КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 358/1172/19 Апеляційне провадження № 22-ц/824/8866/2020Головуючий у суді першої інстанції - Корбут В.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2020 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Березовенко Р.В., Лівінський С.В.,

секретар Шебуєв Д.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Богуславського районного суду Київської області від 09 квітня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Аптечний Дім», ОСОБА_2 про скасування рішення загальних зборів та рішення правління Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Аптечний Дім»,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСББ «Аптечний Дім», ОСОБА_2 , в якому просила скасувати рішення загальних зборів та рішення правління ОСББ «Аптечний Дім».

Свої вимоги обґрунтовувала тим, що вона являється власником квартири АДРЕСА_1 , і тому є співвласником спільного майна ОСББ утвореного відповідно до законодавства 01.08.2016. На загальних зборах співвласників ОСББ, які відбулися 22.12.2017 було вирішено питання про обрання членів Правління ОСББ до складу якого обрано ОСОБА_2 , який на той час тимчасово наймав квартиру в будинку АДРЕСА_1 і не був та до цього часу не являється співвласником багатоквартирного будинку, а відповідно і співвласником об`єднання. В ОСББ входять 123 співвласника житлових та нежитлових приміщень. Однак, з протоколу загальних зборів ОСББ від 22.12.2017 на зборах були присутні 31 співвласник, що становить менше третини від загальної кількості співвласників. Підписи учасників загальних зборів про їхню участь у голосуванні в протоколі відсутні, що суперечить вимогам Статуту ОСББ та Закону України «Про об`єднання співвласників багатоповерхового будинку». Вона особисто до письмового опитування не була залучена, рішення загальних зборів ОСББ не оприлюднено і копію їй не було надано. Тому вважає рішення загальних зборів ОСББ від 22.12.2017 незаконним в частині недотримання визначеної законодавством процедури його прийняття, а також протизаконним обрання до складу Правління ОСББ ОСОБА_2 , чим порушено вимоги ст. 14 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоповерхового будинку» та Статуту ОСББ. (а.с. 1-1зв.).

Рішенням Богуславського районного суду Київської області від 09.04.2020 у задоволені позову відмовлено у повному обсязі за недоведеністю (а.с.105-107 зв.).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог. Вказує, що судом першої інстанції не були досліджені обставини, які мають значення для правильного вирішення порушеного спору та зроблено передчасний висновок про недоведеність нею позовних вимог щодо недійсності протоколу загальних зборів від 22.12.2017 та про те, що відповідач ОСОБА_2 не є співвласником багатоквартирного будинку АДРЕСА_1 (а.с. 113-114).

Відзиву від учасників справи не надходило.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено факт недійсності протоколу загальних зборів ОСББ від 22.12.2017 в частині обрання ОСОБА_2 в члени правління та недійсності рішення правління ОСББ від 30.12.2017 щодо обрання ОСОБА_2 головою правління.

Але погодитись з такими висновками в повній мірі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, згідно копії свідоцтва про право власності на житло від 19.10.1994 позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 . (а.с. 7)

22.12.2017 відбулося засідання загальних зборів ОСББ «Аптечний дім», в якому вирішили питання щодо обрання нового складу Правління ОСББ у кількості 11 осіб, у тому числі ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) та запропоновано обрати головою правління ОСОБА_2 (а.с.5, 6).

Не погоджуючись із рішенням загальних зборів ОСББ, позивач звернулась до суду за захистом своїх прав, у зв`язку з чим колегія суддів вважає необхідним зазначити наступне.

Відповідно до вимог статті 15 ЦПК України суди розглядають в порядку цивільного судочинства справи щодо захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів, що виникають із цивільних, житлових, земельних, сімейних, трудових відносин, а також з інших правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства.

Пунктом 3 частини 1 статті 20 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності (крім справ, передбачених частиною другою цієї статті), та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.

Згідно зі ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.

Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників житлових та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначено Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» (далі - Закон).

Статтею 1 цього Закону встановлено, що ОСББ - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.

Відповідно до ст. 4 Закону об`єднання створюється для забезпечення і захисту прав співвласників та дотримання їхніх обов`язків, належного утримання й використання спільного майна, забезпечення своєчасного надходження коштів для сплати всіх платежів, передбачених законодавством та статутними документами.

Основна діяльність ОСББ полягає в здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав співвласників на володіння та користування спільним майном співвласників, належне утримання багатоквартирного будинку та прибудинкової території, сприяння співвласникам в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.

Згідно з ч. 1 ст. 85 ЦК України непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками.

Загальні збори учасників товариства мають право приймати рішення з усіх питань діяльності товариства, у тому числі і з тих, що належать до компетенції інших органів товариства. Загальні збори товариства своїм рішенням створюють виконавчий орган та встановлюють його компетенцію і склад (ч. 1 ст. 98, ч. 1 ст. 99 ЦК України).

Отже, Закон визначає ОСББ як юридичну особу, створену власниками для сприяння використання їх власного майна, управління, утримання і використання неподільного та загального майна.

Ураховуючи те, що позивач є власником квартири у багатоквартирному будинку, а спір стосується захисту її прав як співвласника майна багатоквартирного будинку, порушених, на її думку, діяльністю юридичної особи, тому цей спір є найбільш наближеним до спорів, пов`язаних з діяльністю або припиненням діяльності юридичної особи, тому повинен розглядатися за правилами господарського судочинства.

Аналогічна позиція викладена у постанові Верховного Суду від 12.08.2020 у справі № 370/386/19 (провадження № 61-617св20).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції у порушення вимог ст.ст.263, 264 ЦПК України на вказані вище обставини справи та правові висновки Верховного Суду уваги не звернув, внаслідок чого помилково розглянув позовну заяву ОСОБА_1 в порядку цивільного судочинства.

Пунктом 1 частини 1 статті 255 ЦПК України передбачено, що суд закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Частиною 1 статті 377 ЦПК України визначено, що судове рішення першої інстанції, яким закінчено розгляд справи, підлягає скасуванню в апеляційному порядку повністю або частково з закриттям провадження у справі або залишенням позову без розгляду у відповідній частині з підстав, передбачених статтями 255 та 257 цього Кодексу.

Порушення правил юрисдикції загальних судів визначених статтями 19-22 цього Кодексу, є обов`язковою підставою для скасування рішення незалежно від доводів апеляційної скарги (ч.2 ст.377 ЦПК України).

Таким чином, колегія суддів вважає. що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з закриттям провадження у справі.

У частині 1 статті 256 ЦПК України зазначено, якщо провадження у справі закривається з підстави, визначеної пунктом 1 частини першої статті 255 цього Кодексу, суд повинен роз`яснити позивачеві, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд справи. Суд апеляційної або касаційної інстанції повинен також роз`яснити позивачеві про наявність у нього права протягом десяти днів з дня отримання ним відповідної постанови звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі.

Частиною 4 статті 377 ЦПК України передбачено, що у разі закриття судом апеляційної інстанції провадження у справі на підставі пункту 1 частини першої статті 255 цього Кодексу суд за заявою позивача в порядку письмового провадження постановляє ухвалу про передачу справи до суду першої інстанції, до юрисдикції якого віднесено розгляд такої справи, крім випадків об`єднання в одне провадження кількох вимог, які підлягають розгляду в порядку різного судочинства. У разі наявності підстав для підсудності справи за вибором позивача у його заяві має бути зазначено лише один суд, до підсудності якого відноситься вирішення спору.

З огляду на те, що колегія суддів вирішила на підставі п. 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України закрити провадження у справі, вона відповідно до ч. 1 ст. 256 ЦПК України у редакції Закону № 460-IX роз`яснює позивачеві її право протягом десяти днів з дня отримання цієї постанови звернутися до суду, який прийняв постанову про закриття провадження у справі із заявою про направлення справи до відповідного суду господарської юрисдикції.

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 371, 374, 377, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Богуславського районного суду Київської області від 09 квітня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Аптечний Дім», ОСОБА_2 про скасування рішення загальних зборів та рішення правління Об`єднання співвласників багатоповерхового будинку «Аптечний Дім» скасувати, провадження по справі закрити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст складено 06 жовтня 2020 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

С.В. Лівінський