Справа № 342/1476/19
Провадження № 2/342/188/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Ничик Г.І.,

з участю секретаря судового засідання Петруняк Н.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просить визнати за нею право власності на 1/2 частку житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги позивачка мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3, на випадок своєї смерті зробила заповітне розпорядження, яким належну їй частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 заповіла позивачці. Даний заповіт посвідчений секретарем виконкому Торговицької сільської ради, зареєстрований в реєстрі за № 71 та рішенням суду від 16.05.2013 у справі № 342/12/13-ц визнаний дійсним. Бабуся позивачки ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . З метою реалізації свого права на спадщину за заповітом позивачка звернулася із відповідною заявою в нотаріальну контору. Розглянувши надані нею документи, нотаріус прийняла рішення про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з реєстрацією спадкового майна (1/2 будинковолодіння) за колгоспним двором, головою якого була померла, що позбавляє нотаріуса визначити частку спадкодавця в житловому будинку. Згідно свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок від 22 липня 1987 року половина жилого будинку з приналежними до нього господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_5 . Для будівництва та обслуговування цього господарства виділена земельна ділянка площею 0,25 га. Головою колгоспного двору іншої половини даного будинковолодіння є тато позивачки ОСОБА_2 . На день смерті спадкодавця ОСОБА_5 разом з нею проживали та були зареєстровані: голова 1/2 частини господарства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4., дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4., зять ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11, онука - позивачка, правнучка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_12 Дочка спадкодавця ОСОБА_5 - ОСОБА_3 відмовилася від обов`язкової частки у спадщині після смерті матері ОСОБА_5 . Колгоспний двір припинений 15 квітня 1991 року, з часу введення в дію Закону України «Про власність». Право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, які до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Станом на 15.04.1991 в спадковому домогосподарстві проживали та були зареєстровані: голова 1/2 частини господарства ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3., голова 1/2 частини господарства ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4., дочка спадкодавця ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4., онучка - позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 зять ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11, правнучка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_12 Позивачка ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею за заповітом після смерті ОСОБА_5 , яка фактично вступила в управління спадщиною. На даний час позивачка виготовила технічну документацію на будинок за власні кошти, утримує будинок та прибудинкову територію в належному стані, однак не може реалізувати своє спадкове право на половину житлового господарства у зв`язку із реєстрацією його як колгоспний двір. Такі обставини змушують її звернутися до суду із даним позовом.

Сторони та їх представники в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи за їх відсутності. Представник позивачки - адвокат Бундзяк У.М. в заяві зазначила, що позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити; відповідачі зазначили, що позовні вимоги визнають.

Дії учасників справи не суперечать вимогам ст.211 ЦПК України, відповідно до якої учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.

Передбачених ч.2 ст.223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Згідно вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003) визначено, що якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963) майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

З копії свідоцтв на право особистої власності на жилий будинок від 22 липня 1987 р., виданих виконкомом Городенківської районної Ради на підставі рішення цього ж виконкому № 142 від 10 липня 1987 р., слідує, що жилий будинок з приналежними до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_3 дійсно належить на праві особистої власності колгоспному двору, головою якого є в половині ОСОБА_5 та ОСОБА_2 . Згідно попередніх рішень сільвиконкому АДРЕСА_1 перейменовано на АДРЕСА_1, номер індивідуального житлового будинку змінено з 16 на 55, що підтверджується довідкою № 945, виданою 09.08.2019 виконавчим комітетом Торговицької сільської ради Городенківського району.

Станом на 15.04.1991 в господарстві по АДРЕСА_1 проживали та були зареєстровані: голова господарства в половині ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , голова господарства в половині - зять ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , онука ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , онука ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , що стверджується довідками № 923 від 02.08.2019 та № 100 від 29.01.2020, виданими виконавчим комітетом Торговицької сільської ради Городенківського району згідно погосподарської книги № 5 за 1991-1995 роки.

ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , у зв`язку з укладенням шлюбу 16.10.1993 змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_3 », запис за № 14 в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу, що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого виконкомом Торговицької сільської ради.

За заповітом, посвідченим 10 листопада 2003 р. секретарем виконкому Торговицької сільської ради, зареєстрованим в книзі нотаріальних дій за № 71, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3, жителька АДРЕСА_1, все своє майно, де б воно не знаходилося і з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде належати їй на день її смерті і на що вона відповідно чинного законодавства України буде мати право заповіла онуці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7, що проживає по АДРЕСА_3 . Заповіт чинний, зареєстрований у Спадковому реєстрі за № 45235547, що доводиться копією Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) № 34280980, виданою 14.06.2013 Городенківською районною державною нотаріальною конторою у зв`язку з відкриттям спадкової справи.

Рішенням Городенківського районного суду Івано-Франківської області від 16 травня 2013 р. по справі № 342/312/13-ц, яке набрало законної сили 27 травня 2013 р., заповіт ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 , складений 10 листопада 2003 р., посвідчений секретарем виконкому Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області Стефанюком М.В., зареєстрований у реєстрі за № 71, - визнано дійсним.

Частиною 4 статті 82 ЦПК України визначено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

ОСОБА_5 померла ІНФОРМАЦІЯ_8 у віці 97 років в с. Торговиця Городенківського району, актовий запис № 21 від 16 листопада 2012 р., про що свідчить копія свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Торговицької сільської ради Городенківського району. Внаслідок її смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Прийняття спадщини це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст. 1273 ЦК спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Часом відкриття спадщини є день смерті особи, визначено ч.2 ст.1220 ЦК України.

На день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_8 ) ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживала та була зареєстрована по АДРЕСА_1 ; разом з нею були зареєстровані та проживали: зять ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4., дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4., онука ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_7 зять ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_11, правнучка ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_12, що стверджується довідкою № 925, виданою 02.08.2019 виконавчим комітетом Торговицької сільської ради.

Про те, що позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , є онукою спадкодавця ОСОБА_5 свідчать копії: свідоцтва про народження матері позивачки ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , серії НОМЕР_3 , виданого 28.06.1968 р. Городенківським рай бюро ЗАГС Івано-Франківської області, де зазначено, що її матір`ю є ОСОБА_5 , запис за № 50 від 12 грудня 1952 р. в книзі записів актів громадянського стану про народження; Витягу № НОМЕР_4 з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію шлюбу із зазначенням відомостей про другого з подружжя, сформованого 30 січня 2020 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ), з якого вбачається, що прізвище матері позивачки до державної реєстрації шлюбу « ОСОБА_1 », після державної реєстрації шлюбу - «Ощипко», актовий запис № 32 від 29 жовтня 1970 р. виконавчого комітету Торговицької сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області; свідоцтва про народження позивачки ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , серії НОМЕР_5 , виданого Торговицькою сільською радою Городенківського району, де зазначено, що її матір`ю є ОСОБА_3 , запис за № 7 від 18 лютого 1978 р. в книзі реєстрації актів про народження; повторного свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_6 , виданого 01 березня 2019 р. Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківській області, з якого вбачається, що ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , після державної реєстрації шлюбу змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 » на « ОСОБА_1 », актовий запис № 6 від 22 липня 1995 р.

Наведене свідчить, що спадкоємцем майна померлої ОСОБА_5 за заповітом є її онука - позивачка ОСОБА_1 , яка прийняла спадщину, оскільки постійно проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

До складу спадщини ОСОБА_5 входить 1/2 частка житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.1296 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Згідно з вимогами ч.1 ст. 1297 згаданого Кодексу спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Із копії спадкової справи № 291/2013, наданої суду державним нотаріусом Городенківської районної державної нотаріальної контори, вбачається, що позивачка, як спадкоємець за заповітом, 14.06.2013 подала нотаріусу заяву про видачу свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_8 . Копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 34281026, виданого 14.06.2013 Городенківською районною державною нотаріальною конторою, підтверджується, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи № 54615099 (номер у нотаріуса 291), спадкодавець - ОСОБА_5 , дата смерті: ІНФОРМАЦІЯ_8 . Відповідачка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , подала нотаріусу заяву про відмову від одержання обов`язкової частки у спадщині після смерті матері ОСОБА_5 .

Постановою державного нотаріуса Городенківської районної державної нотаріальної контори № 1414/02-31 від 06 серпня 2019 р. позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті баби ОСОБА_5 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , на половину житлового будинку АДРЕСА_1 з посиланням на те, що вищезгадане господарство, головою якого в половині була ОСОБА_5 , відносилось до колгоспного двору, кожному з членів колгоспного двору, які проживали станом на 15 квітня 1991 року, належить відповідна частка житлового будинку, проте частки в спадковому господарстві між членами бувшого колгоспного двору не визначені.

З копії технічного паспорта на будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , виготовленого 16.08.2019, встановлено, що житловий будинок споруджено в 1988 р., господарські будівлі та споруди - в 1972, 1975, 1991 роках. Їх ринкова вартість станом на 21.08.2019 становить 146186 грн., що стверджується копією звіту про оцінку житлового будинку № 21082019_00576, складеного ФОП ОСОБА_15 . Розмір земельної ділянки для будівництва, обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд в АДРЕСА_1 становить 0,2500 га, що підтверджується довідкою № 944, виданою 09.08.2019 виконавчим комітетом Торговицької сільської ради.

Судом встановлено, що позивачка, як спадкоємець за заповітом після смерті баби ОСОБА_5 , фактично стала власником 1/2 частки вищезгаданого житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, користується ними.

Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою права власності на 1/2 частку житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 судом не встановлено, колишні члени колгоспного двору - відповідачі не заперечують відносно задоволення позову, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1220, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1273, 1296-1297 ЦК України (2003 р.), керуючись ст. ст. 82, 206, 211, 223, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня складення судового рішення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 ; ідентифікаційний номер НОМЕР_7 .

Місце проживання відповідачів: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 - АДРЕСА_1 .

Місце проживання відповідачки ОСОБА_4 - АДРЕСА_4 .

Судове рішення складене 26.03.2020.

Суддя: Ничик Г. І.