Справа № 161/3618/20 Провадження № 22-ц/802/1072/20 Головуючий у 1 інстанції: Філюк Т. М.
Категорія: 44 Доповідач: Федонюк С. Ю.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про залишення апеляційної скарги без руху

05 жовтня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Федонюк С. Ю., перевіривши апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 серпня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління пенсійного фонду України у Волинській області, Державної казначейської служби України про стягнення моральної шкоди, завданої неправомірними діями,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 серпня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з Державного бюджету України, шляхом безспірного списання з єдиного рахунку Державної казначейської служби України на користь ОСОБА_1 20 000 грн на відшкодування моральної шкоди.

Не погоджуючись із даним рішенням суду, Державна казначейська служба України подала апеляційну скаргу.

Подана апеляційна скарга не може бути прийнята апеляційним судом до розгляду, оскільки у порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги не додано документ, що підтверджує сплату судового збору у розмірі, визначеному Законом України «Про судовий збір».

У апеляційній скарзі заявник посилається на те, що він звільнений від сплати судового збору на підставі вимог п.13 ч.2 ст.3 Закону України «Про судовий збір», якими передбачено, що судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди. Оскільки позивач при поданні даного позову був звільнений від сплати судового збору, то і при поданні апеляційної скарги на судове рішення судовий збір не сплачується. Також в апеляційній скарзі додано клопотання про звільнення Державної казначейської служби України від сплати судового збору.

Відповідно до пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір`судовий збір не справляється за подання позовної заяви про відшкодування шкоди, заподіяної особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їх посадовою або службовою особою, а так само незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури або суду.

Заявники, позивачі та інші категорії осіб, які згідно із статтею 3 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору, підлягають такому звільненню також і в разі подання ними апеляційних та касаційних скарг, заяв про перегляд судових рішень за нововиявленими обставинами.

Разом з тим, на відповідача у справі не поширюються вимоги законодавства щодо звільнення від сплати судового збору за подання апеляційних та касаційних скарг у справах вказаної категорії.

Як вбачається з матеріалів справи, Державна казначейська служба України є відповідачем у справі і не відноситься до категорії осіб, які згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» звільняються від сплати судового збору.

Доводи Державної казначейської служби України, що вона звільнена від сплати судового збору, є помилковими, оскільки вона є платником судового збору та оскаржуване рішення суду ухвалено за позовною заявою ОСОБА_1 натомість Державна казначейська служба України не є позивачем у цій справі.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що клопотання Державної казначейської служби України про звільнення від сплати судового збору за подання апеляційної скарги не підлягає задоволенню.

Згідно із частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону № 3674-VI, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Проте за змістом статті 8 даного Закону суд може звільнити від сплати судового збору чи відстрочити сплату судового збору лише за клопотанням фізичної особи, а звільнення від сплати судового збору юридичної особи чи відстрочення сплату судового збору за клопотанням юридичної особи чинним законодавством не передбачено. Отже, суд не має підстав для задоволення клопотання заявника.

За таких умов та враховуючи положення законодавства, підстави для звільнення Державної казначейської служби України як особи, що подає апеляційну скаргу на рішення суду, від сплати судового збору відсутні.

Відповідного висновку дійшов Верховний Суд в ухвалі від 13 травня 2019 року у справі № 756/10595/17, провадження № 61-8451 ск 19; в ухвалі від 18 грудня 2019 року у справі № 759/11169/18, провадження № 61-22069ск19; в ухвалі від 11 лютого 2020 року у справі № 628/2318/19-ц, провадження № 61-2554 ск 20, а також Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у постанові від 05 листопада 2019 року у справі №906/770/17.

Відповідно до п.3 ч.4 ст.356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Проте, судовий збір за подачу апеляційної скарги Державною казначейською службою України не сплачено.

Позовна вимога про відшкодування моральної шкоди є майновою вимогою, оскільки позивач визначив її у грошовому вимірі (ВС/КЦС від 28 листопада 2018 р. у справі № 761/11472/15-ц)

Відповідно до п.п.6 п.1 ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» при поданні апеляційної скарги на рішення суду оплаті підлягає судовий збір 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Як вбачається з матеріалів справи ОСОБА_1 , з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 04.08.2020 (а.с. 92) заявлено вимогу про відшкодування моральної шкоди у розмірі 211 000,00 грн. Оскаржуваним рішенням суду вимоги позивача задоволено частково.

Враховуючи заявлені позовні вимоги, судовий збір за подання апеляційної скарги Державної казначейської служби України становить 3165 грн (211 000,00 грн х 1% = 2110,00 грн х 150% = 3165), який слід сплатити за наступними реквізитами:

отримувач - УК у м. Луцьку /Луцьк ОТГ/ 22030101;

код отримувача: 38009628;

банк отримувача: Казначейство України (ЕАП);

код банку (МФО) 899998;

рахунок отримувача: UA0003550;

призначення платежу:*; 101;__________(код клієнта за ЄДРПОУ для юридичних осіб (доповнюється зліва нулями до восьми цифр, якщо значущих цифр менше 8) або реєстраційний номер облікової картки платника податків - фізичної особи (завжди має 10 цифр) чи серія та номер паспорта громадянина України, в разі якщо платник через свої релігійні переконання відмовився від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомив про це відповідний орган Міністерства доходів і зборів України і має відповідну відмітку у паспорті); Судовий збір, за позовом ОСОБА_1 (назва установи, організації чи ПІБ позивача), на рішення суду від 19.08.2020 року (Дата оскаржуваного рішення), по справі 161/3618/20 (номер справи), Волинський апеляційний суд (назва суду, де розглядається справа).

На підтвердження сплати судового збору до Волинського апеляційного суду необхідно надати оригінал квитанції про його сплату.

Враховуючи зазначені обставини та керуючись ст. 357 ЦПК України, апеляційну скаргу Державної казначейської служби України слід залишити без руху, надати строк десять днів з дня вручення копії даної ухвали для сплати судового збору у вказаному розмірі.

Керуючись ст. 136, 356, 357 , 381 ЦПК України,

У Х В А Л И В :

Клопотання Державної казначейської служби України про звільнення від сплати судового збору залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Державної казначейської служби України на рішення Луцького міськрайонного суду Волинської області від 19 серпня 2020 року в даній справі залишити без руху та надати строк для усунення вказаного недоліку, сплати судового збору - десять днів з дня вручення копії даної ухвали.

Роз`яснити, що у разі невиконання вимог суду апеляційна скарга буде визнана неподаною й повернута особі, яка її подала.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя