Справа № 450/2656/20 Провадження № 2-ві/450/4/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" вересня 2020 р. Пустомитівський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Данилів Є.О.

при секретарі Ориняк Н.М.

з участю: заявка ОСОБА_1 , представника заявника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , заявника ОСОБА_3 , заінтересованої особи ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Пустомити цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , заінтересована особа ОСОБА_4 , про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресом: АДРЕСА_1 ), яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

заборонити ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб,

встановив:

підстава заяви (позиція заявників): шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано 2009 року. Заявники фактично змушені утримувати ОСОБА_4 та його співмешканку, яку він вселив в будинок без згоди та відома інших мешканців та власника. ОСОБА_4 з моменту розірвання шлюбу, протягом останніх років системно перебуває в стані алкогольного/наркотичного (можливо під впливом медикаментів) сп`яніння, як результат застосування в неадекватному стані фізичної сили та погроз щодо заявників по справі (вчинення домашнього насильства). Рукоприкладство та прилюдна нецензурна лайка, погрози фізичної розправи із сторони ОСОБА_4 , практично стали підставою розриву будь-яких наших відносин як членів однієї сім`ї. Крім того, ОСОБА_4 чинить свідомі перешкоди в користування майном власниці, не впускає в приміщення загального користування, скандалить при розпорядженні майном на особистий розсуд ОСОБА_1 в межах її конституційного права власності, постійно принижує ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , чим спонукує до психологічного та фізичного насилля. В присутності працівників поліції та депутата місцевої сільської ради вчиняє домашнє насилля, як наслідок розбитий телефон ОСОБА_3 та черговий виклик працівників поліції (дана обставина зафіксована в відповідних заявах 19.06.2020 р. та 17.06.2020 р., а також у заяві від 20.08.2020 р., де описано наміри зрізати завіси дверей, де проживає ОСОБА_1 ).

ОСОБА_4 було застосовано як психологічне насильство (словесні образи, нецензурна лайка, приниження, погрози фізичної розправи, залякування), що спричинило онкологічне захворювання в ОСОБА_1 ; так і економічне насильство (використання житла та комунальних послуг без будь-якої матеріальної участі у їх утриманні/оплаті).

Зловживання правами власника та інших співмешканців будинку виражається у незаконній діяльності ОСОБА_4 , яка проявляється у проведенні несанкціонованої законом підприємницької діяльності по ремонту автомобілів, що вбачає отримання значних доходів з використанням матеріально-побутових ресурсів за рахунок заявників по справі.

ОСОБА_4 неодноразово був попереджений про недопустимість антигромадської поведінки та здійснення господарської діяльності без відповідної державної реєстрації у встановленому законом порядку. Доказом порушення законодавства та вчинення домашнього насильства є протоколи Пустомитівського ВП ГУНП у Львівській області, зокрема Протокол № 71 від 24.08.2016 р.

Будь-які звернення/заяви та прохання до ОСОБА_4 із сторони власниці та інших мешканців будинку (зять - ОСОБА_3 , донька - ОСОБА_5 ) на протязі багатьох років залишаються без будь-якої відповіді. Дії зацікавленої по справі особи ( ОСОБА_4 ) вбачають наявність відповідних ознак домашнього насильства, яке триває. Часто і прилюдно (в присутності третіх осіб), ОСОБА_4 висловлюється нецензурними словами, різним чином намагається принизити заявників, шляхом застосування фізичної сили та погроз про завдання тілесних ушкоджень, спричинення каліцтва (кидання каміння та удари руками, рукоприкладство) перешкоджає у користуванні, володінні та розпорядженні житлом та землею в інтересах власниці та інших мешканців.

Позиція заінтересованої особи ОСОБА_4 : заяву заперечив, подав суду письмове клопотання в якому вказає, що ОСОБА_3 , який є його зятем чинить перешкоди у проживанні, вчинив кримінальне правопорушення, відомості про яке внесено в ЄРДР.

Встановлені судом фактичні обставини та оцінка суду.

З ксерокопії паспорта заявниці ОСОБА_1 серії НОМЕР_4 виданий Галицьким РВ ЛМУ УМВСУ у Львівській області слідує, що її місце проживання зареєстровано за адресою: АДРЕСА_2 .

Згідно Довідки № 626 від 14.03. 2019 року, видана Сокільницькою сільською радою Пустомитівського району Львівської області у будинку АДРЕСА_2 зареєстровані: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

Доказів того, що заінтересована особа ОСОБА_4 позбавлений права на проживання у будинку АДРЕСА_2 суду не надано. Відомості про перебування у володінні ОСОБА_4 іншого житла суду не надано.

ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не є членами сім`ї ОСОБА_4 в розумінні ст. 3 СК України. Шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 розірвано.

Згідно п. п. 3, 6, 7, 8 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь. Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі. Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи. Враховуючи положення Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству", обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству" визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: 1) заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; 2) усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; 3) обмеження спілкування з постраждалою дитиною; 4) заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; 5) заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; 6) заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи). Обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.

Положеннями ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом N 475/97-ВР від 17.07.97, встановлено, що кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

З матеріалів наданих суду слідує, що між сторонами існує тривалий конфлікт, який пов`язаний з правилами співжиття між мешканцями будинку АДРЕСА_2 . Про тривалість конфлікту свідчать листи Пустомитівського ВП ГУ НП у Львівській області від 23.10. 2019 року, 21.02.2012 року14.11. 2014 року, 27.08.2013 року12.10. 2016 року, терміновий заборонний припис від 30.06.2020 року.

Законом визначено способи вирішення спорів з приводу порушення правил співжиття, зокрема виселення, визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням (ЖК України), захист права власності (ЦК України).

На думку суду, у заяві про видачу обмежувального припису заявниками підмінено поняття визначені ЖК України, ЦК України, як виселення особи з тимчасовими обмеженнями встановленими ЗУ "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

Щодо застосування заборонити ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб суд зазначає таке:

у судовому засіданні учасники процесу повідомили, що між собою заявники та заінтересована особа спілкуються лише при особистих конфліктах коли перебувають за місцем проживання. Телефонних розмов на теперішній час не здійснюють. Тому, суд прийшов до висновку, що немає необхідності застосовувати заборону в спілкуванні через засоби зв`язку.

Враховуючи усі надані заявниками докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд приходить до висновку, що заява про видачу обмежувального припису задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

На підставі наведеного та керуючись ст. 259 -261, 268 ЦПК України, суд,

ухвалив:

у задоволенні заяви ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про видачу обмежувального припису стосовно ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 , який зареєстрований за адресом: АДРЕСА_1 ), яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме:

заборонити ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) перебувати в місці спільного проживання (перебування) з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) за адресою: АДРЕСА_1 ;

заборонити ОСОБА_4 (РНОКПП НОМЕР_1 ) вести листування, телефонні переговори з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 ) та ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) або контактувати з ними через інші засоби зв`язку особисто та через третіх осіб,

- відмовити.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Повне рішення 10.08.2020 року.

СуддяЄ. О. Данилів