Справа № 362/5194/20
Провадження 2/362/2529/20
У Х В А Л А

іменем України

"07" жовтня 2020 р. Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Ковбеля М.М.,

за участі секретаря судового засідання - Сілецької М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові заяву представника позивача про забезпечення позову в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "СЕТАМ", приватного виконавця Лановенко Людмили Олегівни, ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області Семенець Олександра Анатолійовича, третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсними акту про проведені електронні торги та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, скасування запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, визнання права власності, -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Васильківського міськрайонного суду Київської області на розгляді перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства "СЕТАМ", приватного виконавця Лановенко Людмили Олегівни, ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Васильківського районного нотаріального округу Київської області Семенець Олександра Анатолійовича, третя особа: ОСОБА_3 про визнання недійсними електронних торгів, визнання недійсними акту про проведені електронні торги та свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів, скасування запису про право власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, визнання права власності на земельну ділянку кадастровий номер :01:007:0012, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 07.10.2020 року відкрито провадження по цивільній справі в загальному порядку.

Одночасно з позовом, до суду надійшла заява представника позивача про забезпечення позову, в якій адвокат Пихтін К.В. просив вжити заходів щодо забезпечення позову, а саме: накласти арешт на земельну ділянки площею 0,2598 га з кадастровим номером :01:007:0012, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 214; заборонити суб`єктам державної реєстрації прав та державним реєстраторам прав на нерухоме майно вчиняти будь-які дії, пов`язані з державною реєстрацією права власності та речових прав на земельну ділянку площею 0,2598 га з кадастровим номером :01:007:0012, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 214; заборонити державним кадастровим реєстраторам відділу у Васильківському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області (08600, Київська область, м. Васильків, вул. Героїв Небесної Сотні, 46) вносити до Державного земельного кадастру відомості (змін до них) про земельну ділянку площею 0,2598 га з кадастровим номером :01:007:0012, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , в тому числі, вносити відомості про земельну ділянку в разі її поділу чи об`єднання з іншою земельною ділянкою, а також відновлення її меж; заборонити ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та будь-яким іншим особам проводити підготовчі та/або будівельні роботи на земельній ділянці площею 0,2598 га з кадастровим номером :01:007:0012, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до частини першої ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заяву представника позивача слід залишити без задоволення, з огляду на наступне.

Так, за змістомст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. п. 2, 3 ч. 1ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом заборони вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії. Заборона відповідачеві вчиняти певні дії є видом забезпечення позову, який спрямований проти активних учинків відповідача, що можуть ускладнити виконання рішення суду. Зобов`язання вчинити певні дії, як захід забезпечення позову, спрямоване на активні дії відповідача, невиконання яких може ускладнити виконання судового рішення

Згідно роз`яснень, що надані в п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільно-процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та реально існує загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Співмірність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладання арешту, або наслідків заборони вчиняти певні дії чи зобов`язання вчиняти певні дії.

Таким чином, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

З наведених норм вбачається, що заявником мають бути представлені до суду обґрунтовані посилання на наявність ризиків, які потенційно можуть ускладнити виконання рішення суду чи ефективний захист прав заявника, а також докази реальності таких ризиків. В той же час в даному випадку такі вимоги виконанні не були, через що твердження представника позивача залишилися недоведеними та необґрунтованими.

В обґрунтування своєї заяви про забезпечення позову представник позивача посилається на те, що існує обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може істотно унеможливити виконання рішення суду та майно може бути відчужене на момент виконання рішення, однак, жодних доказів наведеним твердженням до заяви долучено не було, як і не надано доказів вжиття на даний час активних заходів спрямованих на відчуження майна, на яке представник позивача просить накласти арешт та встановити заборону.

Таким чином, дослідивши заяву представника позивача про забезпечення позову, суд вважає, що вона не підлягає до задоволення, оскільки останнім не наведено доводи щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову, а безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб, а тому суд, враховуючи предмет позовної вимоги та захід забезпечення позову, не вбачає підстав стверджувати, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 149- 153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії даної ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя М.М.Ковбель