Справа № 495/5982/20
Номер провадження 2/495/2664/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Суддя Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області Мишко В.В., перевіривши заяву Білгород-Дністроовської місцевої прокуратури про забезпечення позову по цивільній справі № 495/5982/20 за позовною заявою керівника Білгород-Дністроовської місцевої прокуратури до Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення міської ради, недійсним договору купівлі-продажу, витребування земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В :

Керівник Білгород-Дністроовської місцевої прокуратури (далі по тексту позивач) звернувся до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з позовною заявою до Білгород-Дністровської міської ради (далі по тексту-відповідач-1), ОСОБА_1 (далі по тексту-відповідач-2), ОСОБА_2 (далі по тексту-відповідач-3) про визнання незаконним рішення міської ради, недійсним договору купівлі-продажу, витребування земельної ділянки.

Разом з вищевказаною позовною заявою позивачем було подано заяву про забезпечення позову, згідно якої він просить накласти арешт наземельну ділянку площею 0,1 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:009:0599.

Вказану заяву, позивач обґрунтовує тим, що позовна заява місцевої прокуратури обгрунтована тим, що міською радою здійснено незаконне відведення земельної ділянки відповідачу, з порушенням вимог, встановлених Земельним кодексом України, Законами України «Про основи містобудування», «Про регулювання містобудівної діяльності», всупереч положень Генерального плану міста Білгород-Дністровського та Плану Зонування міста Білгород-Дністровського, затвердженими рішенням Білгород-Дністровської міської ради № 391 від 28.07.2017, які встановлюють необхідність раціонального використання земель, створення належних умов для життєзабезпечення, обгрунтування довгострокової стратегії планування, забудови та іншого використання території населеного пункту м. Білгород-Дністровського для здійснення стратегічної та оперативної діяльності у напрямку соціально-економічного розвитку, організації вулично-дорожнього руху, інженерного обладнання і благоустрою, охорони природи, а також визначення черговості освоєння територій.

Підставою забезпечення позову є припущення заявника про те, що незастосування заходів по забезпеченню позову може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду. Існує вірогідність несумлінних дій приватних осіб щодо подальшого відчуження земельної ділянки площею 0,1 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:009:0599, на користь добросовісних набувачів. Про таку вірогідність свідчить, зокрема, те, що ОСОБА_1 після приватизації земельної ділянки вже через півтора місяці вчинено продаж земельної ділянки на користь ОСОБА_2 .

Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на вказаний об`єкт нерухомого майна істотно ускладнить чи навіть унеможливить виконання рішення суду про визнання недійсним свідоцтва про право власності та ускладнить можливість поновлення порушених інтересів територіальної громади м. Білгород- Дністровського.

На підставі наведеного позивач просить заяву про забезпечення позову задовольнити в повному обсязі.

Перевіривши заяву про забезпечення позову, матеріали цивільної справи та встановивши обставини, у зв`язку з якими позивач просить вжити заходи забезпечення позову, суд приходить до наступного.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно із ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 5 ст. 153 ЦПК України залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково.

Відповідно до п.1-3 ч.1 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії; встановленням обов`язку вчинити певні дії; інше.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Метою забезпечення позову є збереження матеріального об`єкта спору до вирішення справи в суді.

Верховним Судом України у постанові від 25.05.2016 року по справі №6-605цс16 зроблено висновок, що метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Таким чином, заявлений позивачкою вид забезпечення позову у вигляді арешту нерухомого майна гарантує виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідності до заявлених позовних вимог.

Разом з тим, суд при постановленні ухвали про накладення арешту на майно враховує принцип співмірності заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами.

При цьому вжиття заходу забезпечення позову у вигляді заборони відчуження вказаного об`єкта нерухомого майна не виключає його з використання, а тому додаткових обмежень крім неможливості його відчуження для відповідача не існує.

Суд звертає увагу, що забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії щодо відчуження вказаного нерухомого майна не порушує принципів змагальності і процесуального рівноправя сторін, не порушує речове право володіння особи спірним майном, оскільки мета забезпечення позову - це негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового рішення, а також перешкоджання завдавання значної шкоди позивачу.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Приймаючи до уваги вищезазначене та норми чинного законодавства, суд вважає, що заява Білгород-Дністроовської місцевої прокуратури про забезпечення позову по цивільній справі № 495/5982/20, підлягає частковому задоволенню, а саме накладенням арешту у вигляді заборони відчуження земельну ділянку площею 0,1 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:009:0599, що є достатнім для забезпечення виконання майбутнього рішення суду у разі задоволення позовних вимог позивача, та виключить можливість обмеження права відповідача на користування нерухомим майном у повному обсязі.

Керуючись статтями 149, 150, 151,153 Цивільного процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Білгород-Дністроовської місцевої прокуратури про забезпечення позову по цивільній справі № 495/5982/20 за позовною заявою керівника Білгород-Дністроовської місцевої прокуратури до Білгород-Дністровської міської ради, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання незаконним рішення міської ради, недійсним договору купівлі-продажу, витребування земельної ділянки задовольнити частково.

Накласти арешт, у вигляді заборони відчуження на земельну ділянку площею 0,1 га по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:009:0599.

В задоволенні решти вимог відмовити.

Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Ухвала може бути пред`явлена до виконання протягом трьох років з дня винесення.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Копію ухвали негайно після її постановлення надіслати заявнику, відповідачам, у відповідний відділ державної виконавчої служби, іншим відповідним державним та іншим органам для її виконання.

Суд може скасувати заходи забезпечення позову за вмотивованим клопотання учасника справи у порядку вимог ст. 158 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею, якщо інше не передбачено ЦПК України.

Ухвала може бути оскаржена черезБілгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області або безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання її копії.

Суддя В.В. Мишко