Номер провадження: 22-ц/813/8113/20
Головуючий у першій інстанції Салтан Л.В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

05.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі судді судової колегії судової палати у цивільних справах Драгомерецького М.М., розглянувши питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 липня 2020 року по справі за позовом ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 до Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Левчук Ольги Сергіївни, ОСОБА_3 , треті особи: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Одеської міської ради, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про визнання недійсною та скасування постанови та акту державного виконавця про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та свідоцтва про право власності; за зустрічною позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 , треті особи: Відділ примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Одеській області, приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Левчук Ольга Сергіївна, Приморська районна адміністрація Одеської міської ради як орган опіки та піклування, Служба у справах дітей Одеської міської ради, ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , про виділення в натурі із спільної часткової власності в окремий об`єкт нерухомого майна, зобов`язання не чинити перешкоди у користуванні житловим будинком; за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_1 , ОСОБА_4 про визнання недійсною заяви від 08 грудня 2017 року про встановлення порядку користування земельною ділянкою, -

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 17 липня 2020 року в задоволенні позовної заяви ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 відмовлено, зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 задоволено, позовну заяву ОСОБА_3 задоволено.

Не погодившись із вищезазначеним рішенням суду, 19 серпня 2020 року ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 подала безпосереднього до суду апеляційної інстанції апеляційну скаргу та клопотання про зменшення та відстрочення сплати судового збору.

14 вересня 2020 року до Одеського апеляційного суду надійшла цивільна справа №521/13849/19.

Перевіривши матеріали справи, приходжу до висновку, що провадження за апеляційною скаргою не може бути відкрито, апеляційну скаргу слід залишити без руху.

Відповідно до вимог п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Статтею 1 Закону України «Про судовий збір» визначено, що судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом. Судовий збір включається до складу судових витрат.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

В обґрунтування клопотання про зменшення та відстрочення судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що на її утриманні перебуває неповнолітній син, батько не виконує батьківських обов`язків та не сплачує аліменти, також зазначила, що має значний та непомірний борг в розмірі 26 222,39 грн., тому є дві правові підстави задоволення клопотання.

Розглянувши зазначене клопотання, наданні у його підтвердження докази, апеляційний суд вважає за необхідне задовольнити клопотання частково, з огляду на наступне.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до частини першої статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача-фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю.

З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Крім того, відповідно п. 21 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 жовтня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», у разі якщо в апеляційному або в касаційному порядку оскаржується судове рішення, яке прийнято за наслідками розгляду первісного і зустрічного позовів, то якщо заявник не згоден із таким рішенням у частині розгляду вимог за обома зазначеними позовами, судовий збір має сплачуватися ним так само з урахуванням результатів розгляду як первісного, так і зустрічного позовів.

Із апеляційної скарги вбачається, що ОСОБА_1 оскаржує рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 липня 2020 року в повному обсязі та просить його скасувати.

Таким чином, згідно п. «б» ст. 8 Закону України «Про судовий збір» (батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів) ОСОБА_1 має право на пільги лише в частині розгляду її позовної заяви, оскільки є позивачем лише за первісним позовом.

В обґрунтування клопотання про зменшення та відстрочення сплати судового збору за подання апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає також, що перебуває в скрутному матеріальному становищі та має значний та непомірний борг в розмірі 26 222,39 грн., на підтвердження чого надала лист ТОВ «Інфоксводоканал», тому немає можливості сплатити судовий збір в передбаченому законом порядку та розмірі.

Однак, зазначені обставини не можуть вважатись достатньою підставою для зменшення або відстрочення сплати судового збору, оскільки не характеризують достовірний майновий стан ОСОБА_1 на день звернення з апеляційною скаргою.

Звільнення від сплати судового збору, його відстрочення чи розстрочення є правом, а не обов`язком суду, який, вирішуючи це питання, враховує майновий стан сторони, що є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується клопотання.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, згідно з положеннями статті 12 ЦПК України, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Як роз`яснено у п. 29 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17.10.2014р. №10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» особа, яка заявляє клопотання про звільнення, відстрочення або розстрочення сплати судового збору, зменшення розміру належних до сплати судових витрат, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі.

Оцінюючи фінансовий стан особи, яка звертається до суду з вимогою про звільнення її від сплати судового збору, зменшення його розміру, надання відстрочки чи розстрочки в його сплаті, національні суди повинні встановлювати наявність у такої особи реального доходу (розмір заробітної плати, стипендії, пенсії, прибутку тощо), рухомого чи нерухомого майна, цінних паперів, можливості розпорядження ними без значного погіршення фінансового стану (рішення ЄСПЛ «KNIAT v. POLAND»від 26 липня 2005 року, пункт 44; рішення ЄСПЛ «JEDAMSKI and JEDAMSKA v. POLAND» від 26 липня 2005 року, пункти 63, 64).

Положення Закону України «Про судовий збір» не містять визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі наданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Підставою для відстрочення від сплати судового збору може бути, наприклад, видана в установленому законом порядку довідка про доходи, пенсію, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Наведення доводів, обґрунтування пов`язаних з цим обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні оплати судового збору, а також подання доказів на підтвердження того, що майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті судового збору у встановлених законодавством порядку, розмірі і в строки покладається на особу, яка подає скаргу.

Посилання на скрутне матеріальне становище та відсутність можливості сплати судового збору без надання переконливих доказів, не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору, відповідно до положень статті 136 ЦПК України та статті 8 Закону України «Про судовий збір», що відповідає статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою судові процедури повинні бути справедливі для всіх учасників процесу.

У ст. 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Судовий збір, його об`єкти та ставки, підстави і порядок сплати, а також умови відстрочення сплати встановлені законом, тобто справляння судового збору переслідує законну мету.

Вимога про сплату державного мита є стримуючою мірою для потенційних позивачів від пред`явлення безрозсудних і необґрунтованих позовів. Для того, щоб гарантувати справедливий баланс між підтримкою нормального функціонування судової системи і захистом інтересів заявника при поданні позову до суду, внутрішньодержавні суди звільняють від сплати державного мита заявників, які можуть підтвердити свій поганий фінансовий стан (рішення ЄСПЛ «SHISHKOV v. RUSSIA» від 20 лютого

2014 року, пункт 111).

Наведені обставини не можуть вважатись достатньою підставою, тому клопотання про зменшення та відстрочення сплати судового збору підлягає задоволенню частково, та особі, яка подала апеляційну скаргу, необхідно сплатити судовий збір.

Згідно з п. 6 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду апеляційної скарги на рішення суду ставка судового збору складає 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Із матеріалів справи встановлено, що при поданні позову ОСОБА_1 , сплаті підлягав судовий збір у розмірі 3 073,60грн. (т. 1 а. с. 1-3); при поданні зустрічного позову ОСОБА_3 сплаті підлягав судовий збір в сумі 1 681,60грн. (т. 2 а. с. 17); та при поданні позову ОСОБА_3 840,80 грн. (т. 4 а. с. 58).

Таким чином, з урахуванням часткового задоволення клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору за подання апеляційної скарги, сума судового збору, що підлягає сплаті при подачі апеляційної скарги становить 6 088,80 гривень ((3073,60грн. /2) + 1681,60грн. + 840,80) * 150 /100).

Тому, ОСОБА_1 необхідно сплатити судовий збір в сумі 6 088,80 гривень за наступними реквізитами: Отримувач коштів: УК у м. Одесі/Малиновський р-н/22030101. Код отримувача (код за ЄДРПОУ): 38016923. Банк отримувача: Казначейство України (ЕАП). Код банку отримувача (МФО): 899998. Рахунок отримувача: UA0015007. Код класифікації доходів бюджету: 22030101. Призначення платежу*;101_______(код клієнта за ЄДРОПУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8), реєстраційний номер облікової картки платника податків фізичної особи (завжди має 10 цифр) або серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ____________(ПІБ чи назва установи організації), Одеський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

Оригінал квитанції про сплату судового збору необхідно направити на адресу Одеського апеляційного суду (65078, м. Одеса, вул. Івана та Юрія Лип, 24-а).

Частиною 2 ст. 357 ЦПК України передбачено, що до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, а також у разі несплати суми судового збору, застосовуються положення ст. 185 ЦПК України, яка передбачає залишення позовної заяви (апеляційної скарги) без руху з наданням строку для усунення виявлених судом недоліків.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення виявлених судом недоліків.

Роз`яснити апелянту, що вона має право заявити клопотання про відстрочку або розстрочку сплати судового збору на визначений строк, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі за умови надання належних доказів свого скрутного матеріального становища.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 136, 185, 356 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітнього ОСОБА_2 на рішення Київського районного суду м. Одеси від 17 липня 2020 року залишити без руху.

Надати скаржнику десятиденний строк, з дня отримання копії даної ухвали, для усунення вказаних в ухвалі недоліків.

Роз`яснити, що в разі невиконання зазначених вимог у встановлений строк, апеляційна скарга буде визнана неподаною та повернута.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання та може бути оскаржена лише в частині визначення розміру судового збору безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подання касаційної скарги.

Суддя Одеського апеляційного суду М.М.Драгомерецький