РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді Шаренко С.Л.,

за участю секретаря Мельник В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ( м. Харків вул. Сумська б. 61) про встановлення факту народження,-

встановив:

Заявник, ОСОБА_1 , звернувся до суду з заявою про встановлення факту народження свого сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк, батьками якого є мати - ОСОБА_3 , батько ОСОБА_1 .

В обґрунтування поданої заявник зазначає, що він є батьком дитини ОСОБА_2 , яка народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , у м. Донецьк. Заявник вказує, що отримати свідоцтво про народження у відділі ДРАЦС неможливо, оскільки факт народження відбувся на тимчасово окупованій території України, на якій неможливо отримати медичний документ, що може бути прийнятий відділом ДРАЦС для здійснення реєстрації народження. Заявник звернувся до органів РАЦС про проведення державної реєстрація народження дитини, однак йому було відмовлено. Заявник також зазначає, що встановлення факту народження необхідно йому для отримання свідоцтва про народження дитини.

Представник заінтересованої особи, в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином, надав до суду заяву в якій просив розглядати справу без участі представника.

Згідно ч.2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

Суд, дослідивши надані докази приходить до наступного.

За правилами ч. 1 ст. 81, ст. 80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Відповідно до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.1, ч.3 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника. У рішенні про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, зокрема, мають бути зазначені встановлені судом дані про дату і місце народження особи, про її батьків.

Даючи оцінку допустимості таких доказів, як документи, що видані органами та установами на тимчасово окупованій території України, слід керуватись положенням ч. 2 ст. 19 Конституції України, якою передбачено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, судом встановлено, що заявник ОСОБА_1 є громадянином України, про що надано копію паспорту серія НОМЕР_1 та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до свідоцтва про шлюб серія НОМЕР_2 , 07.10.2006 року укладено шлюб між громадянином України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та громадянкою України ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис 545.

На підтвердження факту народження дитини заявником надано медичне свідоцтво № 1278 державного бюджетного закладу центр охорони материнства і дитинства, згідно якого у акушерському відділенні 01.01.2020 ОСОБА_3 народила хлопчика.

Відповідно до ч.1. ст.144 СК України, батьки зобов`язані невідкладно, але не пізніше одного місяця від дня народження дитини, зареєструвати народження дитини в державному органі реєстрації актів цивільного стану.

Згідно ч.1 ст. 122 Сімейного Кодексу України дитина, яка зачата і (або) народжена у шлюбі, походить від подружжя. Походження дитини від подружжя визначається на підставі свідоцтва про шлюб та документа закладу охорони здоров`я про народження дружиною дитини.

Відповідно до Правил державної реєстрації актів громадянського стану в Україні, затверджених Наказом Міністерства юстиції України від 18.10.2000 № 52/5 Підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є зокрема: медичне свідоцтво про народження (форма № 103/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться на підставі рішення суду про встановлення факту народження, дані про дату і місце народження дитини зазначають відповідно до рішення суду.

Таким чином, діюче законодавство України передбачає державну реєстрацію факту народження або на підставі медичного свідоцтва про народження (форма № 103/о)або на підставі рішення суду.

Заявник звернулась до Харківського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) для держаної реєстрації народження дитини, однак їй було відмовлено оскільки надані документи видані на тимчасово окупованій території України.

Згідно ст.9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий цими органами та/або особами є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Так, при оцінці наданих заявником документів, як доказів в даній справі, суд враховує вимоги міжнародно-правових актів і принципів, адже відповідно до ст.ст.3,8,9 Конституції України, які визначають, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права, утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави, а чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Також суд приймає до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватися судами при розгляді справ як джерело права. Так, суд враховує висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини, зокрема «Лоізіду проти Туреччини», «Кіпр проти Туреччини», а також Молдови та Росії (зокрема, «Мозер проти Республіки Молдова та Росії»), де ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії, ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

На підставі викладеного, з метою захисту законних прав та інтересів громадянки України, суд приходить до висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 та встановлення факту народження дитини чоловічої статі - ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк, Україна, батьками якого є громадяни України : мати- ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Керуючись ст.ст. 80,81,293,315,317 ЦПК України, суд,-

вирішив :

Заяву ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ), заінтересована особа Харківський міський відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) ( м. Харків вул. Сумська б. 61) про встановлення факту народження - задовольнити.

Встановити факт народження дитини чоловічої статі - ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Донецьк, батьками якого є громадяни України : мати - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батько - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Апеляційна скарга подається до Харківського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Шаренко С.Л.