ПЕТРИКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 187/1953/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2020 р. смт Петриківка

Петриківський районний суд Дніпропетровської області у складі: головуючого судді Говорухи В.О., за участі секретаря судового засідання Дудки В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної військовослужбовцем під час виконання військового обов`язку,-
ВСТАНОВИВ:
13.12.2019 Командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом в якому вказав, що солдата ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 60 від 31.03.2017 було прийнято на військову службу за контрактом, зараховано до списків особового складу та призначено курсантом.
Із змісту позову вбачається, що будучи військовослужбовцем Збройних Сил України ОСОБА_1 неодноразово порушував вимоги Статуту внутрішньої служби Збройних Сил України, систематично порушував військову дисципліну та наказом командира військової частини НОМЕР_1 № 358-ОД від 31.07.2017 його було звільнено з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю на підставі пп.е п.6 ст. 26 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» та притягнуто до матеріальної відповідальності у сумі 4045,12 грн. Відповідно до наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 160 від 31.07.2017 відповідача за систематичне порушення військової дисципліни було звільнено у запас за пунктом «е» (через службову невідповідність), 31 липня 2017 року справи та посаду здав та вибув до ІНФОРМАЦІЯ_2 для зарахування на військовий облік. Позивачем зазначено, що відповідач отримав речове майно, однак був достроково звільнений за порушення військової дисципліни і строк носіння обмундирування не закінчився, чим заподіяв матеріальну шкоду державі в особі військової частини НОМЕР_1 на суму 4045,12 грн. Крім того, солдата ОСОБА_1 було повністю позбавлено премії за липень 2017 року, тому відрахування було здійснено у сумі 472,80 грн.
Тому, позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з відповідача на користь держави в особі військової частини НОМЕР_1 суму невідшкодованої шкоди у розмірі 3572,32 грн. та судові витрати за сплату судового збору.
У ході розгляду справи проведені наступні процесуальні дії.
Ухвалою судді від 10.01.2020 провадження у зазначеній справі відкрито, розгляд справи вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.
Ухвалою суду від 20.02.2020 закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті в судовому засіданні на 19.03.2029.
Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте, командир військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 подав клопотання, в якому просить слухання справи проводити у його відсутності, позов підтримує, просить його задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Від відповідача ОСОБА_1 надійшла заява про розгляд справи без його участі, позовні вимоги визнав у повному обсязі.
В силу ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
Керуючись ст. 223 ЦПК України, суд вважає можливим провести судове засідання без участі сторін на підставі наявних у справі доказів.
Вивчивши та дослідивши письмові матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1, 5 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи.
Відповідно до п.1 розділу І Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі (затвердженого Постановою Верховної ради України від 23.06.1995 р. № 243/95-ВР) чинного на момент притягнення до матеріальної відповідальності відповідача (втрата чинності з 31.10.2019 р. на підставі ЗУ «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду, завдану державі» № 160-ІХ від 03.10.2019 р.), це положення визначає підстави і порядок притягнення до матеріальної відповідальності військовослужбовців та призваних на збори військовозобов`язаних, винних у заподіянні шкоди державі під час виконання ними службових обов`язків, передбачених актами законодавства, військовими статутами, порадниками, інструкціями та іншими нормативними актами.
Згідно абзацу 1,2, п.2 розділу І Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, відшкодуванню підлягає пряма дійсна шкода, заподіяна розкраданням, пошкодженням, втратою чи незаконним використанням військового майна, погіршенням або зниженням його цінності, що спричинило додаткові витрати для військових частин, установ, організацій, підприємств та військово-навчальних закладів (далі-військові частини) для відновлення, придбання майна чи інших матеріальних цінностей або надлишкові виплати. Військове майно - це державне майно, закріплене за відповідними військовими частинами. До нього належать: всі види озброєння, бойова та інша техніка, боєприпаси, паливно-мастильні матеріали, продовольство, технічне, аеродромне, шкіперське, речове, культурно-просвітницьке, медичне, ветеринарне, побутове, хімічне, інженерне та інше майно, а також кошти.
Відповідно до підпункту «а», п.3, розділу І Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі, військовослужбовці і призвані на збори військовозобов`язані несуть матеріальну відповідальність за наявності: заподіяння прямої дійсної шкоди.
Відповідно до ч.1 ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з п.8 ч.2 ст. 16 ЦК України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Відповідно до ч.1 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Таким чином в судовому засіданні встановлено, що згідно витягу із наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 60 від 31.03.2017 солдата ОСОБА_1 , було прийнято на військову службу за контрактом, зараховано до списків особового складу та призначено на посаду курсанта.
Відповідно до копії наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 358-ОД від 31.07.2017 за порушення вимог Статуту внутрішньої служби Збройних сил України, а саме: за перебування у нетверезому стані під час виконання військової служби курсанта 3 навчальної механізованої роти 1 навчального механізованого батальйону солдата ОСОБА_1 притягнуто до дисциплінарної відповідальності та накладено дисциплінарне стягнення - «звільнення з військової служби за контрактом за службовою невідповідністю».
Судом також встановлено, що згідно наказу командира військової частини НОМЕР_1 № 160 від 31.07.2017 солдата військової служби за контрактом ОСОБА_1 , курсанта 3 навчальної механізованої роти 1 навчального механізованого батальйону, звільнено у запас за п. «е» (через службову невідповідність), слід вважати таким, що 31.07.2017 справи та посаду здав та вибув до Петриківського РВК Дніпропетровської області для зарахування на військовий облік. Згідно вищевказаного наказу п.8 з ОСОБА_1 проведено відрахування вартості обмундирування в сумі 4045,12 грн., обчислену пропорційно часу, що залишився до кінця строку носіння.
Згідно витягу з книги грошових стягнень та нарахувань з ОСОБА_1 стягнуто 472,80 грн., а залишок, що підлягає стягненню становить 3 572,32 грн.
Враховуючи доведеність заподіяння державі прямої дійсної шкоди шляхом незаконного використанням військового майна (обмундирування), вартість якого обчислена пропорційно часу, що залишився до кінця строку носіння та складає 3572,32 грн., суд, враховуючи, що визнання ОСОБА_1 позову не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, приходить до висновку про необхідність задоволення позову та стягнення з відповідача на користь держави в особі Військової частини НОМЕР_1 заподіяної відповідачем шкоди у розмірі 3 572,32 грн.
В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача необхідно стягнути на користь позивача судові витрат за сплату судового збору у розмірі 1 921,00 грн.
Керуючись ст.ст. 16, 1166 ЦК України, Положення про матеріальну відповідальність військовослужбовців за шкоду, заподіяну державі (затвердженого Постановою Верховної ради України від 23.06.1995 р. № 243/95-ВР), 12, 13, 81, 206, 259, 263-265 ЦПК України суд, -
У Х В А Л И В:
Позов Військової частини НОМЕР_1 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної військовослужбовцем під час виконання військового обов`язку - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІН НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) на користь держави в особі Військової частини НОМЕР_1 (код ЄДРПОУ НОМЕР_3 , яка розташована за адресою: с. Старичі Яворівський район Львівська область) завдану матеріальну шкоду у розмірі 3572,12 грн. (три тисячі п`ятсот сімдесят дві грн. 12 коп.).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави в особі Військової частини НОМЕР_1 судовий збір у розмір 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя В. О. Говоруха