Справа № 463/4851/19
Провадження № 2/463/263/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року Личаківський районний суд м. Львова

в складі головуючого - судді Мармаша В.Я.

при секретарі с/з - Заставній С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Львові цивільну справу за позовом Львівського комунального підприємства "Дім" до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги, -

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідачів, який в ході судового розгляду уточнив, та остаточно просив стягнути з останніх солідарно суму боргу за надані житлово-комунальні послугив розмірі 19426,29 грн. в квартирі АДРЕСА_1 станом на 01.06.2019р. В обґрунтування позовних вимог посилається на довідку з місця проживання про склад сім`ї та прописку, розрахунок заборгованості, договори з виробниками послуг.

Відповідач ОСОБА_1 подав до суду відзив на позов у формі заяви з додатками, в якій просив у позові відмовити за пропуском строку позовної давності та з причин безпідставності позовних вимог, оскільки існуюча заборгованість сформувалася до набуття ним та іншим співвідповідачем права власності на квартиру у вересні 2014 року в порядку спадкування та до початку його проживання за вказаною адресою з 07.05.2015. При цьому у 2016 році мешканцями їх будинку було створено ОСББ «Краєвид-10» і відносини з ЛКП «№ 504», правонаступником якого є позивач, припинились.

Представник позивача та відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання з розгляду справи повторно не з`явилася із невідомих причин. З врахуванням наявних у справі доказів суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності сторін та їх представників.

З`ясувавши дійсні обставини справи та перевіривши їх доказами, суд приходить до висновку, що позов слід задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до вимог ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживачі комунальних послуг зобов`язані оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом. При цьому споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору. Сторони такий договір не уклали. Однак, як встановлено судом, ЛКП «№ 504», правонаступником якого є позивач, фактично надавало послуги з утримання житлового будинку та централізованого опалення, гарячого водопостачання, водопостачання та водовідведення, а також несло відповідні витрати, що підтверджується розрахунком заборгованості, договорами, укладеними із виробниками послуг. Отже, фактично існували договірні відносини між ЛКП „№ 504" та відповідачем ОСОБА_1 (його попередником у спірних правовідносинах ОСОБА_3 ), оскільки підприємство надавало послуги споживачам, а ті ними користувалися.

Судом встановлено, що відповідачі є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , яку успадкували у вересні 2014 року після смерті попереднього власника квартири ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується матеріалами відзиву та копією свідоцтва про право на спадщину від 09.09.2014.

Згідно довідки ЛКП „№ 504" з місця проживання про склад сім`ї і прописку від 31.05.2017 № 58 відповідач ОСОБА_1 зареєстрований та проживає у квартирі на АДРЕСА_2 з 07.05.2015 разом із членами своєї сім`ї ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які за вказаною адресою проживають з 25.11.2015, відповідач ОСОБА_2 за вказаною адресою не проживає.

Згідно розрахунку заборгованості з оплати за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території на АДРЕСА_2 сума заборгованості в розмірі 6750,35 грн. сформувалась за період по травень 2015 року, протягом якого після смерті попереднього власника квартири ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , кошти не вносились. Після набуття права власності на квартиру та початку проживання у ній з травня 2015 року до листопада 2016, коли мешканцями будинку було створено ОСББ «Краєвид-10» і відносини з ЛКП «№ 504», правонаступником якого є позивач, припинились, відповідач в повній мірі оплачував житлово-комунальні послуги, які були нараховані за цей період, у зв`язку з чим заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території на АДРЕСА_2 не зростала.

Аналогічно заборгованість за іншими видами житлово-комунальних послуг у квартирі на АДРЕСА_2 сформувалась станом на червень 2014 року в розмірі 3240,48 грн. за гаряче водопостачання, станом на червень 2014 року в розмірі 5727,16 грн. за опалення, після чого не зростала.

Станом на квітень 2016 за водопостачання та водовідведення у квартирі на АДРЕСА_2 виникла заборгованість в розмірі 3708,30 грн., після чого не зростала, станом на червень 2015 року (в межах трирічного строку позовної давності, який слід обчислювати від дати подання заяви про видачу судового наказу 21.05.2018) заборгованість становила 2693,69 грн. Таким чином, різниця складає 1014,61 грн., яка підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 , оскільки останній, на відміну від відповідача ОСОБА_2 , у зазначений період проживав у квартирі та користувався житлово-комунальними послугами з водопостачання та водовідведення.

При цьому розрахунок заборгованості у цій частині складений у відповідності до чинного законодавства на основі чинних тарифів за послуги з водопостачання та водовідведенняу м. Львові.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_1 користувався послугами позивача (його попередника у спірних правовідносинах) з водопостачання та водовідведення. Також позивачем доведено факт невнесення відповідачем ОСОБА_1 в повній мірі плати за надані житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведенняв розмірі 1014,61 грн. за період з червня 2015 по лютий 2016 року, а тому суд стягує вказану суму в розмірі 1014,61 грн., в решті позовних вимог слід відмовити у зв`язку з пропуском трирічного строку позовної давності, на застосуванні якого відповідач наполягає.

Крім того, основна частина заборгованості за житлово-комунальні послуги у квартирі на АДРЕСА_2 сформувалась за період після смерті попереднього власника ОСОБА_3 до вступу у спадщину спадкоємців (при цьому останні у зазначеній квартирі не проживали на час смерті спадкодавця та до вступу у спадщину), а тому не може входити до складу спадщини.

Виходячи із вищезазначених обставин, суд приходить до висновку про правомірність стягнення плати з відповідача ОСОБА_1 за послуги з водопостачання та водовідведення у квартиру на АДРЕСА_2 за період з червня 2015 року по лютий 2016 року в розмірі 1014,61 грн.

Судовий збір в частині задоволених позовних вимог (5,22 %) підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_1 на користь позивача, що становить 100,28 грн.

Виходячи із вищенаведеного та керуючись ст.ст. 12-13, 137, 259, 265 ЦПК України, ст.ст. 11, 257, 267, 509, 541, 543, 610, 611, 623 ЦК України, ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», суд, -

ухвалив:

Позов - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства "Дім" заборгованість за період з 01.06.2015 по 29.02.2016 з оплати послуг водопостачання та водовідведенняквартири АДРЕСА_1 в розмірі 1014,61 грн.

В решті позовних вимог - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Львівського комунального підприємства "Дім" 100,28 грн. сплаченого судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Львівського апеляційного суду в порядку і строки передбачені ст.ст. 354, 355, п.15.5 Розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Повний текст рішення суду складено і підписано 03.10.2020.

Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):

Позивач: Львівське комунальне підприємство «Дім», ідентифікаційний код: 20822313, м. Львів, вул. Дж. Вашингтона, 5а;

Відповідач: ОСОБА_1 , реєстраційний номер: НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ;

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_3 .

Суддя Мармаш В. Я.