Справа № 755/4865/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"21" вересня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Гончарука В.П.

за участі секретаря: Гриценко О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна», треті особи: Об`єднаний інститут ядерних досліджень, Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання трудових відносин припиненими, зобов`язати в чинити дії, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна», треті особи: Об`єднаний інститут ядерних досліджень, Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання трудових відносин припиненими, зобов`язати в чинити дії, в якому просить суд визнати трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дубна» припиненими з 25 лютого 2020 року на підставі частини першої статті 38 Кодексу законів про працю.; Зобов`язати Дніпровську районну в місті Києві державну адміністрацію здійснити державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дубна», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, виключивши з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості про керівника та підписанта ТОВ «Дубна» ОСОБА_1 .

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач втратив можливість належного виконання обов`язків директора ТОВ «Дубна», у зв`язку з місцезнаходженням товариства на тимчасово окупованої території України, матеріальну та будь яку іншу зацікавленість у перебуванні на посаді директора в ТОВ «Дубна», не має належного зв`язку із учасником ТОВ «Дубна». Крім того, перебування на посаді директора ТОВ «Дубна» позбавляє позивача можливості заробляти собі на життя, вільно обрати працю, вид діяльності, працевлаштуватися на певні посади. Своєю бездіяльністю, яка виразилася в не розгляді та не вжитті заходів для прийняття рішення про звільнення позивача в межах статутної діяльності товариства, ТОВ «Дубна» були порушені трудові права ОСОБА_1 , зокрема, його право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням, та право на вільне обрання місця роботи на власний розсуд. Уповноважений на звільнення директора орган ТОВ «Дубна» не розглянув його заяву про звільнення протягом, передбачених законодавством строків, не виконав покладених на нього Статутом обов`язків по створенню нового виконавчого органу, у зв`язку з чим порушив законні права та інтереси позивача.

30 березня 2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва відкрито провадження в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна», треті особи: Об`єднаний інститут ядерних досліджень, Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання трудових відносин припиненими, зобов`язати в чинити дії та постановлено розгляд справи проводити в порядку спорощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Позивач у судове засідання не з`явився, хоча повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи. До початку судового засідання надав письмову заяву з прохання слухати справу за його відсутності, позовні вимоги підтримує.

Копію вказаної ухвали позивачем було отримано 16 травня 2020 року.

Відповідача було повідомлено про розгляд справи на офіційному сайті Дніпровського районного суду м. Києва.

Позивачем до суду надано додаткові письмові пояснення, в яких позивач просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, відповідачем не використано право подання відзиву на позовну заяву, третіми особами не використано право подання письмових пояснень, щодо предмету позову.

Третя особа Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація копію ухвали про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви з доданими до неї документами, було отримано 07 квітня 2020 року, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення. Представник надіслав лист на адресу суду про розгляд справи без його участі та просив прийняти рішення згідно норм чинного законодавства.

Третю особу Об`єднаний інститут ядерних досліджень, було повідомлено належним чином на офіційному сайті Дніпровського районного суду м. Києва, про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідно до положень ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

За змістом ст. 275 ЦПК України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.

Згідно ст. 279 ЦПК України, розгляд справи по суті в порядку спрощеного провадження починається з відкриття першого судового засідання або через тридцять днів з дня відкриття провадження у справі, якщо судове засідання не проводиться. Якщо для розгляду справи у порядку спрощеного позовного провадження відповідно до цього Кодексу судове засідання не проводиться, процесуальні дії, строк вчинення яких відповідно до цього Кодексу обмежений першим судовим засіданням у справі, можуть вчинятися протягом тридцяти днів з дня відкриття провадження у справі. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.

Всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному і об`єктивному розгляді справи, зібрані по справі докази, керуючись законом, суд дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 15, 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

За змістом статті 22 КЗпП України будь-яке пряме або непряме обмеження прав чи встановлення прямих або непрямих переваг при укладенні, зміні та припиненні трудового договору не допускається.

Згідно з частиною першою статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на повагу до свого приватного і сімейного життя, до свого житла і кореспонденції.

Європейський суд з прав людини вказує, що приватне життя «включає право особи на формування та розвиток стосунків з іншими людьми, включаючи стосунки професійного або ділового характеру». Стаття 8 Конвенції «захищає право на особистий розвиток та право встановлювати та розвивати стосунки з іншими людьми та оточуючим світом». Поняття «приватне життя» в принципі не виключає відносини професійного або ділового характеру. Врешті-решт, саме у рамках трудової діяльності більшість людей мають значну можливість розвивати стосунки з оточуючим світом. Отже, обмеження, накладені на доступ до професії, були визнані такими, що впливають на «приватне життя» (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Олександр Волков проти України» (Oleksandr Volkov v. Ukraine, № 21722/11, § 165)).

З урахуванням положень частини першої статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та усталеної практики Європейського Суду з прав людини необхідно зробити висновок, що наявність у реєстрі інформації щодо позивача як про керівника товариства відноситься до професійної діяльності останнього та охоплюється поняттям «приватне життя».

В судовому засіданні встановлено, що 05 серпня 2008 року ОСОБА_1 рішенням Установчих зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна» було призначено директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна», згідно Протоколу Установчих зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна» від 05.08.2008 р.

01 жовтня 2008 року ОСОБА_1 на підставі наказу №1 приступив до виконання обов`язків директора ТОВ «Дубна».

Засновником та єдиним учасником Товаприства з обмеженою відповідальністю «Дубна», який володіє 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна», є Об`єднаний інститут ядерних досліджень, що підтверджується Статутом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна», затвердженим Установчими зборами учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна» 05 серпня 2008 року, зареєстрованого Виконавчим комітетом Алуштинської міської ради Автономної Республіки Крим 24.09.2008р., номер запису 0001630, місцезнаходження якого: АДРЕСА_1 .

Відповідно до підпункту 4 пункту 15.10 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна», створення та відкликання виконавчого органу та інших органів товариства, в тому числі обрання та відкликання директора товариства, персонального складу Ревізійної комісії належить до виключної компетенції Загальних зборів.

12 лютого 2020 року Позивачем на ім`я Загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна» та Учаснику (засновнику) Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна», Об`єднаному інститут ядерних досліджень, було направлено заяву про звільнення за власним бажанням на підставі статті 38 КЗпП України.

Крім того, відповідно до п. п. 15.8 та 15.9 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна» та Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю» позивачем було вжито заходів щодо проведення Загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна».

12 лютого 2020 року Товаприством з обмеженою відповідальністю «Дубна» було прийнято наказ №1 про скликання загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна», визначено час та місце проведення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна», порядок денний.

12 лютого 2020 року на адресу учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна», який володіє 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна», Об`єднаному інституту ядерних досліджень, позивач направив Повідомлення про проведення загальних зборів учасників Товаприства з обмеженою відповідальністю «Дубна» із зазначенням часу та місця проведення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна», порядку денного зборів, на вирішення яких винесено питання про його звільнення.

19 лютого 2020 року у газеті «Урядовий кур`єр» №32 на замовлення позивача були опубліковані: 1) заява про звільнення ОСОБА_1 з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна» та 2) Повідомлення про проведення загальних зборів учасників ТОВ «Дубна».

21 лютого 2020 року позивач надіслав на електроні адреси учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна», який володіє 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна», Об`єднаному інституту ядерних досліджень та посадовим особам Об`єднаному інституту ядерних досліджень свою заяву про звільнення з посади директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна» та повідомлення про проведення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна», з відповідним текстовим зверненням.

Повідомлення про проведення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна» було направлене позивачем з дотриманням вимог п.15.9 Статуту Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна» та частин 1-5 ст.32 Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю», зокрема не менше ніж за 30 днів до запланованої дати проведення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна» з описом вкладення на адресу кожного учасника товариства.

Таким чином, опис вкладення та поштова квитанція про надіслання цінного листа учаснику Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна», Об`єднаному інституту ядерних досліджень, свідчать про те, що його було належним чином повідомлено про час, місце та дату проведення загальних зборів Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна». При цьому ані закон України, ані Статут Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна» не містять обов`язкової вимоги про отримання учасником повідомлення про скликання зборів (правова позиція ВСУ у справі №3-928гс15 від 21 жовтня 2015р.).

20 березня 2020 року загальні збори учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна» не відбулися у зв`язку з неявкою на них єдиного учасника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна», який володіє 100% статутного капіталу Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна», Об`єднаного інституту ядерних досліджень та/або його представників.

20 березня 2020 року директором Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна», ОСОБА_1 , було складено відповідний акт.

Таким чином, жодних дій з боку Об`єднаного інституту ядерних досліджень, як учасника Товаприства з обмеженою відповідальністю «Дубна», щодо звільнення ОСОБА_1 з посади директора не було здійснено.

Учасник Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна», Об`єднаний інститут ядерних досліджень, не опікується створеним ним на території України товариством, ігнорує положення українського законодавства, зокрема щодо приведення Статуту Товаприства з обмеженою відповідальністю «Дубна» у відповідність до Закону України «Про товариства з обмеженою та додатковою відповідальністю».

Як наслідок, позивач втратив можливість належного виконання обов`язків директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна», у зв`язку з місцезнаходженням товариства на тимчасово окупованої території України, матеріальну та будь яку іншу зацікавленість у перебуванні на посаді директора, не має належного зв`язку із учасником даного товариства.

Крім того, перебування на посаді директора Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна» позбавляє позивача можливості заробляти собі на життя, вільно обрати працю, вид діяльності, працевлаштуватися на певні посади.

У пункті 4 частини першої статті 36 КЗпП України визначено, що підставами припинення трудового договору, зокрема, є розірвання трудового договору з ініціативи працівника.

Згідно з частиною першою статті 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною з інвалідністю; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або особою з інвалідністю I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Конституційний Суд України у рішеннях від 07 липня 2004 року № 14-рп/2004, від 16 жовтня 2007 року № 8-рп/2007 та від 29 січня 2008 року № 2-рп/2008 зазначав, що визначене статтею 43 Конституції України право на працю розглядає як природну потребу людини своїми фізичними і розумовими здібностями забезпечувати своє життя. Це право передбачає як можливість самостійно займатися трудовою діяльністю, так і можливість працювати за трудовим договором чи контрактом.

Свобода праці передбачає можливість особи займатися чи не займатися працею, а якщо займатися, то вільно її обирати, забезпечення кожному без дискримінації вступати у трудові відносини для реалізації своїх здібностей. За своєю природою право на працю є невідчужуваним і по суті означає забезпечення саме рівних можливостей для його реалізації.

Враховуючи порушення права позивача на припинення трудового договору, обраний ним спосіб захисту направлений на відновлення його трудових прав, гарантованих Конституцією України.

Передбачений частиною першою статті 38 КЗпП України порядок розірвання трудового договору з ініціативи працівника передбачає попередження ним про це власника або уповноважений орган письмово за два тижні.

За встановлених у цій справі обставин положення закону щодо письмового попередження власника про бажання працівника звільнитись нівелюється, а іншого порядку звільнення з ініціативи працівника чинне законодавство не передбачає.

Недосконалість національного законодавства та прогалини у правовому регулюванні певних правовідносин не можуть бути підставою для позбавлення особи права на захист його порушених прав у обраний ним спосіб.

Згідно з частиною першою статті 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України). Аналогічний припис закріплений у частині першій статті 10 ЦПК України.

Елементом принципу верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоб виключити ризик свавілля. На думку Європейського суду з прав людини, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (див. mutatis mutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «C.G. та інші проти Болгарії» («C. G. and Others v. Bulgaria», заява № 1365/07, § 39), «Олександр Волков проти України» («Oleksandr Volkov v. Ukraine», заява № 21722/11, § 170)).

Частиною другою статті 5 ЦПК України встановлено, що у випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Звертаючись до суду з позовом, позивач просив визнати трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дубна» припиненими з 25 лютого 2020 року на підставі частини першої статті 38 Кодексу законів про працю, у зв`язку зі звільненням з посади директора за власним бажанням.

Крім того, відповідно до пункту 13 частини другої статті 9 Закону України від 15 травня 2003 року № 755-IV «Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань» в Єдиному державному реєстрі містяться відомості про юридичну особу, про керівника юридичної особи та про інших осіб (за наявності), які можуть вчиняти дії від імені юридичної особи, у тому числі підписувати договори, подавати документи для державної реєстрації тощо: прізвище, ім`я, по батькові, дата народження, реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), дані про наявність обмежень щодо представництва юридичної особи.

У частині першій статті 25 цього Закону визначено, що державна реєстрація та інші реєстраційні дії проводяться на підставі документів, що подаються заявником для державної реєстрації та судових рішень, що набрали законної сили та тягнуть за собою зміну відомостей в Єдиному державному реєстрі.

В вказаній нормі закону визначено, що таким судовим рішенням може бути рішення про зобов`язання вчинення реєстраційних дій.

У зв`язку з чим, уповноважений на звільнення директора орган Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна» проігнорував повідомлення позивача про його звільнення і не розглянув по суті заяву позивача про звільнення протягом передбачених законодавством строків, не виконав покладених на нього Статутом обов`язків по створенню нового виконавчого органу. З огляду на викладене, своєю бездіяльністю, яка виразилася в не розгляді та не вжитті заходів для прийняття рішення про звільнення позивача в межах статутної діяльності товариства відповідачем були порушені трудові права позивача, зокрема його право бути звільненим із займаної посади за власним бажанням, та право на вільне обрання місця для його реалізації.

Встановлені судом обставини свідчать про те, що на теперішній час трудові відносини між сторонами фактично припинені, однак процедура розірвання трудового договору відповідно до законодавства України про працю не виконана, тому, враховуючи ті обставини, що трудові обов`язки позивач припинив з відповідачем 12.02.2020 року, що підтверджується поданою заявою, однак відповідачем не прийнято рішення відповідно до вимог діючого трудового законодавства у встановленні строки відомості до ЄДР не внесені що вбачає не припинення трудових відносин з відповідачем. А тому з вказаних підстав позовні вимоги позивача про припинення трудових відносин підлягають частковому задоволенню.

Крім того, у прохальній частині позовної заяви позивач просив зобов`язати Зобов`язати Дніпровську районну в місті Києві державну адміністрацію здійснити державну реєстрацію змін до відомостей про юридичну особу, Товариство з обмеженою відповідальністю «Дубна», що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань, виключивши з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відомості про керівника та підписанта ТОВ «Дубна» ОСОБА_1 .

Зазначена вимога задоволенню не підлягає, оскільки рішення суду про визнання трудових відносин припиненими після набрання законної сили є підставою для виключення з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про керівника (директора) Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна» ОСОБА_1 відповідним державним органом.

На підставі вищевикладеного, беручи до уваги належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна», треті особи: Об`єднаний інститут ядерних досліджень, Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання трудових відносин припиненими, зобов`язати в чинити дії - підлягають частковому задоволенню.

Згідно ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 89 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На виконання вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сплачений останнім судовий збір в сумі 1681,60 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 3, 8, 21, 43, 55, 129, 129-1 Конституції України, ст. ст. 22, 36, 38 Кодексу Законів про працю України, ст. ст. 5, 16 Цивільного кодексу України, ст. ст. 10, 12, 13, 76, 81, 89, 141, 258, 259, 263-265, 268, 354-355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна», треті особи: Об`єднаний інститут ядерних досліджень, Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація про визнання трудових відносин припиненими, зобов`язати в чинити дії - задовольнити частково.

Визнати трудові відносини між ОСОБА_1 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Дубна» припиненими на підставі частини першої статті 38 Кодексу законів про працю.

В решті задоволення позовних вимог - відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дубна» на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в розмірі 1 681 гривні 60 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Київського Апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги на рішення суду до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складено 21 вересня 2020 року.

Відомості щодо учасників справи:

Позивач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрована та проживає: АДРЕСА_2 ).

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Дубна» (, адреса місця знаходження: 98500, АР Крим, м. Улушта, вул. Набережна, 20).

Треті особи:

Об`єднаний інститут ядерних досліджень (адреса місця знаходження: 141980, Російська Федерація, Московська область, м. Дубна, вул. Жоліо Кюрі, 6);

Дніпровська районна в м. Києві державна адміністрація (адреса місця знаходження: 02094, м. Київ, бул. Праці, 1/1).

Суддя: