадженням, а також матиме місце втручання у діяльність приватного виконавця щодо виконання судового рішення від 08.02.2010р., яке постановлене по іншій цивільній справі і, яке є чинним.

Отже, заява ОСОБА_1 про забезпечення позову є безпідставною та такою, що не підлягає до задоволення.

На підставі зазначеного вище та керуючись ст.ст. 149-154, 258-261, 353-355 ЦПК України суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 , що подана адвокатом Руднічук Д.В. про забезпечення позову, - відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття рішення суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається до Черкаського апеляційного суду через Придніпровський районний суд м. Черкаси. Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання. Учасник справи, якому ухвала не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Повне судове рішення складено 07.10.2020.

Головуючий: С. М. Позарецька