Провадження № 2/127/2291/20
ВІННИЦЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

09 жовтня 2020 року м. Вінниця

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Гуменюк К.П., розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Подільської митниці Державної митної служби про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої такими діями,

вимоги позивача:

1.стягнути з відповідача на користь позивача 9 804 грн. в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, пов`язаної з перебуванням автотранспортного засобу «BMW 318D», 2014 року випуску в зоні митного контрою внаслідок протиправних дій відповідача у вигляді прийняття рішення про корегування митної вартості від 04 січня 2019 року за № UA400000/2019/00004/2 та моральну шкоду в сумі 10 000 грн.

в с т а н о в и в :

В липні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача Подільської митниці Державної митної служби про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої такими діями.

Вимоги позову мотивовано тим, що 04 січня 2019 року Хмельницькою митницею ДФС йому було відмовлено в прийняті митної декларації, митному оформленню чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення та винесено рішення про коригування митної вартості товарів, яке в подальшому було оскаржене позивачем до суду. Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 липня 2019 року у справі № 560/1603/19 адміністративний позов ОСОБА_1 до Хмельницької митниці ДФС було задоволено, визнано протиправним та скасовано рішення Хмельницької митниці ДФС про коригування митної вартості товарів від 04 січня 2019 року № UA400000/2019/000041/2.

Дії Хмельницької митниці ДФС, щодо коригування митної вартості товарів призвели до безпідставних та необґрунтованих витрат у розмірі 9 804 грн., які були ним понесенні у зв`язку із перебуванням автомобіля в зоні митного контролю на території, яка належить ТОВ «Автологістік» і на користь якої позивачем були сплачені вказані кошти. Таким чином йому була нанесена шкода, яка повинна бути відшкодована відповідачем.

Обґрунтовуючи вимогу позову про стягнення 10 000 грн. моральної шкоди, позивач зазначає про те, що оскільки він не міг тривалий час користуватись автомобілем, неправомірно сплачував додаткові платежі, за відновленням своїх прав був змушений звертатись до судів різних інстанції, що призводило та призводить до душевних страждань.

З огляду на зазначене вище, позивач звернувся до суду із даною позовною заявою.

Ухвалою суду від 17 липня 2020 року дану позову заяву було залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

Ухвалою суду від 05 серпня 2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у даній цивільній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін. Крім того, даною ухвалою суду було визначено строки для подання сторонами відзиву на позовну заяву, відповіді на відзив, заперечення.

25 серпня 2020 року від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити в задоволенні позову.

Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше.

Клопотання про розгляд справи за участю сторін від учасників судового процесу не надходило.

З огляду на це, суд приходить до висновку про вирішення спору за наявними матеріалами у справі.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

Згідно статті 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Частиною першою статті 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Спеціальні підстави відповідальності за шкоду, завдану незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування та посадовою або службовою особи вказаних органів при здійсненні ними своїх повноважень, визначені статтями 1173, 1174 ЦК України.

Так, відповідно до статті 1173 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

Згідно статті 1174 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цієї особи.

Фактично підставою для застосування такого виду відповідальності є наявність у діях особи складу цивільного правопорушення, елементами якого, з урахуванням особливостей, передбачених статтею 1174 ЦК України є шкода, протиправна поведінка та причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою. Відсутність хоча б одного з цих елементів виключає відповідальність за заподіяну шкоду.

Відповідно до положень статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Моральна шкода полягає: 1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; 2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; 3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; 4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається залежно від характеру правопорушення, глибини душевних страждань, ступеня вини відповідача, який завдав моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

Розмір відшкодування визначається судом з урахуванням суті позовних вимог, характеру діяння особи, яка заподіяла шкоду, фізичних чи моральних страждань потерпілого, а також інших негативних наслідків.

У пункті 32 постанови Великої Палати Верховного Суду від 03 вересня 2019 року в справі № 916/1423/17 (провадження № 12-208гс18) вказано, що «застосовуючи стаття 1173, 1174 ЦК України, суд має встановити: по-перше, невідповідність рішення, дії чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування чи відповідно їх посадової або службової особи вимогам закону чи іншого нормативного акта; по-друге, факт заподіяння цим рішенням, дією чи бездіяльністю шкоди фізичній або юридичній особі. За наявності цих умов є підстави покласти цивільну відповідальність за завдану шкоду саме на державу, Автономну Республіку Крим або орган місцевого самоврядування».

Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Судом встановлено, що згідно з митною декларацією UA400030/2019/010201, позивачем було подано до митного оформлення легковий автомобіль марки - BMW; модель - 318D; ідентифікаційний номер ТЗ (номер кузова/шасі) - НОМЕР_2 ; тип кузова - універсал; загальна кількість місць, включаючи місце водія - 5; призначення - пасажирський (для перевезення людей); тип двигуна - дизельний; робочий об`єм циліндрів двигуна - 1995 см3; потужність - 105 кВт; бувший у використанні; календарний рік виготовлення - 2014; модельний рік виготовлення - 2014. Наявні механічні пошкодження лакофарбового покриття по кузову т/з, з потертостями біля дверних ручок та у дверних проймах зі сколами на капоті та лобовому склі. Пошкоджений та забруднений салон: оббивка сидінь, дверей та даху. Автомобіль після ДТП - пошкоджений передній бампер, решітка радіатора, капот, ліва та права передні фари.

Транспортний засіб заявлений до митного оформлення за рівнем митної вартості 170 063 грн. 86 коп.

Разом з митною декларацію було подано, зокрема, наступні документи: рахунок-фактура № 1151 від 19 грудня 2018 року (згідно з якою загальна валова ціна автомобіля - 4800 Євро, сума підлягає сплаті готівкою), декларація країни відправлення від 23 грудня 2018 року № 18PL402010E1256693, та інші.

04 січня 2019 року за №UA400000/2019/000041/2 Хмельницькою митницею ДФС прийнято рішення про коригування митної вартості товарів. Також відповідачем прийнято Картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні, випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення за № UA400030/2019/00045, в якій вказано про необхідність декларування митної вартості, визначеної у рішенні про коригування митної вартості від 04 січня 2019 року за №UA400000/2019/000041/2.

Вказане вище рішення відповідача рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 липня 2019 року у справі № 560/1603/19 визнано протиправним та скасовано.

Як вбачається із Єдиного державний реєстр судових рішень, яким суд користується відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України «Про доступ до судових рішень», постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 29 жовтня 2019 року рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 25 липня 2019 року у справі № 560/1603/19 залишено без змін.

Згідно частини четвертої статті 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Позивач, обґрунтовуючи вимогу позовної заяви про стягнення 9 804 грн. матеріальної шкоди, пов`язує таку шкоду у зв`язку із перебуванням автотранспортного засобу «BMW 318D», 2014 року випуску в зоні митного контрою внаслідок протиправних дій відповідача у вигляді прийняття рішення про корегування митної вартості від 04 січня 2019 року за № UA400000/2019/00004/2, яке в подальшому було визнано судом протиправним та скасовано.

Позивач, відповідно до квитанції № Н1260 від 21 лютого 2019 року сплатив на користь ТОВ «Автологістик» кошти в розмірі 9 804 грн. відповідно до рахунку № 552 від 20 лютого 2019 року, тобто отримувачем вказаних коштів є ТОВ «Автологістик».

В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач, як суб`єкт владних повноважень, приймав рішення щодо необхідності оплати вказаних вище коштів, у зв`язку із прийняттям рішення про корегування митної вартості від 04 січня 2019 року за № UA400000/2019/00004/2, яке в подальшому було визнано судом протиправним та скасовано і такі кошти були сплачені ТОВ «Автологістик».

У пункті 5.7 постанови Великої Палати Верховного Суду від 12 березня 2019 року у справі № 920/715/17 (провадження № 12-199гс18) зазначено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів (стаття 1173 ЦК України).

При розгляді справ за позовами про відшкодування шкоди, заподіяної діями (бездіяльністю) органів державної влади, бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, судам слід враховувати, що співвідповідачами у таких справах є відповідні органи Державної казначейської служби України, до компетенції яких належить казначейське обслуговування бюджетних коштів. До того ж, не вимагається наявність порушення вказаними органами прав та охоронюваних законом інтересів позивача у справі. (див. постанова Верховного суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 27 січня 2020 року у справі № 459/274/17).

У постанові від 16 вересня 2020 року (справа № 638/6363/19) Верховний Суд зазначив, що при визначенні способу відшкодування шкоди суди безпідставно стягнули шкоду з Державної казначейської служби України, яка як юридична особа не завдавала позивачу шкоду. Верховний Суд вважає за необхідне змінити порядок стягнення шкоди і стягнути її з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України.

За наведеного вбачається, що при відшкодуванні шкоди, заподіяної діями (бездіяльністю) органів державної влади співвідповідачами у таких справах є відповідні органи Державної казначейської служби України до компетенції яких належить казначейське обслуговування бюджетних коштів та, за наявності підстав для цивільної відповідальності за завдану шкоду, покладається саме на державу, шляхом стягнення її з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України.

Проте при зверненні до суду позивач обрав спосіб свого захисту, визначивши відповідачем Подільську митницю Державної митної служби з якої і просив стягнути як матеріальну такі моральну шкоду, що суперечить наведеному вище.

З огляду на вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні позову.

У зв`язку із відмовою в задоволенні позову усі судові витрати відповідно до статті 141 ЦПК України, слід залишити за позивачем.

На підставі викладеного, керуючись статтями 10-13, 76-89, 141, 259, 263-265, 279 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до Подільської митниці Державної митної служби про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними та відшкодування матеріальної та моральної шкоди завданої такими діями, відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду через Вінницький міський суд Вінницької області протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ПОДІЛЬСЬКА МИТНИЦЯ ДЕРЖМИТСЛУЖБИ, місцезнаходження юридичної особи: Україна, 21034, Вінницька обл., місто Вінниця, вул. Лебединського, будинок 17, ідентифікаційний код юридичної особи 43350542.

Повне судове рішення складено 09 жовтня 2020 року.

Суддя Вінницького міського суду

Вінницької області К.П. Гуменюк