РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого-судді Прохоренко В.В.,

секретар Кравченко А.М.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , в інтересах та від імені якої дії ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу,

встановив:

ОСОБА_1 , в інтересах та від імені якої дії ОСОБА_2 звернувся до суду з вказаним вище позовом, у якому свої позовні вимоги обґрунтував тим, що 09.09.2018 року позивач надала в борг ОСОБА_3 грошові кошти в сумі 8 000,00 доларів США, що станом на 22.05.2019 року (день звернення до суду) еквівалентно 208 880 грн., які остання зобов`язалася повернути в строк до 30.10.2018 року, про що складено розписку. У встановлений розпискою строк відповідач грошові кошти не повернула. Просила суд стягнути з ОСОБА_3 на її користь заборгованість за договором позики від 09.09.2018 року у розмірі 208 880,00 грн. та три відсотки річних у розмірі 3 485,14 грн.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.06.2020 року було відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Клопотань про виклик сторін у судове засідання не надходило.

Відзив на позовну заяву відповідач не надав.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає другій стороні (позичальникові) у власність грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та порядку, що встановлені договором.

Частиною другою статті 1047 ЦК України передбачено, що на підтвердження укладання договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми.

У відповідності до частини першої та третьої ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передавання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківські рахунки.

Так, із матеріалів справи вбачається, що відповідно до письмової розписки від 09.09.2018 року ОСОБА_3 отримала від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 8 000 доларів США, які він зобов`язалась повернути в строк до 30.10.2018 року.

Відповідно до частини першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінювалися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною( сторонами).

Договір позики є двостороннім правочином, а також він є одностороннім договором, оскільки після укладення цього договору всі обов`язки за договором позики, у тому числі повернення предмета позики або рівної кількості речей того ж роду та такої якості, несе позичальник, а позикодавець набуває за цим договором тільки права.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми або речей. (правова позиція Верховного Суду України, викладена в постанові №6-50цс 16 від 24.02.2016 року).

Відповідно до ч. 1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Отже, дослідивши боргову розписку про отримання в борг грошових коштів, яка видавалася відповідачу (боржнику) - позивачу (позикодавцю), суд приходить до висновку, що між сторонами укладений письмовий договір позики, який в силу його реального характеру є доказом не лише факту укладення договору, а й передачі грошових сум позичальнику, тому невиконання відповідачем грошових зобов`язань у встановлені строки, свідчить про порушення ними права позивача, яке підлягає судовому захисту.

З огляду на викладене вище з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 підлягають стягненню грошові кошти в розмірі 208 880,00 грн.

28 березня 2018 року Велика Палата Верховного Суду у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) прийняла постанову, у якій зробила правовий висновок про те, що у правовідносинах з неналежного виконання грошового зобов`язання поза межами строку дії договору права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

У частині другій статті 625 ЦК України прямо зазначено, що 3 % річних визначаються від простроченої суми за весь час прострочення.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 січня 2019 року у справі № 373/2054/16-ц (провадження № 14-446цс18).

Отже, позивач має право на отримання 3 % річних за невиконання грошового зобов`язання.

Розрахунок 3 % річних проводиться за наступною формулою: розмір боргу, помножується на кількість днів прострочення грошового зобов`язання, помножується на 3, ділиться на 100 та ділиться на 365 (днів у році).

Отже, з ОСОБА_3 підлягають стягненню на користь ОСОБА_1 3% річних в розмірі 3 485,14 грн. за договором позики від 09.09.2018 року, за період із 01.11.2018 року по 22.05.2019 року, які суд вирахував наступним чином 3% від суми боргу 208 880,00 грн. ? 203 дні (кількість днів прострочення із 01.11.2018 року по 22.05.2019 року) ? 3/100/365 = 3 485,14 грн.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені судові витрати, а саме сплачений судовий збір в розмірі 2 123,65 грн.

На підставі викладеного, ст.ст. 553, 625, 1046 -1050 ЦК України, керуючись ст. ст. 6-13, 81, 133, 141, 258, 259, 263- 265, 279ЦПК України, суд,

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути зОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користьОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 , борг за договором позики від 09.09.2018 року в розмірі 212 365,14 грн., з яких: сума основного боргу 208 880,0, 3% річних від простроченої суми заборгованості- 3 485,14 грн.

Стягнути зОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користьОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_1 , сплачений судовий збір в розмірі 2 123,65 грн.

У разі неявки всіх учасників справи в судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Херсонського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення суду.

Відповідно до Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя: В.В. Прохоренко