Провадження №: 2/755/5399/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"07" жовтня 2020 р. суддя Дніпровського районного суду м. Києва Марфіна Н.В. вивчивши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстраційного обліку у квартирі, -

у с т а н о в и л а:

08.09.2020 року до Дніпровського районного суду м. Києва надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстраційного обліку у квартирі.

Ухвалою суду від 14.09.2020 року позовну заяву було залишено без руху та надано позивачу строк на усунення виявлених недоліків позовної заяви - не більше десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Залишаючи позовну заяву без руху суд зазначив, що позивачем не доплачено судовий збір, оскільки заявлено вимоги немайнового характеру стосовно двох відповідачів і щодо кожного із них про визнання таким, що втратив право користування та зняття з реєстраційного обліку. Тобто, заявлено чотири вимоги немайнового характеру, кожна з яких відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» має бути оплачена судовим збором у сумі 840,80 грн., а всього 3363,20 грн.

При цьому, при подачі позовної заяви позивач сплатив судовий збір у сумі 840,00 грн., що не відповідає розміру судового збору навіть за однією вимогою немайнового характеру.

Тому, на виконання вимог ухвали суду про залишення позову без руху, позивачу було запропоновано доплатити судовий збір у сумі 2523,20 грн. (3363,20 - 840,00).

07.10.2020 року до суду надійшло клопотання позивача про усунення недоліків, у якому позивач не погоджується з висновком суду про те, що позовна заява містить чотири вимоги немайнового характеру та вважає, що позовна заява містить дві вимоги немайнового характеру і поскільки позивачем вже сплачено судовий збір за однією вимогою немайнового характеру, на усунення недоліків позовної заяви позивач доплатив судовий збір за другою вимогою немайнового характеру.

До клопотання додано квитанцію про сплату судового збору у розмірі 840,80 грн. та її копії у двох примірниках.

У своєму клопотанні позивач зазначає, що позовна вимога про усунення перешкод користування власністю шляхом зняття відповідача з реєстраційного обліку випливає із позовної вимоги про визнання таким, що втратив право користування житловим приміщенням, оскільки відповідно до ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі, зокрема, судового рішення, яке набрало законної сили про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення. Таким чином, вирішення питання про зняття особи з реєстраційного обліку залежить, зокрема, від вирішення питання про право користування такої особи житловим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства, тому не можна виділяти ці вимоги одна від одної, як окремі та самостійні.

Отже, позивач вимог ухвали суду про залишення позову без руху не виконав.

Стосовно недоплаченого судового збору при поданні позовної заяви за однією вимогою немайнового характеру, що був сплачений у сумі 840,00 грн., тобто на недоплачену суму у розмірі 00,80 грн., відповідне клопотання позивача жодних пояснень не містить.

Щодо твердження позивача про заявлення ним двох, а не чотирьох вимог немайнового характеру, слід зазначити наступне.

У позовній заяві позовні вимоги викладені наступним чином:

1. Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 та примусово зняти його з реєстраційного обліку в моїй квартирі;

2. Визнати ОСОБА_3 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 та примусово зняти його з реєстраційного обліку в моїй квартирі.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Поєднання в одному реченні двох вимог немайнового характеру не робить їх однією вимогою немайнового характеру.

При цьому, ст. 188 ЦПК України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, пов`язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами, основні та похідні позовні вимоги. Похідною позовною вимогою є вимога, задоволення якої залежить від задоволення іншої позовної вимоги (основної вимоги).

Отже, в позовній заяві може бути об`єднано декілька вимог, які мають характер основної вимоги та похідної позовної вимоги.

В даному випадку цивільне процесуальне законодавство України, як і Закону України «Про судовий збір» не містять понять окремих та/або самостійних вимог, посилання на які містяться у клопотанні позивача.

Як основна, так і похідна вимога є позовними вимогами і ураховуючи, що вони мають характер нематеріальних вимог, кожна з них підлягає оплаті судовим збором у розмірі 840,80 грн.

Натомість позивач не погодився з вимогами ухвали суду про залишення позову без руху в частині необхідності доплатити судовий збір в розмірі 2523,20 грн. і доплатив судовий збір лише у сумі 840,80 грн., тобто позивач не усунув визначений судом недолік позовної заяви.

Отже, позивачем не виконано вимог ухвали суду стосовно належної сплати судового збору, що в свою чергу є підставою для визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу.

За змістом ч. 3 ст. 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Роз`яснюю позивачу, що у відповідності до положень ч. 7 ст. 185 ЦПК України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 175, 177, 185, 188, 353-355 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», -

п о с т а н о в и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням та зняття їх з реєстраційного обліку у квартирі - вважати не поданою та повернути її позивачу.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту ухвали.

Учасник справи, якому повний текст ухвали суду не був вручений у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складений 07.10.2020 року.

Суддя -