Справа № 189/1061/20
У Х В А Л А

08.10.2020 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області в складi:

головуючого суддi Степанової О.С.

за участі секретаря судового засідання Комеристої І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу, -

ВСТАНОВИВ:

Акціонерне товариство «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» звернулося до суду із позовною заявою до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу.

Ухвалою суду від 21.09.2020 року відкрито спрощене позовне провадження по вищевказаній справі без виклику сторін на 9:00 год. 08.10.2020 року.

30.09.2020 року до суду надійшла заява відповідача ОСОБА_1 про відвід судді відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 36 ЦПК України, посилаючись на те, що 22.08.2018 року Покровським районним судом Дніпропетровської області у складі головуючого судді Пустовар О.С. при секретарі Комеристій І.А. винесено рішення у справі № 189/1518/17 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено, у тому числі відмовлено у позовній вимозі про визнання неправомірним рішення засідання комісії ПАТ «Дніпропетровськгаз» по розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільчих систем, зафіксоване в протоколі № 255 а про проведення перерахунку з донарахуванням об`ємів природного газу на суму 117 530, 05 грн. та скасування даного рішення. 26.02.2020 року Верховний суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касацій ного цивільного суду виніс Постанову, якою рішення суду від 22.08.2018 року скасовано та справу № 189/1518/17 передано на новий розгляд до суду першої інстанції. На даний час цивільна справа № 189/1518/17 за позовом ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз», у якому серед позовних вимог зазначено вимогу про визнання неправомірним рішення засідання комісії Павлоградського відділення ПАТ «Дніпропетровськгаз» по розгляду актів про порушення Кодексу газорозподільчих систем, зафіксоване в протоколі № 255 від 21 вересня 2017 року стосовно виявлених порушень споживання газу споживачем ОСОБА_1 проведено розрахунок не облікованого (донарахованого) об`єму природного газу і його вартості на суму 117 530, 05 грн. та скасувати це рішення комісії, перебуває у провадженні Покровського районного суду Дніпропетровської області. Зміст позовної заяви Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу по суті є зустрічною позовною відповідача до позивача у цивільній справі № 189/1518/17, яку не було подано у строки встановлені ст. 193 ЦПК України. Тобто, у провадженні цього суду є справа зі спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав. Крім того, 22.08.2020 року суддею Пустовар О.С. виносилося рішення яке безпосередньо пов`язане з предметом спору за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу, яке у подальшому було скасоване касаційною інстанцією. Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 278 ЦПК України відзив подається протягом п`ятнадцяти днів із дня вручення ухвали про відкриття провадження у справі, в той час як ухвалою суду від 21.09.2020 року у справі № 189/1061/20 для подання відзиву відповідачу встановлено п`ятиденний строк з дня вручення даної ухвали, чим обмежено його процесуальні права, що також викликає сумнів в неупередженості та об`єктивності судді, якою відкрито дане провадження. Таким чином, є об`єктивні обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді, у зв`язку з чим, відповідно до ч. 1 ст. 36 ЦПК, суддя не може розглядати справи і підлягає відводу.

Суд, перевіривши заяву про відвід та ознайомившись із матеріалами справи приходить до наступного висновку.

Статтею 36 ЦПК України передбачено підстави для відводу та самовідводу судді.

Згідно положень ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання,якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання,якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів із дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Відповідно до ч. 1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Відповідно до ч. 2 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Згідно ч. 3 ст. 40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

Оцінюючи заявлений відвід суд вважає його невмотивованим та необґрунтованим, а обставини, на які посилається відповідач як на підставу зокрема, незгода з судовими рішеннями судді, не може бути підставою для його відводу.

Відповідно до положення статті 6 Конвенції «Про захист прав людини і основоположних свобод», якою визначено дві вимоги щодо безсторонності суду: по-перше бути об`єктивно вільним від упередженості чи зацікавленості у результаті розгляду справи, по-друге, бути об`єктивно безстороннім - тобто суд повинен гарантувати виключення будь-якого обґрунтованого сумніву в його безсторонності.

Суддя під час здійснення судочинства зобов`язаний бути неупередженим та незалежним, керуватися під час прийняття рішення лише вимогами закону та фактами, які ним встановлені.

Згідно з практикою Європейського суду з прав людини, при оцінці безсторонності суду слід розмежовувати суб`єктивний та об`єктивний аспект. Так у справі «Гаусшильдт проти Данії», «Мироненко і Мартиненко проти України» зазначається, що наявність безсторонності, для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися за допомогою суб`єктивного та об`єктивного критеріїв. Щодо суб`єктивної складової даного поняття, то у справі «Гаусшильдт проти Данії» вказано, що потрібні докази фактичної наявності упередженості судді для відсторонення його від справи. Причому суддя вважається безстороннім, якщо тільки не з`являються докази протилежного. Таким чином, існує презумпція неупередженості судді, а якщо з`являються сумніви щодо цього, то для його відводу в ході об`єктивної перевірки має бути встановлена наявність певної особистої заінтересованості судді, певних його прихильностей, уподобань стосовно однієї зі сторін у справі. У кожній окремій справі слід визначити, чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, що свідчать про те, що суд не є безстороннім (рішення у справі «Мироненко і Мартиненко проти України»). Зазначену позицію Європейського суду підтримала і колегія суддів Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України у справі №5-15п12.

Як визначено в ст. 129 Конституції України, судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону.

Відповідно до рішення Європейського суду з прав людини «Білуха проти України» особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного.

Суд вважає, що доводи заяви про відвід судді є суб`єктивним сприйняттям обставин, які відбувалися під час розгляду іншої справи та не ґрунтуються на вимогах закону.

Відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК, зокрема, незгода з судовими рішеннями судді, не може бути підставою для відводу.

З огляду на викладене, підстав для встановлення будь-якої прямої чи побічної упередженості судді Степанової О.С. в результаті розгляду справи, або інших обставин, що викликають сумнів в її неупередженості або об`єктивності під час розгляду цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу суд не вбачає.

Суд вважає, що доводи відповідача про відвід, є суб`єктивною думкою ОСОБА_1 , сама заява є необґрунтованою у зв`язку з чим, суд приходить до висновку про необхідність відмовити у задоволені заяви.

Також причини для відводу судді з підстав, передбачених ст. 36 ЦПК України судом не встановлено.

Відповідно до ч.11 ст.40 ЦПК України, за результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Керуючись ст. ст. 36, 39, 40, 260, 261 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Степанової О.С. у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «Дніпропетровськгаз» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за необлікований (донарахований) об`єм природного газу відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.С. Степанова