Справа № Справа № 530/1141/20
Номер провадження 2/530/529/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.10.2020 м. Зіньків

Зіньківський районний суд Полтавської області в складі головуючого - судді Ситник О.В., за участю секретаря Стрілець Л.Г. розглянувши у підготовчому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження, в місті Зіньків, Полтавської області, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Зіньківської міської ради Зіньківського району Полтавської області , треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями,-

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 04.09.2020 року звернувся до Зіньківського районного суду Полтавської області з позовом до Зіньківської міської ради Зіньківського району Полтавської області , треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями.

З позову вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 , баба позивача ОСОБА_1 , на момент смерті була зареєстрована та проживала за адресою АДРЕСА_1 , разом з позивачем. Після її смерті залишилося спадкове майно, до складу якого входить також поряд з іншим - будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами , розташований в АДРЕСА_1 та який складається з житлового будинку (літ. А-1), сараю (літ. Б), сараю (літ. б ), сараю (літ. Г), погріб (літ. г), вбиральні (літ. Д), сараю (літ. Е) воріт огорожі №2, огорожі №3, колодязя питного №4. Позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем за заповітом який був складений ОСОБА_4 20.05.2016 року та посвідчений державним нотаріусом Зіньківського нотаріального округу , відповідно до якого ОСОБА_4 заповіла житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями та спорудами що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 . Також спадкоємцями за заповітом на інше майно є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 . Відповідно до по- господарської книги № 1 особового рахунку № НОМЕР_1 в с. Сиверинівка станом на 01.07.1990 року дане домоволодіння відносилось до колгоспного двору , головою двору був ОСОБА_5 , членами двору були ОСОБА_4 та внук ОСОБА_6 1971 р.н.

ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , на момент смерті проживав з своєю дружиною ОСОБА_4 , яка рахується такою що прийняла спадщину після смерті свого чоловіка шляхом постійного з ним проживання, член колгоспного двору - ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , своєї долі у бувшому колгоспному дворі не виділив за життя. Після смерті ОСОБА_4 , як спадкоємець за заповітом позивач звернувся із заявою про прийняття спадщини до Зіньківської державної нотаріальної контори Полтавської області і 03 вересня 2020 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що не подано правовстановлюючих документів , необхідних для вчинення нотаріальної дії. Таким чином, успадкувати в нотаріальному порядку будинок садибного типу з господарськими будівлями , розташований в АДРЕСА_1 спадкоємець ОСОБА_2 не має змоги, так як відсутній правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності спадкодавця ОСОБА_4 на дане нерухоме майно, та тому звернувся до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок з господарськими будівлями який складається з житлового будинку (літ. А-1), сараю (літ. Б), сараю (літ. б ), сараю (літ. Г), погріб (літ . г), вбиральні (літ. Д), сараю (літ. Е). воріт огорожі №2, огорожі №3, колодязя питного №4.

Ухвалою суду від 09.09.2020 року відкрито провадження по справі, підготовче судове засідання призначено на 07.10.2020 року.

В підготовче судове засідання 07.09.2020 року учасники справи не з`явились, від них надійшли заяви в яких позивач ОСОБА_1 позов підтримав в повному обсязі та просили його задовольнити (а.с.29 ), представник відповідача Зіньківської міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, від нього надійшло клопотання про розгляд справи у відсутність представника , позов визнають (а.с. 26-27 ), треті особи - ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи без її участі, не заперечує проти задоволення позову (а.с. 30) третя особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився , повідомлений належним чином про розгляд справи.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється. У зв`язку з цим, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути справу в судовому засіданні без фіксування судового процесу. Також відповідно до ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем

Суд, прийнявши до уваги заяви та клопотання сторін, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи і давши їм належну оцінку приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 до Зіньківської міської ради Полтавської області, треті особи, які не заявляють самостійних вимог ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 року "Про судову практику у справах про спадкування ", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження .

Судом встановлено, що будинок за адресоюАДРЕСА_1 згідно по- господарської книги №1 особовий рахунок№ НОМЕР_1 станом на 01.07.90 року відносилося до колгоспного двору, членами колгоспного двору були ОСОБА_5 - голова двору, ОСОБА_4 - дружина, ОСОБА_6 - внук (а.с.8), ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 (а.с.7), на момент смерті з ним проживала дружина ОСОБА_4 та внук ОСОБА_1 (а.с. 9), ІНФОРМАЦІЯ_5 померла ОСОБА_4 ( а.с. 5), ОСОБА_4 за життя заповіла ОСОБА_1 будинок за адресоюАДРЕСА_1 (а.с.16), реєстрація житлового будинку згідно довідки Полтавського БТІ «Інвентаризатор» станом на 31.12.2012 року не проводилася. ( а.с. 13) ОСОБА_1 звернувся із заявою про прийняття спадщини ОСОБА_4 до Зіньківської державної нотаріальної контори Полтавської області і 03 вересня 2020 року йому було відмовлено у видачі свідоцтва на спадщину в зв`язку з тим, що не подано правовстановлюючих документів , необхідних для вчинення нотаріальної дії (а.с.14).

Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Часом відкриття спадщини є день смерті особи. Місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця (ст. 1216, 1218, 1220, 1221 Цивільного кодексу України далі ЦК). Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її (ч. 1 ст. 1268 ЦК). Відповідно до ч. 1, 3 ст. 1223 ЦК України, право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини (ч. 1, 3, 4 ст. 1268 ЦК).

Суд вивчивши матеріали справи з`ясував, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за заповітом складеним ОСОБА_4 20.05.2016 року та посвідчений державним нотаріусом Зіньківського нотаріального округу , відповідно до якого ОСОБА_4 заповіла житловий будинок з допоміжними господарськими будівлями та спорудами що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 - ОСОБА_1 . Також спадкоємцями за заповітом на інше майно є ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - треті особи по справі , які не заявляють ніяких претензій та не заперечують проти задоволення позовних вимог. Даний житловий будинок відносився до колгоспного двору , після смерті голови двору ОСОБА_5 - спадщину прийняла шляхом постійного проживання з ним на момент смерті його дружина ОСОБА_4 . ОСОБА_6 своєї долі у колгоспному дворі не виділив за життя та помер ІНФОРМАЦІЯ_3 . Тобто на момент смерті ОСОБА_4 увесь житловий будинок з господарськими будівлями належав їй , а після її смерті повинен перейти у спадок відповідно до заповіту позивачу ОСОБА_1

Способами захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, визнання права (п.1ч.2ст.16ЦК). За змістом листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.03.2013 № 24-753/0/4-13 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", при вирішенні питання щодо визнання права власності на житлові будинки, споруди у порядку спадкування записи у по господарських книгах оцінюються у сукупності з іншими доказами. Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку. Згідно листа Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24 -753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулює виникнення права власності у самих спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків. По- господарські книги є особливою формою статистичного обліку , що здійснювався в Україні . В по-господарських книгах при визначенні року побудови зазначався рік введення в експлуатацію будинку. Тобто записи в по-господарських книгах визнавались в якості актів органів влади , що підтверджують право приватної власності. Відповідно до ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Згідно п.6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» , право власності на майно , яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування , мають ті члени двору , котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні . Відповідно до ст. ст. 120, 123 Цивільного кодексу України 1963 року , чинного на час існування колгоспних дворів , майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності. Розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору. Спори щодо майна колишнього колгоспного двору , мають вирішуватися за нормами що регулюють власність цього двору , а саме а) право власності на майно , яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування , мають ті члени двору , котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Такими , що втратили це право , вважаються працездатні члени двору, які не менше трьох років підряд до цієї дати не брали участі своєю працею і коштами у веденні спільного господарства двору( в цей строк не включається час перебування на дійсній строковій військовій службі , навчання в учбовому закладі , хвороба ) б) розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів , включаючи неповнолітніх та непрацездатних .Частку працездатного члена двору може бути зменшено або відмовлено у її виділенні при недовгочасному його перебуванні у складі двору або незначній участі працею чи коштами в господарстві двору . Особам, які вибули з членів двору , але не втратили права на частку в його майні , вона визначається виходячи з того майна двору , яке було на час їх вибуття і яке збереглося. Відповідно до п.6 ППВС України від 22.12.1995 року № 20 «Про судову практику у справах права приватної власності» та відповідно до ст. 563 ЦК УРСР 1963 року - спадщина на майно колгоспного двору відкривається лише після смерті останнього його члена , поширюється на випадки припинення колгоспного двору лише з цих підстав до 1 липня 1990 року . У разі смерті члена колгоспного двору після 30 червня 1990 року спадщина на відповідну частку майна колгоспного двору відкривається після смерті кожного з його колишніх членів.

Судом встановлено, що перешкодою для видачі позивачу нотаріусом свідоцтва про право на спадщину є відсутність належним чином оформлених документів про право власності спадкодавця на будинок із господарськими будівлями та спорудами, хоча право власності виникло з підстав, встановлених на дату будівництва записом у по господарській книзі № 1 особовий рахунок № НОМЕР_1 у ОСОБА_5 , після його смерті перейшло у спадок до ОСОБА_4 , спадщину після смерті якого остання фактично прийняла , але юридично не оформила. То позивач по справі має право оформити спадкове майно а саме житловий будинок з господарськими будівлями який вище зазначений у позові.

На підставі вище викладеного та керуючись ст. ст. 392, 1216-1218, 1220-1223,1261, 1268-1270, 1299 ЦК України ст.12,13, 81 , 206, 207 , 210, 247, 258-259, 263-268 ЦПК України, суд, -

в и р і ш и в:

Визнати в порядку спадкування після смерті ІНФОРМАЦІЯ_5 ОСОБА_4 за спадкоємцем за заповітом - ОСОБА_1 право власності на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , та складається в цілому з (літ. А-1), сараю (літ. Б), сараю (літ. б ), сараю (літ. Г), погріб (літ . г), вбиральні (літ. Д), сараю (літ. Е). воріт огорожі №2, огорожі №3, колодязя питного №4.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за на слідками апеляційного перегляду.

Суддя -