КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 368/747/19 Апеляційне провадження № 22-ц/824/6715/2020Головуючий у суді першої інстанції - Іванюта Т.Є. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2020 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Березовенко Р.В., Лівінський С.В.,

секретар Шебуєв Д.А.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 10 січня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину,

В С Т А Н О В И В:

У червні 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 , в якому просила стягнути додаткові витрати на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за відвідування дитячого садочка ДНЗ «Теремок», та враховуючи те, що дитина декілька разів за рік хворіла і всі витрати по її лікування понесла позивачка, просила стягнути з відповідача додаткові витрати на утримання малолітньої дитини у розмірі 3 131,46 грн. (а.с.1-3).

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 10.01.2020 позов задоволено, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 додаткові витрати на утримання дитини у розмірі 3 131,46 грн. та витрати на правову допомогу в сумі 1 500,00 грн., а всього стягнути 4 631,46 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат (а.с.74-77).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та невірним застосуванням норм матеріального права, просить рішення скасувати та винести нове рішення про відмову у задоволенні позову. Вказує, що наявні на товарних чеках печаті належать ПП « ОСОБА_4 » та ФОП ОСОБА_5 , які є суб`єктами підприємницької діяльності, а ОСОБА_6 взагалі не є лікарем педіатром. Крім того, товарні чеки від 04.01.19 № 2 та від 02.04.19 б/н, взагалі не місять жодної ідентифікації про лікаря. Також зазначає, що сума стягнута за надання правової допомоги у розмірі 1 500,00 грн. є не спів мірною із складністю даної справи (а.с.81-83).

03.06.2020 від ОСОБА_2 надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому вона зазначає, що матеріали справи містять ксерокопію ліцензії Міністерства охорони здоров`я України № 409 від 05.05.2016, виданої ПП « ОСОБА_4 ». згідно з якою приватному підприємству надано право займатися медичною практикою (86.21). Завдання лікаря - надати консультацію, яка належним чином оформлюється в медичній картці, а вже на ресепшні видається товарний чек із зазначенням виду послуги, така як консультація лікарки-педіатра та вказується вартість послуги та ставиться печатка закладу ПП «Шаравара», тому кошти витрачені на лікування доньки мають належне підтвердження зазначене у чеках (а.с. 100-103).

В судовому засідання позивач ОСОБА_2 та її представник ОСОБА_7 заперечували проти поданої апеляційної скарги та просили її відхилити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Суд апеляційної інстанції визнав за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явились, оскільки їх неявка не перешкоджає апеляційному розгляду справи (ч. 2 ст. 372 ЦПК України).

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

У частині 8 статті 7 СК України закріплено, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2)стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3)наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 4)інші обставини, що мають істотне значення.

Статтею 185 СК України визначено, що той з батьків, з якого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до якого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо).

Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення.

Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покривитися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

Як вбачається з матеріалів справи, 06.06.2015 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано за рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 20.07.2018. У шлюбі народилася донька ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка після розірвання шлюбу проживає з ОСОБА_2 .

Рішенням Кагарлицького районного суду Київської області від 16.05.2018 стягнуто з ОСОБА_1 аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання малолітньої доньки ОСОБА_3 , в розмірі ј частини з усіх видів його доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 27.04.2018 і до досягнення дитиною повноліття (а.с.9-10зв.).

Дитина відвідує дитячий садочок ДНЗ «Теремок», оплата за відвідування за період з квітня 2018 року по березень 2019 року складає 1 911,97 грн., що підтверджується довідкою Кагарлицької міської ради № 146 від 12.06.2019 (а.с.12).

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про стягнення коштів на відвідування дитиною дитячого садка «Теремок» у сумі 1 911,97 грн., і не взяв до уваги пояснення відповідача про те, що кошти на оплату харчування в дитсадку є фактичними витратами на утримання дитини, а не додатковими, оскільки такі доводи належним чином необґрунтовані.

Крім того, є вірним встановлені судом першої інстанції обставини про те, що з серпня 2018 року і по квітень 2019 року ОСОБА_2 оплачувала купівлю ліків та проведення консультацій приватного лікаря на суму 900,00 грн., придбано медикаментів на загальну суму 787,67 грн., призначені дитині згідно медичної картки та на 1 945,00 грн. медикаментів, призначені лікарем по телефону, придбання позивачкою компресорного інгалятора на суму 718,14 грн.

Посилання апелянта на те, що товарні чеки не містять відомостей про призначення ліків саме дитині, їх кількість, період та час прийому, колегія суддів не бере до уваги, оскільки матеріали справи містять чеки із зазначенням дати, ІПН пацієнтки, виду послуги, її вартості та печатки закладу, дати консультацій співпадають з їхнім записом у медичній карті. У виписці з медичної карти дитини зазначено короткий анамнез, діагностичні дослідження, перебіг хвороби, проведене лікування. Весь перелік медикаментів зазначений у виписках із медкарти співпадає з даними самої медичної карти.

Твердження апелянта про те, що придбання компресорного інгалятора вартістю 678,95 грн. є необґрунтованим, та крім того, у чеку зазначена сума 718,14 грн., спростовується виписками з медкарти дитини, де зазначено, що дитина перенесла гострий бронхіт з обструктивним синдромом, у подальшому ринофарингіт, гострий риносинусіт, двобічний гайморит, гострий фарингіт, ГРВІ тощо і лікування цих хвороб неможливе без інгаляцій. Також, крім вартості інгалятора у чеку зазначено й ліки.

Щодо стягнення правової допомоги у розмірі 1 500,00 грн., то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 4 ст. 137 Ц11К України, розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг): часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг): обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робі і: ціною позову іа (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

На підтвердження виконання відповідних робіт (надання послуг) позивачем було надано свідоцтво про надання правової допомоги, попередній розрахунок та квитанцію про оплату послуг від 08.07.2019 (а.с. 27-33), а тому суд першої інстанції правомірно стягнув з відповідача на користь позивача витрати на оплату послуг адвоката у розмірі 1 500,00 грн.

Таким чином, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та на законність і обґрунтованість постановленого рішення не впливають. Не правильного застосування норм матеріального права та порушень норм процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Понесені заявником судові витрати (судовий збір за подання апеляційної скарги) відшкодуванню не підлягають (ст. 141 ЦПК України).

Керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 371, 374, 375, 381-384, 390 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Кагарлицького районного суду Київської області від 10 січня 2020 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення додаткових витрат на дитину залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст складено 06 жовтня 2020 року.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

С.В. Лівінський