Р І Ш Е Н Н Я

І м е н е м У к р а ї н и

05 жовтня 2020 року м.Черкаси

Черкаський районний суд Черкаської області у складі:

головуючого судді Морозова В.В.

при секретарі Кравець К.Г.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

в с т а н о в и в:

Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої позовні вимоги тим, що ОСОБА_2 звернувся до ПАТ КБ "ПриватБанк", правонаступником якого є АТ КБ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 01.03.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 3700,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

ОСОБА_2 підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», які викладені па банківському сайті www.privatbank.ua. складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві.

Відповідно до положень Умов та Правил надання банківських послуг, які розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) АТ КБ «ПриватБанк», що діяв на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 29.07.2009 року, а наразі діє на підставі Ліцензії НБУ № 22 від 05.10.2011 року керуючись законодавством України, публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримання банківських послуг, для чого публікує «Умови та правила надання банківських послуг».

Тобто, Умови та Правила є публічною офертою, що містять умови та правила надання послуг банком його клієнтам. Таким чином, клієнт отримує доступ до всіх без виключення послуг Банку.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 cт. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Формулярами та стандартними формами є саме «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті wwvv.privatbank.ua. згідно яких обслуговувався Позичальник.

Заявою позичальника підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПриватБанку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п. 2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6, «Умов та правил надання банківських послуг», на підставі яких Позичальник при укладанні Договору про надання банківських послуг дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою Банку.

Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів у межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до п 1.1.1.44 Договору - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку у розмірі ліміту кредитування.

Пунктами 1.1.1.67, 1.1.5.1, 1.1.5.2 Договору передбачена можливість зміни тарифів та інших невід`ємних частин Договору.

АТ КБ «ПриватБанк» свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав ОСОБА_2 можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Позичальник зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов Договору, а саме згідно п. 2.1.1.3.1 погашення кредиту та процентів здійснюється наступними шляхами:

1)договірним списанням - Клієнт доручає Банку здійснювати списання грошей з його рахунку у тому числі за рахунок кредитного ліміту, у розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим Договором, 1 числа календарного місяця, наступного за місяцем у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань Клієнта за цим Договором (здійснювати договірне списання);

2)внесенням Клієнтом коштів у готівковій або безготівковій формі у розмірі Мінімального обов`язкового платежу - розмір боргових зобов`язань Позичальника, які щомісяця повинен сплачувати Позичальник протягом терміну дії карти. Мінімальний обов`язковий платіж розраховується у процентному співвідношенні від загальної заборгованості Клієнта.

Згідно п. 2.1.1.2.9 Договору у разі непогашення Клієнтом боргових зобов`язань за кредитом до 25 числа місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредиту, за користування кредитом Клієнт сплачує Банку відсотки у розмірі, зазначеному у Тарифах, що діють на дату нарахування.

У зв`язку із зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості позичальник станом на 20.11.2019 року має заборгованість - 5386,91 грн., з яких 4691,32 грн. - заборгованість за тілом кредиту, 695,59 грн. - пеня.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 09.03.2016 року.

Спадкоємці ОСОБА_2 мали право подати заву про прийняття або про відмову від спадщини у строк з 06.03.2016 року по 06.09.2016 року.

Спадкоємцем, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 .

Це підтверджується копіями паспортів позичальника та відповідача, де в якості адреси реєстрації зазначена: АДРЕСА_1 .

Позивачем 21.05.2016 року була направлена претензія кредитора до Черкаської районної державної нотаріальної контори.

08.04.2019 року позивачем було отримано відповідь Черкаської районної державної нотаріальної контори, в якій зазначалось, що спадкоємці померлого ОСОБА_2 із заявами про прийняття чи відмову від спадщини до нотаріальної контори не звертались та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ "Приватбанк".

Позивач, посилаючись на норми ЦК України, вважає, що відповідач прийняв спадщину, до складу якої у тому числі входять кредитні зобов`язання померлого позичальника. Спадкування обов`язків відбулося на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України, так як відповідач не відмовився від спадщини у передбачені законодавством строки, а саме 6 місяців від дня відкриття спадщини.

03.10.2019 року до спадкоємця ОСОБА_1 було направлено лист-претензію, згідно яких позивач пред`явив свої вимоги, але ніяких дій не було виконано.

У зв`язку з невиконанням відповідачем своїх зобов`язань, позивач просить стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПРИВАТБАНК» заборгованість у розмірі 5386,91 грн. за кредитним договором б/н від 01.03.2011 року, судові витрати.

Ухвалою суду від 21.05.2020 року провадження у справі відкрито та ухвалено розглядати справу у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Сторони в судове засідання не викликались відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, проте в ухвалі про відкриття провадження від 21.05.2020 року відповідачу був наданий строк, на подачу відзиву на позовну заяву. Про розгляд даної справи відповідач повідомлялась належним чином за адресою реєстрації, про що свідчать конверти, які повернулись на адресу суду без вручення. Відповідач у визначений судом термін відзив на позовну заяву та клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін не подала.

Дослідивши надані позивачем письмові докази, суд вважає, що позов не підлягає до задоволення з наступних підстав.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано до суду копію заяви ОСОБА_2 від 01.03.2011 року до ПАТ КБ "ПриватБанк" про надання банківських послуг і видано картку № НОМЕР_1 , також ідентифіковано позичальника за картковим рахунком № НОМЕР_2 .

Також надано витяг з Умов та правил надання банківських послуг у ПриватБанку, ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщений на сайті https://privatbank.ua/terms.

Відповідно до копії свідоцтва про смерть від 09.03.2016 року серії НОМЕР_3 , ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором б/н від 01.03.2011 р. станом на 20.11.2019 року складає 5386,91грн., яка складається з наступного: 4691,32 грн. - заборгованість за тілом кредита, 695,59 грн. - пеня.

Суд зауважує, що розрахунок заборгованості здійснений станом на 20.11.2019 року, а позичальник ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

21.05.2016 року позивачем направлено претензію кредитора № SAMDN4467 до Черкаської районної державної нотаріальної контори.

31.05.2016 року нотаріусом Черкаської районної державної нотаріальної контори було заведено спадкову справу після смерті ОСОБА_2 № 340/2016 на підставі претензії кредитора

20.02.2019 року Черкаською районною державною нотаріальною конторою направлено ПАТ КБ "Приватбанк" відповідь на потворну претензію № SAMDN4467 від 18.01.2019 року та повідомлено, що претензію зареєстровано, однак для надання інформаційної довідки зі Спадкового реєстру та витягу про реєстрацію спадкової справи позивачу необхідно сплатити кошти та зазначено реквізити для сплати коштів.

18.09.2019 року позивачем направлено лист-претензію відповідачу у справі за вих.№ SAMDN4467 з вимогою про сплату заборгованості у розмірі 5386,91 грн.

Відповідно до відповіді на запит суду Черкаської районної державної нотаріальної контори від 20.08.2020 року щодо інформації про наявність спадкоємців та спадкової справи після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , після смерті останнього 31.05.2020 року заведена спадкова справа № 340/2016. Вказана спадкова справа заведена на підставі претензії АТ КБ "ПриватБанк", інші спадкоємці із заявами про прийняття спадщини не звертались.

Відповідно до відповіді Чорнявської сільської ради Черкаського району Черкаської області від 06.08.2020 року на запит суду щодо зареєстрованих та проживаючих осіб, на день смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 так і по даний час разом з ним за адресою АДРЕСА_1 зареєстровані та проживають: ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 - дружина, ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_5 (дочка ОСОБА_1 ).

Відомості про майно спадкодавця у матеріалах спадкової справи відсутні.

За клопотанням позивача судом зроблено запити, щодо зареєстрованого за ОСОБА_2 нерухомого майна, та відповідно до відповіді від 28.09.2020 р. на запит суду до Головного управління Держгеокадастру у Черкаській області, згідно відомостей фонду документації із землеустрою та земельно-облікових документів земельні ділянки за громадянином ОСОБА_2 , як за землекористувачем чи землевласником на території Черкаського району та м. Черкаси не зареєстровані (не обліковуються).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, яка надана на запит судді, за ОСОБА_2 нерухоме майно не зареєстроване.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта, яка надана на запит судді, відомості щодо права власності на будинок АДРЕСА_1 у реєстрі відсутні.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до таких висновків.

Відповідно до ст.60 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених ст.61 цього Кодексу.

У відповідності до ст.212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

У відповідності до вимог статей 76-81 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3)показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази,що не стосуються предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч.2,3 ст. 1281 ЦК України, кредиторові спадкодавця належить пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, не пізніше шести місяців з дня одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину на все або частину спадкового майна незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємця, який прийняв спадщину, протягом шести місяців з дня, коли він дізнався про прийняття спадщини або про одержання спадкоємцем свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 2 ст. 1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями та кредитором інше не встановлено. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора звертає стягнення на майно, яке було передане спадкоємцям у натурі.

З матеріалів справи вбачається, що позивачем не надано доказів, що вказували б взагалі на належність майна померлому позичальнику, згідно даних Державного реєстру речових прав на нерухоме майно будинок, де зареєстрована відповідач разом з померлим позичальником на день його смерті не належав йому на праві власності, оскільки неможливо встановити обсяг майна спадкодавця та його вартість, а спадкоємці відповідно до ч. 1 ст. 1282 ЦК України несуть відповідальність перед кредитором лише в межах вартості спадкового майна, а таке майно та його вартість не встановлені та не доведені, що є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

Відповідно до ч. 1, 2, 3 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Враховуючи викладене суд прийшов до висновку, що у задоволенні позову слід відмовити.

Керуючись ст. 263-265, 274, 279, 280 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Відмовити повністю в позові Акціонерного товариства Комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Ознайомитись з повним текстом судового рішення, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги на рішення можуть бути подані протягом 30 днів з дня його складення через суд першої інстанції до Черкаського апеляційного суду.

Суддя: В. В. Морозов