Справа № 569/276/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року

Рівненський міський суд Рівненської області в складі:

головуючий суддя - Харечко С.П.

при секретарі Левчук Д.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

09 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Рівненського міського суду із позовом, в якому просить розірвати шлюб з ОСОБА_2 , мотивуючи тим, що відносини в сім`ї не склалися, сторони припинили спільне проживання, сім`я фактично розпалася. Від шлюбу дітей не мають.

Позивач в судове засідання не з`явився, подав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, в якій вказав, що позовні вимоги підтримує та просить суд їх задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, подала суду заяву, в якій вказала, що позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення, справу просить розглядати у її відсутність.

Суд дослідивши наявні в матеріалах справи докази вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.

Відповідно до свідоцтва про шлюб, виданого Крилівською сільською радою Корецького району Рівненської області, 24 вересня 2005 року, серії НОМЕР_1 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 ( після заключення шлюбу ОСОБА_4 ) зареєстрували шлюб 24 вересня 2005 року, актовий запис №11.

Згідно з ч.3 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст.110 СК України.

Стаття 112 СК України передбачає, що суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя та постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 3, 4 ст. 56 СК України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Суд вважає, що на даний час спільне проживання сторін стало не можливим і збереження шлюбу суперечить їх інтересам, тобто фактично шлюб не існує, а тому його слід розірвати.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 258, 259, 264, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу- задовольнити.

Шлюб, між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 24 вересня 2005 року Крилівською сільською радою Корецького району Рівненської області, актовий запис №11 - розірвати.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Рівненського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків ______________________.

Суддя: С.П. Харечко