Ухвала

30березня 2020 року

м. Київ

справа № 470/106/19

провадження № 61-4371ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Воробйової І. А. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Терлецька Тетяна Олексіївна на постанову Миколаївського апеляційного суду від 30 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання батьківства,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 03 жовтня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця смт Березнегувате Миколаївської області, свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 , актовий запис №43.

Зобов`язано Березнегуватський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області внести зміни в актовий запис №43 від 24 червня 2011 року про народження дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши прізвище дитини « ОСОБА_3 ».

Додатковим рішенням Баштанського районного суду Миколаївської області від 18 грудня 2019 року, доповнено рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 03 жовтня 2019 року у справі №470/106/19 наступним: Виключено відомості про ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , як батька дитини, з актового запису за № 43 від 24 червня 2011 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області.

Внесено зміни до актового запису за № 43 від 24 червня 2011 року про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , складеного відділом державної реєстрації актів цивільного стану Березнегуватського районного управління юстиції Миколаївської області, а саме: змінено запис про батька дитини з « ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 » на « ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянин України, місце народження: село Мурахівка Березнегуватського району Миколаївської області, місце проживання: АДРЕСА_1 », змінено прізвище дитини з « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 », по-батькові « ОСОБА_3 » залишено без змін. Вважати дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Постановою Миколаївського апеляційного суду від 30 січня 2020 року апеляційну скаргу Березнегуватського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області задоволено. Рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 03 жовтня 2019 року, в частині задоволення позову щодо зобов`язання Березнегуватського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області внести зміни в актовий запис №43 від 24 червня 2011 року про народження дитини - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зазначивши прізвище дитини « ОСОБА_3 », скасовано та ухвалено в цій частині нове судове рішення, яким в задоволенні зазначених вимог відмовлено. Додаткове рішення того ж суду від 18 грудня 2019 року скасовано. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині рішення суду залишено без змін.

03 березня 2020 року до Верховного Суду через засоби поштового зв`язку ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Терлецька Т. О, подано касаційну скаргу (надійшла 10 березня 2020 року), в якій заявник просить скасувати постанову Миколаївського апеляційного суду від 30 січня 2020 року та залишити в силі рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 03 жовтня 2019 року та додаткове рішення Баштанського районного суду Миколаївської області від 19 грудня 2019 року.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року №460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 389 ЦПК України визначено, що підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У пункті 5 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 1 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається постанова Верховного Суду, в якій викладено висновок про застосування норми права у подібних правовідносинах, що не був врахований в оскаржуваному судовому рішенні.

У разі подання касаційної скарги на підставі пункту 2 частини другої статті 389 цього Кодексу в касаційній скарзі зазначається обґрунтування необхідності відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду.

Касаційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якого діє адвокат Терлецька Т. О.,не відповідає зазначеним вище вимогам закону.

Так, заявник узагальнено посилається на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, проте не зазначає конкретні обов`язкові підстави касаційного оскарження, визначені частиною другою статті 389 ЦПК України, що унеможливлює відкриття касаційного провадження.

Крім того, до касаційної скарги, подано заяву в якій, заявник просить поновити строк на касаційне оскарження, зазначає, що повний текст постанови апеляційного суду надійшов на адресу заявника 04 лютого 2020 року, однак доказів на підтвердження даної обставини не надає.

Наведені в клопотанні підстави поновлення процесуального строку не можна вважати поважними, оскільки вони не є такими, що об`єктивно унеможливили дотримання строків на подачу касаційної скарги, передбачених ЦПК України. Крім того,заявник не надав будь-яких належних та допустимих доказів щодо порушення апеляційним судом вимог щодо видачі (надсилання) копії судового рішення.

Відповідно до статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо

в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Згідно із частиною третьою статті 393 ЦПК України касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала,

не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнано неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» за подання касаційної скарги справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки,

що підлягала сплаті при поданні позовної заяви в розмірі оспорюваної суми.

Розміри ставок судового збору визначено частиною другою статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на день звернення до суду

з цим позовом).

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи, що позов містить вимогу немайнового характеру, заявник за подання касаційної скарги має сплатити 1 536,80 грн(768,40 *

1 вимога * 200%).

Судовий збір має бути перераховано або внесено за такими реквізитами: отримувач коштів - УК у Печер. р-ні/Печерс. р-н/ 22030102; код отримувача (за ЄДРПОУ) - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАП); код банку отримувача (МФО) - 899998; рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Крім того, у порушення вимог частини третьої статті 392 ЦПК України, до касаційної скарги необхідно додати засвідчену копію документу, що підтверджує повноваження адвоката Терлецької Т. О ., на підпис касаційної скарги ОСОБА_1 .

Згідно з частиною другою статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 в інтересах якого діє адвокат Терлецька Тетяна Олексіївна на постанову Миколаївського апеляційного суду від 30 січня 2020 року, залишити без руху і надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Якщо заяву про поновлення строку на касаційне оскарження, з наданням відповідних доказів, не буде подано особою у зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя-доповідач відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. А. Воробйова