ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/7234/20 Справа № 205/1371/20 Суддя у 1-й інстанції - Приходченко О. С. Суддя у 2-й інстанції - Варенко О. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого Варенко О.П.,

суддів Городничої В.С., Лаченкової О.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у м.Дніпрі цивільну справу

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк»

на заочне рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2020 року

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

В С Т А Н О В И Л А:

У лютому 2020 року позивач - АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду з вищезазначеним позовом, посилаючись на те, що 21 березня 2008 року між ним та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, відповідно до умов якого відповідач отримала кредит у розмірі 7 000, 00 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну.

Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з умовами та правилами надання банківських послуг складає між нею та банком договір.

Разом з тим, відповідач свої зобов`язання щодо повернення кредиту та сплати процентів не виконала, що призвело до виникнення заборгованості, розмір якої станом на 23 січня 2020 року склав 22 275,96 грн, яка складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15 600,90 грн, заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 2 352,03 грн, заборгованості за процентами у розмірі 2 292,24 грн, заборгованості за простроченими процентами у розмірі 731,93 грн, штрафу (фіксована частина) у розмірі 250,00 грн, штрафу (процентна складова) у розмірі 1 048,86 грн.

На підставі викладеного, просив стягнути з відповідача на свою користь вказану заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2020 року позовні вимоги задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором № б/н від 21 березня 2008 року за тілом кредиту у розмірі 15 600 гривень 90 коп, за простроченим тілом кредиту у розмірі 2 352 гривень 03 коп, а також судовий збір у розмірі 1 694 гривень 07 коп, а всього 19 647 гривень 00 коп.

У задоволені інших позовних вимог Акціонерному товариству Комерційний банк «ПриватБанк» відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, просив рішення суду скасувати в частині відмови у стягненні заборгованості за нарахованими відсотками, за простроченими відсотками, штрафами та ухвалити в цій частині нове рішення про задоволення цих позовних вимог в повному обсязі, в іншій частині рішення залишити без змін.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що суд першої інстанції необґрунтовано відмовив у задоволенні позову в повному обсязі, оскільки не дослідив належним чином наявні в матеріалах справи докази та обставини справи.

Суд першої інстанції, під час ухвалення рішення у справі, дійшов помилкового висновку про те, що під час укладення кредитного договору АТ КБ «ПриватБанк» не було дотримано вимог, передбачених положенням ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» щодо повідомлення споживача про умови кредитування та погодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк.

Відсутність підпису відповідача в Умовах та правилах надання банківських послуг у Приватбанку при наявності її письмового свідчення про те, що вона ознайомлена у письмовому вигляді та згодна з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами банку не є підставою вважати кредитний договір не укладеним. Під час підписання анкети-заяви відповідач ознайомилася та погодилася з Умовами та правилами надання банківських послуг, Тарифами банку, які є складовою частиною кредитного договору та, відповідно, приєдналася до запропонованої банком пропозиції.

Відповідач правом на подачу відзиву на апеляційну скаргу, передбаченим ст. 360 ЦПК України, не скористалася.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.

Згідно з ч.1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог в частині стягнення процентів за користування кредитними коштами, суд першої інстанції посилався на те, що Умови та правила надання банківських послуг та Тарифи банку не містять підпису відповідача, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання анкети-заяви, отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді ціну договору, яка встановлена у формі сплати процентів за користування кредитними коштами. Крім того, підписана сторонами анкета-заява також не містить відомостей про процентну ставку, розмір та порядок нарахування неустойки.

Однак повністю погодитись з таким висновком суду неможливо з огляду на наступне.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Судом встановлено, що 21 березня 2008 року ОСОБА_1 підписала анкету-заяву про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в ПАТ КБ «ПриватБанк», відповідно до умов якої їй було відкрито картковий рахунок та встановлено ліміт кредитування у розмірі 7 000,00 грн.

Відповідно до анкети-заяви, відповідач погодилася з тим, що ця анкета-заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, становить між нею та банком договір про надання банківських послуг.

На підставі вказаних анкети-заяви про приєднання до Умов і правил надання банківських послуг та самих Умов і правил надання банківських послуг, позивач нарахував відповідачу заборгованість, яка станом на 23 січня 2020 року становить 22 275,96 грн та складається із: заборгованості за тілом кредиту у розмірі 15 600,90 грн, заборгованості за простроченим тілом кредиту у розмірі 2 352,03 грн, заборгованості за процентами у розмірі 2 292,24 грн, заборгованості за простроченими процентами у розмірі 731,93 грн, штрафу (фіксована частина) у розмірі 250,00 грн, штрафу (процентна складова) у розмірі 1 048,86 грн.

Згідно з матеріалами справи, копія витягу з Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку (а.с.19-33) не містять підпису відповідача.

Між тим, анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг в Приватбанку містить інформацію про те, що під час підписання кредитного договору було визначено базову процентну ставку за кредитом у розмірі 3% на місяць

Також в матеріалах справи міститься підписана відповідачем Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», згідно якої відповідач отримала кредит з базовою процентною ставкою за кредитним лімітом 3 % на місяць з розрахунку 360 днів у році (36% на рік).

З розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 21.03.2008 року станом на 31.12.2015 року (а.с.8-16) встановлено, що банк дотримувався умов кредитного договору та застосував процентну ставку не більше 36% на рік у період з 20.06.2008 року по 31.03.2015 року включно, що склало 237,25 грн боргу за процентами.

Починаючи з 01.04.2015 року банк в односторонньому порядку збільшив процентну ставку до 43,20%.

Однак, процентна ставка є фіксованою та не може змінюватись у сторону її збільшення протягом дії кредитного договору в односторонньому порядку банком шляхом внесення змін до договору, оскільки, без дотримання вищенаведених вимог ст. 1056-1 ЦК України, така умова договору є нікчемною.

Позивачем не надано до суду належних доказів про урегулювання питання щодо збільшення в односторонньому порядку процентної ставки за кредитом шляхом повідомлення про зазначене позичальника. Разом з тим, Умови та правила надання банківських послуг у Приватбанку, на які посилається банк, обґрунтовуючи свої позовні вимоги, не підписані відповідачем.

Отже, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення суду першої інстанції в частині відмови у стягненні з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» заборгованості по процентам за користування кредитом підлягає скасуванню з ухваленням в цій частині нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по процентам за користування кредитом у розмірі 237,25 грн.

Таким чином, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню в частині визначення загальної суми, яка підлягає стягненню, та в частині визначення розміру судового збору. Отже, з відповідача на користь Акціонерного товариства Комерційного Банку «ПриватБанк» підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором від 21 березня 2008 року у сумі 15 600, 90 грн, що складає тіло кредиту; 2 352,03 грн - прострочене тіло кредиту; 237,25 грн - проценти за користування кредитом, а також 1 716,46 грн витрат по сплаті судового збору, а всього 19 906,64 грн.

Інші доводи позивача в апеляційній скарзі про те, що судом першої інстанції не в повному обсязі з`ясовані обставини справи висновків суду не спростовують, а зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Згідно ч.1 ст.89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно ст.141 ЦПК України, з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» слід стягнути судові витрати, понесені позивачем за подачу апеляційної скарги у розмірі 97,30 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2020 року скасувати в частині відмови у стягненні з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційного банку «Приватбанк» заборгованості по процентам за користування кредитом та ухвалити в цій частині нове судове рішення про часткове задоволення позову в цій частині.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, місцезнаходження за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) проценти за користування кредитом за договором № б/н від 21 березня 2008 року за період з 20.06.2008 року по 31.03.2015 року у розмірі 237 (двісті тридцять сім) грн 25 коп.

Скасувати рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2020 року в частині визначення загальної суми заборгованості та ухвалити в цій частині нове судове рішення. Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, місцезнаходження за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) заборгованість за договором № б/н від 21 березня 2008 року за тілом кредиту у розмірі 15 600 (п`ятнадцять тисяч шістсот) гривень 90 коп, за простроченим тілом кредиту у розмірі 2 352 (дві тисячі триста п`ятдесят дві) гривень 03 коп, проценти за користування кредитом за період з 20.06.2008 року по 31.03.2015 року у розмірі 237,25 грн (двісті тридцять сім) гривень 25 коп, а також судовий збір у розмірі 1 716 (одна тисяча сімсот шістнадцять) гривень 46 коп, а всього 19 906 (дев`ятнадцять тисяч дев`ятсот шість) гривень 64 коп.

В іншій оскаржуваній частині рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 червня 2020 року залишити без змін.

Стягнути з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (юридична адреса: 01001, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 1Д, місцезнаходження за адресою: м. Дніпро, вул. Набережна Перемоги, буд. 50, ) судові витрати зі сплати судового збору за подачу апеляційної скарги у розмірі 97,30 грн.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів згідно ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий О.П.Варенко

Судді: В.С.Городнича

О.В.Лаченкова