Постанова

Іменем України

07 жовтня 2020 року

м. Київ

справа №2-2661/10

провадження №61-10900св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М.

розглянув у попередньому судовому засіданні в порядку письмового провадження справу за скаргою ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Євгенія Анатолійовича, зацікавлені особи: публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», товарна біржа «Універсальна», ОСОБА_2 , державне підприємство «СЕТАМ», ОСОБА_3 , за касаційною скаргою приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Євгенія Анатолійовича на ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 лютого 2019 року у складі судді Скляренко В. М. та постанову апеляційного суду Черкаської області від 20 травня 2019 року у складі колегії суддів: Вініченка Б. Б., Храпка В. Д., Гончар Н. І.

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 ,

суб`єкт, дії якого оскаржуються - приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Бурмага Євгеній Анатолійович,

зацікавлені особи: публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк», товарна біржа «Універсальна», ОСОБА_2 , державне підприємство «СЕТАМ», ОСОБА_3 ,

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст скарги

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася із скаргою, у якій просила визнати неправомірними дії приватного виконавця Бурмаги Є. А. по проведенню оцінки майна - трикімнатної квартири загальною площею 62,3 кв. м, житловою площею 37,7 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить на праві власності ОСОБА_1 ; визнати протиправною оцінку майна згідно Звіту, вчиненого 03 грудня 2018 року товарна біржа «Універсальна» про незалежну оцінку по визначенню вартості вказаної вище квартири; визнати неправомірними дії приватного виконавця Бурмаги Є. А. щодо передачі на реалізацію до ДП «Сетам» спірної квартири без згоди власника даної квартири - ОСОБА_1 та без попереднього письмового дозволу органу опіки та піклування.

Скарга мотивована тим, що 27 грудня 2018 року з мережі Інтернет ОСОБА_1 стало відомо, що трикімнатна квартира АДРЕСА_1 , яка є її власністю, виставлено на торги в Системі електронних торгів арештованим майном - ДП «Сетам» і вже 10 січня 2019 року на 09:00 годину призначено торги із стартовою ціною реалізації квартири 575 465 грн. З отриманого Витягу боржнику стало відомо, що дані виконавчі дії проводяться приватним виконавцем Бурмагою Є. А. при примусовому виконанні виконавчого провадження, в якому боржником є ОСОБА_1 .

Вказувала, що з матеріалів виконавчого провадження їй стало відомо, що в порушення діючого законодавства про оцінку майна, визначення вартості об`єкту оцінки було проведено суб`єктом оціночної діяльності на замовлення приватного виконавця з грубим порушенням законодавства про оцінку, що полягали в тому, що об`єкт оцінки не оглядався, не досліджувався, підтвердженням чого є фактична відсутність фотографій об`єкта оцінки в матеріалах звіту.

Вважала, що приватним виконавцем Бурмагою Є. А. допущено порушення законодавства в частині застосування під час проведення виконавчих дій Звіту про оцінку майна, який є необ`єктивним, упередженим та незаконним.

Крім того, під час виконання виконавчого листа у справі №2-2661/2010 приватним виконавцем Бурмагою Є. А. допущено порушення положень Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» в частині заборони передачі на реалізацію квартири боржника, оскільки квартира є предметом іпотеки та виступає як забезпечення зобов`язань боржника за споживчим кредитом наданим банком в іноземній валюті.

Зазначала, що в матеріалах виконавчого провадження та серед документів (додатків) що передані приватним виконавцем до ДП «Сетам» відсутній дозвіл органу опіки піклування, хоча в квартирі проживають малолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який має статус дитини-сироти.

Посилаючись на наведені обставини, ОСОБА_1 просила скаргу задовольнити.

Короткий зміст судового рішення суду першої інстанції

Ухвалою Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 лютого

2019 року задоволено частково.

Визнано неправомірними дії приватного виконавця Бурмаги Є. А. щодо передачі на реалізацію нерухомого майна - квартири АДРЕСА_1 , яка на праві власності належить ОСОБА_1 , без попереднього письмового дозволу органу опіки та піклування. У задоволенні решти скарги відмовлено.

Ухвала суду першої інстанції в частині визнання неправомірними дій приватного виконавця Бурмаги Є. А. про передачу на реалізацію спірної квартири без попереднього письмового дозволу органу опіки та піклування мотивована тим, що неотримання відповідного дозволу органу опіки та піклування приватним виконавцем суперечить вимогам пункту 28 Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 22 квітня 2012 року №296/5 та може призвести до порушення прав неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 ,

ІНФОРМАЦІЯ_1 , які захищені Законом України «Про охорону дитинства» та Законом України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей».

Ухвала суду першої інстанції в частини відмови в задоволенні скарги мотивована тим, що заявником не надано відповідних доказів заниженої вартості квартири чи застосування оцінювачем неправильних методик оцінювання. Крім того, оскільки ОСОБА_1 на праві власності належить 1/3 частина квартири АДРЕСА_4 , тому до виниклих правовідносин не підлягає застосуванню Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Місцевий суд також прийшов висновку, що вимоги ОСОБА_1 про оскарження Звіту про оцінку майна від 03 грудня 2018 року в судовому порядку задоволенню не підлягають.

Короткий зміст судового рішення суду апеляційної інстанції

Постановою апеляційного суду Черкаської області від 20 травня 2019 року апеляційні скарги ОСОБА_1 та приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Є. А. залишені без задоволення. Ухвала Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 лютого 2019 року залишена без змін.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, та дійшов правильного висновку про часткове задоволення скарги.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у травні 2019 року, приватний виконавець виконавчого округу Черкаської області Бурмага Є. А просить скасувати ухвалені у справі судові рішення в частині задоволення скарги, у цій частині ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні скарги, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Зважаючи на вимоги касаційних скарг, та виходячи з положень частини першої статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, судові рішення в частині вирішення решти вимог скарги судом касаційної інстанції не перевіряються.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що суди попередніх інстанції не врахували, що примусова реалізація об`єктів житлової нерухомості, що перебувають в іпотеці, де без згоди іпотекодержателя зареєстровані неповнолітні діти (після укладення договору іпотеки) має відбуватися без отримання відповідного попереднього дозволу органу опіки та піклування.

Заявник указував, що 04 вересня 2018 року начальником служби у справах дітей Черкаської міської ради направлено лист на адресу приватного виконавця Бурмаги Є. А. із роз`ясненням того, що відповідно до діючого законодавства орган опіки та піклування здійснює захист майнових та житлових прав дітей, а дозволи на відчуження майна співвласниками чи користувачами якого є діти, надає лише за заявою батьків дітей, або осіб, що їх змінюють на підставі закону, та за наявності відповідних документів.

Аргументом касаційної скарги також указано, що судом неправомірно відмовлено в задоволенні клопотання представника приватного виконавця про залишення скарги без розгляду, в зв`язку з пропущенням процесуального строку звернення й скаргою до суду.

Доводи інших учасників справи

Інші учасники справи відзиву щодо вимог і змісту касаційної скарги до суду не направили.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно із положенням частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до вимог частин першої статті 400 ЦПК України в редакції, чинній на момент подачі касаційної скарги, під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження.

Касаційні скарги на ухвали судів першої чи апеляційної інстанцій відповідно до частини третьої статті 406 ЦПК України розглядаються у порядку, передбаченому для розгляду касаційних скарг на рішення суду першої інстанції, постанови суду апеляційної інстанції.

Касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

У статті 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Частиною першою статті 41 Закону України «Про іпотеку» визначено, що реалізація предмета іпотеки, на який звертається стягнення за рішенням суду або за виконавчим написом нотаріуса, проводиться, якщо інше не передбачено рішенням суду, шляхом продажу на прилюдних торгах, у тому числі у формі електронних торгів, у межах процедури виконавчого провадження, передбаченої Законом України «Про виконавче провадження», з дотриманням вимог цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з частиною першої статті 2 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження здійснюється з дотриманням зокрема таких засад: обов`язковості виконання рішень; справедливості, неупередженості та об`єктивності; розумності строків виконавчого провадження.

Водночас, відповідно до частини першої статті 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно з частиною другою статті 18 Закону України «Про охорону дитинства» діти - члени сім`ї наймача або власника жилого приміщення мають право користуватися займаним приміщенням нарівні з власником або наймачем.

Відповідно до статті 12 Закону України «Про основи соціального захисту бездомних осіб і безпритульних дітей» держава охороняє і захищає права та інтереси дітей під час вчинення правочинів щодо нерухомого майна. Неприпустиме зменшення або обмеження прав та інтересів дітей під час вчинення будь-яких правочинів щодо жилих приміщень. Органи опіки та піклування здійснюють контроль за дотриманням батьками та особами, які їх замінюють, житлових прав і охоронюваних законом інтересів дітей відповідно до закону. Для вчинення будь-яких правочинів щодо нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Посадові особи органів опіки та піклування несуть персональну відповідальність за захист прав та інтересів дітей при наданні дозволу на вчинення правочинів щодо нерухомого майна, яке належить дітям.

Згідно пункту 1 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України 29 червня 2016 року

№ 2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1301/29431 (далі - Порядок реалізації арештованого майна), реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 3 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна визначено, що виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Підпунктом 3 пункту 3 Розділу II Порядку реалізації арештованого майна визначено, що заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі):

- копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними;

- копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» - копія акта опису та арешту майна боржника;

- копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»);

- у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду;

- копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

У пункті 28 Розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02 квітня 2012 року

№ 512/5 (далі - Інструкція з організації примусового виконання рішень), у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, визначено, що у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, необхідний попередній дозвіл органів опіки та піклування, що надається відповідно до закону. Якщо такий дозвіл не надано, виконавець продовжує виконання рішення за рахунок іншого майна боржника, а в разі відсутності такого майна повертає виконавчий документ стягувачу з підстави, передбаченої пунктом 9 частини першої статті 37 Закону.

У справах за скаргами на рішення, дії або бездіяльність державного (приватного) виконавця чи інших посадових осіб державної виконавчої служби предметом судового розгляду можуть бути лише рішення, дії або бездіяльність державного (приватного) виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби.

Отже, враховуючи вимоги Закону України «Про виконавче провадження», Закону України «Про основи соціального захисту бездомних громадян і безпритульних дітей», а також положення Інструкції з організації примусового виконання рішень і Порядку реалізації арештованого майна, державний виконавець або приватний виконавець зобов`язаний у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, отримати попередню згоду органу опіки та піклування або відповідне рішення суду, про яке, зокрема, зазначає в заяві на реалізацію арештованого майна.

Аналогічних висновків дійшов Верховний Суд у постановах від 25 листопада 2019 року в справі № 718/482/15-ц (провадження № 61-16089св19) та

від 10 жовтня 2019 року в справі №751/15667/15-ц (провадження

№ 61-12151св19).

Судами попередніх інстанцій встановлено, що приватний виконавець перед реалізацією спірної квартири мав інформацію про те, що в ній зареєстрована та проживає малолітня ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не направив до ДП «СЕТАМ», разом із заявкою на реалізацію арештованого нерухомого майна копію дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду на реалізацію нерухомості, право користування якої має малолітня дитина.

Враховуючи те, що приватним виконавцем розпочато процедуру щодо реалізації предмета іпотеки, у якому зареєстрована та проживає малолітня дитина, за відсутності дозволу органу опіки та піклування, суди дійшли правильного висновку про те, що такі дії приватного виконавця є неправомірними.

Посилання в касаційній скарзі на те, що іпотекодавець всупереч умов договору іпотеки, не повідомляв іпотекодержателя про реєстрацію в іпотечному майні малолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та згоди на проведення вказаних дій не отримував є безпідставними, оскільки у постанові від 18 грудня 2019 року у справі

№ 755/10564/18 (провадження № 61-11256св19) суд касаційної інстанції указав, що факт реєстрації боржником в іпотечному майні неповнолітньої особи не впливає на встановлений порядок передачі на реалізацію нерухомого майна, право користування яким мають неповнолітні діти. Стягувач не позбавлений можливості захистити своє порушене право, спричинене порушенням умов іпотечного договору у спосіб, встановлений нормами законодавства України.

Доводи касаційної скарги щодо пропуску заявником строку звернення до суду зі скаргою аналогічні доводам апеляційної скарги, були предметом дослідження апеляційним судом та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні апеляційним судом було дотримано норми матеріального і процесуального права.

З огляду на вищевикладене доводи касаційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення спору в оскаржуваній частині.

При вирішенні даного спору судом правильно визначено характер правовідносин між сторонами, вірно застосовано закон, що їх регулює, повно і всебічно досліджено матеріали справи та надано належну правову оцінку доводам сторін і зібраним у справі доказам.

ВИСНОВКИ ЗА РЕЗУЛЬТАТАМИ РОЗГЛЯДУ КАСАЦІЙНОЇ СКАРГИ

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення в оскаржуваній частині - без змін, оскільки доводи касаційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись статтями 400, 401, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду,

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Євгенія Анатолійовича залишити без задоволення.

Ухвалу Придніпровського районного суду м. Черкаси від 12 лютого 2019 року у та постанову апеляційного суду Черкаської області від 20 травня 2019 року в частині задоволення скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Черкаської області Бурмаги Євгенія Анатолійовича залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська