Справа № 214/771/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
26 березня 2020 року м. Кривий Ріг
Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі: головуючого - судді Євтушенка О.І., секретар судового засідання - Діордіяшенко Г.І.,
відповідач - ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей, -
Позивач ОСОБА_3 звернулася до суду з позовною заявою 05 лютого 2020 року, в якій просить суд стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на її користь аліменти на утримання двох малолітніх дітей, які знаходяться під її опікою - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ,в розмірі 1/3 частини від усіх видів доходів платника аліментів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з дня подання заяви до досягнення дітьми повноліття.
Пред`явлені вимоги мотивовано тим, що 16 вересня 2015 року рішенням виконавчого комітету Жовтневої районної у місті ради №370 ОСОБА_3 призначено опікуном над ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , а 28 грудня 2019 року рішенням виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради №525 ОСОБА_3 призначено опікуном над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Крім того, рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 жовтня 2019 року позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 відносно її дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . На теперішній час діти проживають разом з позивачем за адресою: АДРЕСА_1 , та знаходяться на утриманні останньої. Відповідач не приймає участі в утриманні своїх дітей, матеріальної допомоги не надає. Позивач не має можливості вирішити питання про врегулюванню спору в досудовому порядку, оскільки місце перебування відповідача є невідомим. За даних обставин, керуючись інтересами дітей та наміром забезпечити повноцінне задоволення їх першочергових потреб, позивач вимушена звернутись до суду з даним позовом.
Правом на участь в судовому засіданні позивач ОСОБА_3 не скористалася, подавши заяву про розгляд справи без її участі. Пред`явлені вимоги підтримала, проти розгляду справи в заочному порядку не заперечувала.
Відповідач ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце проведення судового засідання в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, в судове засідання не з`явилася без повідомлення причин, відзив на позовну заяву не подала.
Відповідно до правової позиції Європейського суду з прав людини, викладеної в п.п.66-69 рішення у справі «Смірнова проти України» від 08 листопада 2005 року, «…сторони зобов`язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти повагу до інших учасників процесу та суду, вживати заходів до всебічного, повного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи протягом розумного строку. Обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч.1 ст.6 Конвенції…».
Оцінюючи характер процесу, значення справи для сторін, обраний позивачем спосіб захисту, категорію та складність справи, а також враховуючи належне повідомлення відповідача, її неявку до суду без поважних причин, не подання відзиву суд постановив ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних доказів за відсутності заперечень з боку позивача проти заочного розгляду справи, що відповідатиме п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України.
Заяв, клопотань від учасників справи не надходило. Інші процесуальні дії не вчинялись.
Дослідивши письмові докази по справі, надавши їм оцінку в сукупності, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_5 - ОСОБА_5 . Із свідоцтв про народження дітей серії НОМЕР_1 від 05 грудня 2017 року та серії НОМЕР_2 від 13 травня 2015 року, відповідно (а.с.13, 14) матір`ю дітей зазначена ОСОБА_2 . Отже, наявність батьківства відповідача стосовно народжених нею дітей породжує у останньої обов`язок з їх утримання.
Рішенням Жовтневої районної у місті ради №370 від 16 вересня 2015 року ОСОБА_3 призначено опікуном над ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.15). Крім того, 28 грудня 2019 року рішенням виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради №525 ОСОБА_3 призначено опікуном над ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.22). Вказані обставини підтверджують право позивача на звернення до суду з наміром забезпечити достатній та гармонійний розвиток дітей, що узгоджується з вимогами ст. 249 СК України.

Крім того, відповідно до довідки про взяття на облік внутрішньо переміщеної особи від 24 лютого 2017 року №2401, ОСОБА_3 проживає за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.10).

Вимогами ч.4 ст.83 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

У свою чергу, рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 10 жовтня 2019 року позбавлено батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у відношенні дітей: доньки - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Судом встановлено, що домовленості про добровільну сплату аліментів на утримання дітей, у тому числі угоди про форму, в якій відповідач братиме участь у їх вихованні, між сторонами не досягнуто.

Одним із основних прав дитини є право на утримання (ст.8 Закону України «Про охорону дитинства»), яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття і закріплене у ст.180 СК України, ст.27 Конвенції про права дитини.

Згідно з ч.2 ст.166 СК України, особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

Як слідує з положень ч.2 ст.180, ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються від дня пред`явлення позову у частці від доходу її матері, батька і/або у твердій грошовій сумі, при цьому частка заробітку (доходу), яка буде стягуватись як аліменти на дитину, визначається судом.

Згідно зі ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.2 ст.183 СК України, якщо аліменти стягуються на двох і більше дітей, суд визначає єдину частку від заробітку (доходу) матері, батька на їх утримання, яка буде стягуватись до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Отже, з урахуванням викладеного та того, що відповідач є здоровою та працездатною людиною, інших аліментних зобов`язань не має, у зв`язку з чим має можливість щомісячно та стабільно сплачувати аліменти на користь позивача як опікуна над її малолітніми дітьми, тому з урахуванням принципу найкращого забезпечення інтересів дітей та положень ст.182 СК України суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог із стягуванням з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 05 лютого 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

При цьому, відповідно до ч.3 ст.183 СК України, якщо після досягнення повноліття найстаршою дитиною ніхто з батьків не звернеться до суду з позовом про визначення розміру аліментів на інших дітей, аліменти продовжуватимуть стягуватись з вирахуванням тієї рівної частки, що припадала на дитину, яка досягла повноліття.

Підстав, які б дозволяли прийти до висновку про необхідність стягувати аліменти в іншому розмірі чи взагалі відмовити в їх стягненні, в ході судового розгляду не встановлено.

Оскільки дане рішення ухвалюється на користь позивача, яка на підставі п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» звільнена від сплати судового збору, відповідно до ч.6 ст.141 ЦПК України судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід держави до спеціального фонду Державного бюджету України.

У порядку п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.4, 5, 13, 19, 76-81, 89, 95, 133, 141, 258-259, 263-265, ч.4 ст.274, ст.ст.280-284, 287, 354, 355, п.15 Перехідних положень ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання двох малолітніх дітей - задовольнити.

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на користь ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , аліменти на утримання малолітніх ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в розмірі 1/3 частини від усіх видів її заробітку (доходу), але не менше 50 % гарантованого прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 05 лютого 2020 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,в дохід держави судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом 30 днів з дня його проголошення не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Заочне рішення може бути переглянуте Саксаганським районним судом м. Кривого Рогу Дніпропетровської області за письмовою заявою відповідача, оформленою згідно ст.285 ЦПК України та поданою протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в загальному порядку до Дніпровського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом 30 днів з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку.

Відомості про сторін:

ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце перебування за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заочне рішення суду складено та підписано 26 березня 2020 року.

Суддя О.І. Євтушенко