СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 4-с/759/90/20
ун. № 2-1620/11
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 серпня 2020 року Святошинський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Журибеди О.М.,

при секретарі - Мурга Т.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу представника Кредитної спілки «Аккорд» - Велікданова Сергія Костянтиновича на дії державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Миронова Д.А., заінтересована особа: ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Представник КС «Аккорд» - Велікданов С.К. 28.02.2020 року звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати неправомірними дії державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Миронова Дмитра Андрійовича від 18.02.2020 року в частині винесення повідомлення про повернення виконавчого документа № 2-1620/11 на суму 33766,98 грн. без прийняття до виконання та зобов`язати державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Миронова Д.А. відкрити виконавче провадження на підставі виконавчого документа № 2-1620/11. Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що 18.02.2020 року головним державним виконавцем Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Мироновим Д.А. було винесено повідомлення про повернення виконавчого документа без прийняття до виконання, оскільки пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, тобто не відповідність вимогам п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження». Вважає повідомлення від 18.02.2020 р. незаконним і таким, що підлягає скасуванню.

В судове засідання представник скаржника не з`явився, просить скаргу розглянути у відсутності представника КС «Аккорд».

Державний виконавець Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Миронов Д.А. в судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду скарги повідомлявся належним чином.

Боржник ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, хоча про день та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про причини неявки суду не повідомив.

За наведених підстав, враховуючи відповідні клопотання учасників справи, згідно вимог ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Відповідно до ст.257 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні їм правові норми із наведенням мотивів їх застосування.

12.04.2011 року після набрання рішенням суду законної сили Святошинським районним судом м. Києва в справі № 2-1620/11 було видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Аккорд» заборгованості в сумі 33313 грн. 85 коп., судовий збір в сумі 333 грн. 13 коп., витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в сумі 120 грн. 00 коп., а всього 33766 грн. 98 коп.

Згідно з повідомленням головного державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Миронова Д.А. про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання від 18.02.2020 р. на підставі п.2 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження» виконавчий документ було повернуто без прийняття до виконання мотивуючи тим, що пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до п. 3 ч. 1ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження»(в редакції 1999 року) зі змінами, у виконавчому документі зазначаються повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, власне ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб`єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо.

Згідно з ч.1 ст.6 вказаного Закону державний виконавець зобов`язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Державний виконавець зобов`язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження (ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» 1999р.).

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, до переліку яких відносяться і виконавчі листи, що видаються судами.

Окрім того, відповідно до ст.ст.5,7 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець наділений досить широкими правами та обов`язками щодо примусового виконання рішень судів та актів інших органів. Тобто державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, а саме його обов`язком є отримання ідентифікаційного коду через контролюючі органи.

А вимоги державного виконавця щодо виконання рішень обов`язкові для всіх органів, організацій, посадових осіб, фізичних і юридичних осіб на території України.

Відповідно до ст. 11 вищезазначеного Закону, державний виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Крім того, відповідно до п.1 ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження», строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання.

26.12.2016 року державним виконавцем Білоцерківського РВДВС ГТУЮ у Київській області було винесено постанову про повернення виконавчого документа без виконання в порядку п. 5 ч. 1 ст. 37 ЗУ «Про виконавче провадження», в зв`язку з чим було перервано строк пред`явлення виконавчого документа до виконання з дня його повернення відповідно до вимог ч. 5 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження».

Як вбачається з матеріалів справи, 02.12.2019 року на адресу Святошинського РВДВС у м. Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Київ) КС «Аккорд» було направлено заву про відкриття виконавчого провадження разом з оригіналом виконавчого документа.

06.12.2019 року уповноваженою особою Святошинського РВДВС у м. Києві центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції ( м. Київ) було отримано оригінал виконавчого листа разом з заявою про відкриття виконавчого провадження, тобто до закінчення строку пред`явлення зазначеного документа до виконання.

Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України. У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Згідно ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу державної виконавчої служби задовольнити вимогу заявника та усунути порушення або іншим шляхом поновлює його порушені права чи свободи.

Враховуючи викладене та доводи, наведені в скарзі, суд вважає, що у державного виконавця не було жодних правових підстав для повернення виконавчого документу стягувачу, без прийняття до виконання, оскільки стягувачем не було пропущено строки пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

За таких обставин, суд вважає, що скарга підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 12, 18, 19, 26 Закону України «Про виконавче провадження», ст.ст. 450, 451 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Скаргу - задовольнити.

Визнати неправомірним та скасувати повідомлення від 18.02.2020 року державного виконавця Святошинського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві Миронова Дмитра Андрійовича, «Про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання», а саме виконавчого листа № 2-1620/11 виданого Святошинським районним судом м. Києва 12.04.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Аккорд» заборгованості в сумі 33766 грн. 98 коп.

Зобов`язати Святошинський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у м. Києві відкрити виконавче провадження згідно виконавчого листа № 2-1620/11 виданого Святошинським районним судом м. Києва 12.04.2011 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь Кредитної спілки «Аккорд» заборгованості в сумі 33766 грн. 98 коп.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя О.М. Журибеда