Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/1791/19
Провадження № 6/553/42/2020
У Х В А Л А

Іменем України

24.03.2020м. Полтава

Ленінський районний суд м. Полтави у складі:

головуючої судді - Крючко Н.І.

при секретарі - Іжик А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтава подання представника Північно - Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Масич С.І. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 ,-

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2020 року представник Північно - Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Масич С.І. звернулась до суду з поданням про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 , в якому просила надати дозвіл на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 . В обґрунтування подання заявником вказувалось про те, що на виконанні у виконавця перебуває виконавче провадження № 60778408 з примусового виконання виконавчого листа виданого на виконання рішення Ленінського районного суду м. Полтави про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості в розмірі 264980,91 грн.. Зазначена в поданні квартира належить на праві власності боржнику. З метою опису квартири, виконавцем неодноразово було здійснено виходи за місцем знаходження квартири, проте провести опис квартири не вдалось, боржник не було надано доступу до квартири. Боржник отриманих доходів та номерів рахунків зареєстрованих на його ім`я за повідомленням Державної фіскальної служби України не має. Таким чином, для можливості провести опис приміщення, тому виконавець змушена була звернутися до суду з вказаним поданням.

В судове засідання виконавець та заінтересовані особи стягувач - ОСОБА_2 , боржник - ОСОБА_1 не з`явились.

Суд дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності надані суду докази, суд приходить до висновку про задоволення подання за наступних підстав.

Відповідно до ч.1 ст.439 ЦПК України питання про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, або дитина, щодо якої є виконавчий документ про її відібрання, при виконанні судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішується судом за місцезнаходженням житла чи іншого володіння особи або судом, який ухвалив рішення за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Згідно з п.4 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи безперешкодно входити до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, проводити в них огляд, у разі потреби примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників поліції, опечатувати такі приміщення.

Пунктом 13 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець звертається до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної особи або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб.

Відповідно до ст.30 Конституції України кожному гарантується недоторканість житла. Не допускається проникнення до житла чи іншого володіння особи, проведення в них огляду чи обшуку як за вмотивованим рішенням суду.

Гарантування кожному прав на повагу та недоторканність житла є не тільки конституційно-правовим обов`язком держави, а й дотриманням взятих Україною міжнародно-правових зобов`язань відповідно до положень Загальної декларації прав людини 1948 року, Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року. Зазначені міжнародні акти згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України.

Відповідно до ст.12 Загальної декларації прав людини 1948 року, статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, пункту 1 статті 17 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права 1966 року ніхто не може зазнавати безпідставного посягання на недоторканність свого житла.

При здійсненні своїх прав і свобод кожна людина може зазнавати тільки таких обмежень, які встановлені законом виключно з метою забезпечення належного визнання і поваги до прав і свобод інших та забезпечення справедливих вимог моралі, громадського порядку і загального добробуту в демократичному суспільстві (пункт 2 статті 29 Загальної декларації прав людини 1948 року, стаття 18 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Конституційна гарантія недоторканності житла не поширюється на випадки, коли суспільні інтереси вимагають правомірного обмеження прав людини, зокрема для захисту прав і законних інтересів інших членів суспільства.

За змістом наведених вище норм національного та міжнародного законодавства, проникнення у житло, як обмеження конституційного права особи на недоторканність житла, має виступати виключним засобом забезпечення примусового виконання судового рішення та бути виправданим

Так, аналіз положень Закону України «Про виконавче провадження» та процесуальних норм дає підстави для висновку суду, що законодавцем збалансовано права як особи, що ініціює питання звернення з поданням до суду про примусове проникнення до житла, так і особи, щодо якої такі заходи застосовано. При цьому питання про примусове проникнення до житла вирішується не інакше як шляхом прийняття вмотивованої ухвали суду з додержанням принципу верховенства права.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні виконавця Північно - Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Масич С.І перебуває виконавче провадження №60778408 відкрите 06 грудня 2019 року з примусового виконання виконавчого листа №553/1791/19, виданого 02.12.2019 року Ленінським районним судом м. Полтави на виконання рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 264 980,91 грн.

Постановою від 09 грудня 2019 року виконавець наклав арешт на все нерухоме майно боржника.

Судом встановлено, що виконавцем під час встановлення майнового стану боржника з`ясовано що він не має іншого майна на яке можна звернути стягнення.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 , що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно.

Судом встановлено, що виконавець направляв вимоги боржнику бути присутнім в певний час за місцем знаходження квартири для можливості проведення опису квартири з метою подальшої її реалізації, проте такі вимоги отримані не були.

Виконавець неодноразово виходив за місцем проживання боржника - ОСОБА_1 з метою опису квартири, проте її опис здійснити не вдалось в зв`язку з відсутністю,що підтверджується актами виконавця від 23.01.2020 року, 03.02.2020 року.

Таким чином, приймаючи до уваги той факт, що квартира належить на праві власності боржнику, боржник ухиляється від виконання рішення суду та не повертає заборгованість, суд вважає за можливе задовольнити заявлене подання та для можливості провести опис квартири надати дозвіл на примусове проникнення до житла боржника.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.439 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Подання представника Північно - Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Суми) Масич С.І. про примусове проникнення до житла боржника ОСОБА_1 - задовольнити.

Надати дозвіл на примусове проникнення до квартири АДРЕСА_1 , яка належить ОСОБА_1 (РНКПО НОМЕР_1 ).

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Н. І. Крючко