Ухвала

26 березня 2020 року

м. Київ

справа № 686/6545/16-ц

провадження № 61-4723ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 29 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування майнової та моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

04 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду через засоби поштового зв`язку з касаційною скаргою на постанову Хмельницького апеляційного суду від 29 січня 2020 року у вищевказаній справі.

Скарга подана з пропуском строку на касаційне оскарження.

Так, відповідно до вимог статті 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.

Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині третій статті 394 цього Кодексу.

Встановлено, що повний текст постанови Хмельницького апеляційного суду від 29 січня 2020 року складено 31 січня 2020 року.

Відповідно до вимог статті 123 ЦПК України перебіг процесуального строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

Таким чином, останній день касаційного оскарження зазначеного судового рішення припадав на 02 березня 2020 року (01 березня 2020 року - неділя, вихідний день).

Касаційна скарга подана заявником через поштове відділення та згідно з відміткою на конверті відправлена до Верховного Суду 04 березня 2020 року, тобто з пропуском строку на касаційне оскарження, передбаченого статтею 390 ЦПК України.

Разом із касаційною скаргою від заявника надійшло клопотання, в якому останній просить поновити строк на касаційне оскарження, посилаючись на те, що рішення суду апеляційної інстанції отримано ним 31 січня 2020 року, однак у зв`язку із тим, що він перебував у хворобливому стані, має на утриманні трьох малолітніх дітей, дружину-інваліда, яка також хворіла, тому не мав можливості подати касаційну скаргу у визначені законодавством строки.

При цьому, будь-яких належних доказів на підтвердження наведених підстав пропуску строку на касаційне оскарження постанови апеляційного суду заявником до касаційної скарги не долучено, що вказує на необґрунтованість заявленого ним клопотання.

Враховуючи наведене, зазначені підстави для поновлення пропущеного процесуального строку на касаційне оскарження не можуть бути визнані судом поважними.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі, а безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Частиною 3 статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 390 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, наведені нею у заяві, визнані неповажними.

При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали про залишення касаційної скарги без руху особа має право звернутися до суду касаційної інстанції із заявою про поновлення строку або навести інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження на підставі пункту 4 частини другої статті 394 цього Кодексу.

Отже, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням заявнику можливості навести інші підстави для поновлення строку на касаційне оскарження та надати відповідні докази на їх підтвердження.

Крім того, разом із касаційною скаргою від ОСОБА_1 надійшло клопотання про звільнення від сплати судового збору, яке обґрунтовано тим, що він є пенсіонером, має багатодітну родину, троє малолітніх дітей, дружину-інваліда, яка на даний час не працює, значні кошти витрачає на лікування.

На підтвердження наведених обставин заявником до клопотання додано відповідні докази, а саме: копію посвідчення багатодітної сім`ї № НОМЕР_3 від 22 серпня 2013 року, видане УСЗН ВК Старокостянтинівської міської ради; копію пенсійного посвідчення дружини - ОСОБА_3 Серії НОМЕР_1 ; копію пенсійного посвідчення Серії НОМЕР_2 ; довідку ГУ ПФУ в Хмельницькій області № 18795 від 31 січня 2020 року про розмір пенсії ОСОБА_1 ; копії чеків.

Розглядаючи клопотання заявника, суд виходить з наступного.

Згідно з частинами першою та третьою статті 136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до оплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Відповідно до статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Ураховуючи положення пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та прецедентну практику Європейського суду з прав людини, зокрема, рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі», сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб завдати шкоди самій суті цього права, та має переслідувати законну мету, суд дійшов висновку про наявність підстав для звільнення ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги, оскільки заявник навів переконливі доводи та надав відповідні докази, що підтверджують його скрутне матеріальне становище.

Керуючись статтями 185, 389, 390, 392, 393 ЦПК України, статтею 8 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Визнати наведені у клопотанні від 04 березня 2020 року ОСОБА_1 підстави для поновлення строку на касаційне оскарження неповажними.

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати судового збору за подання касаційної скарги на постанову Хмельницького апеляційного суду від 29 січня 2020 року.

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 29 січня 2020 року залишити без руху.

Надати заявникові для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали, настануть наслідки передбачені законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко