СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/20770/19

пр. № 2/759/1786/20

21 вересня 2020 року Святошинський районний суд міста Києва в складі

головуючого-судді Петренко Н.О.

за участю секретаря судових засідань Грень О.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом ) сторін в м.Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за договором позики,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просив стягнути грошові кошти в сумі 214 762, 98 грн. з яких: заборгованість за договором позики від 14.10.2019р. в розмірі 56 000,00 грн.; 3% річних у сумі 929,75 грн., інфляційні втрати у розмірі 555, 26 грн.; заборгованість за договором позики від 07.03.2019р. в розмірі 155 648,00 грн., 3% річних у сумі 1010,765 грн., інфляційні втрати у розмірі 619,32 грн. та судовий збір 2 147,70 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилався на те, що 14.01.2019р. ОСОБА_2 звернулась до ОСОБА_1 з проханням надати в борг грошові кошти в сумі 56 000,00 грн. у зв`язку з сімейними потребами та зобо`язалась повернути у строк до 31.03.2019р., про що було укладеного договір позики в простій письмовій формі, шляхом складення відповідної боргової розписки. Пізніше, 07.03.2019р. відповідач повторно попросила у позивача грошові кошти в борг, в сумі 155 648,00 грн., які зобов`язалась повернути у строк до 01.08.2018р., про що також було укладено договір позики в простій письмовій формі, шляхом складання відповідної боргової розписки. Таким чином позивач передав у борг, а відповідач прийняв та зобов`язався повернути грошові кошти, загальна сума складає 211 648,00 грн. станом на момент подання позовної заяви відповідач не вчинив жодних дій направлених на повернення грошових коштів позивачу. Строк виконання зобов`язань відповідача за договором позики від 14.01.2019р. на суму 56 000,00 грн. сплив 31.03.2019р. строк виконання грошового зобов`язання порушено на 202 днів. Розрахунок за період з 01.04.2019р. по 19.10.2019р. на заборгованість в розмірі 56 000, 00 грн., 3 % річних становлять 929,75 грн. інфляційні нарахування за вказаний період становить 555,26 грн. За договором позики від 07.03.2019р. на суму 155 648,00 грн. строк виконання сплив 01.08.2019р.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 14.11.2019 року провадження у справі відкрито в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.

Представник позивача надав до суду заяву про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з`явилась, про місце і час розгляду справи повідомлена належним чином, відзиву на позов та заяви про розгляд справи за її відсутності до суду не надходило.

Суд керуючись вимогами ст. 280 ЦПК України вважає за можливе ухвалити заочне рішення.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, вважає, що позов підлягає задоволенню за наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 відповідно до розписки від 14.01.2019р. взяла у борг у позивача 56 000,00 грн. та зобов`язувалась повернути до 31.03.2019р./а.с.19/.

Згодом 07.03.2019р. ОСОБА_2 зобов`язалась повернути ОСОБА_1 борг у розмірі 155 648,00 грн. до 01.08.2019р., який отримала в борг у зв`язку тяжкими сімейними обставинами/а.с.18/.

У відповідності із ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов?язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно ч.2 ст.1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Згідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно вимог ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у отриманні компенсації від боржника.

Згідно ч.3 ст.1049 ЦК України, позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві суми боргу, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст.ст. 610, 612 ЦК України, порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, в разі порушення зобов`язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно розрахунку заборгованості представника позивача борг відповідача становить: заборгованість за договором позики від 14.01.2019р. в розмірі 56 000,00 грн.; 3% річних у сумі 929,75 грн., інфляційні втрати у розмірі 555, 26 грн.; заборгованість за договором позики від 07.03.2019р. в розмірі 155 648,00 грн., 3% річних у сумі 1010,765 грн., інфляційні втрати у розмірі 619,32 грн..

Оцінюючи належність, допустимість, а також достатній зв`язок доказів у їх сукупності, зважаючи на те, що відповідач свої зобов`язання у встановлений сторонами строк по договору позики не виконав, борг за договором не повернула та будь-яких конкретних доказів на спростування доводів позовних вимог не надала.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, які підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь позивача слід стягнути суму судового збору в розмірі 2 147,00 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись вимогами ст.ст. 525, 526,530, 625, 1046, 1047, 1048 1049 ЦК України; ст.ст. 12, 13, 48, 76-82, 141, 229, 259, 263-265, 268, 273, 280, 354 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення заборгованості за договором позики- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 заборгованість за договором позики від 14.01.2019р. в розмірі 56 000,00 грн.; 3% річних у сумі 929,75 грн., інфляційні втрати у розмірі 555, 26 грн.; заборгованість за договором позики від 07.03.2019р. в розмірі 155 648,00 грн., 3% річних у сумі 1010,765 грн., інфляційні втрати у розмірі 619,32 грн. та судовий збір 2 147,70 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Суддя Н.О. Петренко