Справа № 487/975/20
Провадження № 2/487/1229/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2020 року Заводський районний суд міста Миколаєва у складі: головуючого судді - Нікітіна Д.Г., при секретарі - Оцабера М.С., розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИВ:

Представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , звернулась до суду з позовною заявою в якій просили: Визнати недійсним договір дарування житлового будинку загальною площею 110,8 кв.м., житловою площею 92,0 кв.м., з господарськими та побутовими спорудами та побудовами за адресом: АДРЕСА_1 та земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий №:03:004:0043, площею 0,0571 га від 11 листопада 2017 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Матвєєвою І.М. і зареєстрований за № 344 та припинити право власності ОСОБА_4 зареєстроване на підставі даного договору дарування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №23316067 та №23315995. Визнати недійсним договір дарування житлового будинку загальною площею 252,2 кв.м., житловою площею 159,3 кв.м., з господарськими та побутовими спорудами та побудовами за адресом: АДРЕСА_1 та земельної ділянки з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, кадастровий №:03:004:0044, площею 0,017 га від 22 листопада 2017 року, укладений між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Матвєєвою І.М. та зареєстрований за № 358 та припинити право власності ОСОБА_4 зареєстроване на підставі даного договору дарування в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за №23522808 та №23519886.

Представником позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 було подано заяву про забезпечення позову, в якій просили: Накласти арешт на житловий будинок загальною площею 110,8 кв.м., житловою площею 92,0 кв.м., з господарськими та побутовими спорудами та побудовами за адресом: АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 11.11.2017 року та заборонити вчиняти будь-які дії із продажу, або будь-яким іншим чином відчуження зазначеного будинку. Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0571 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд із кадастровим №:03:004:0043, належну ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 11.11.2017 року та заборонити вчиняти будь-які дії із продажу, або будь-яким іншим чином відчуження зазначеної земельної ділянки. Накласти арешт на житловий будинок загальною площею 252,2 кв.м., житловою площею 159,3 кв.м., з господарськими та побутовими спорудами та побудовами за адресом: АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 22.11.2017 року та заборонити вчиняти будь-які дії із продажу, або будь-яким іншим чином відчуження зазначеного будинку. Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,017 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд із кадастровим №:03:004:0044, належну ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 22.11.2017 року та заборонити вчиняти будь-які дії із продажу, або будь-яким іншим чином відчуження зазначеної земельної ділянки.

На думку позивача невжиття судом заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення у даній справі.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, приходжу до висновку, що заяву про забезпечення позову підлягає задоволенню виходячи із наступного.

Згідно з приписами частини 2 статті 149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Суд може застосувати кілька видів заходів забезпечення позову, перелік яких визначений частиною 2 статті 150 цього Кодексу, а також іншими заходами, необхідними для забезпечення ефективного захисту або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів, якщо такий захист або поновлення не забезпечуються заходами, зазначеними у пунктах 1-9 цієї частини.

Метою вжиття заходів забезпечення позову є охорона матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують за його позовом присудження реальне виконання позитивно прийнятого рішення, у разі прийняття такого. Забезпечення позову має бути спрямовано проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, продати, знищити або знецінити його. Таким чином усуваються утруднення і неможливості виконання рішення.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 «Про практику застосування судами процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

Вивчивши заяву про забезпечення позову, враховуючи принципи здійснення цивільного судочинства, співмірність заходів забезпечення позову із заявленими позовними вимогами, суд приходить до висновку про обґрунтованість наведених у ній доводів, оскільки вбачаються достатні підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим у подальшому виконання рішення суду, а відтак заява позивача про забезпечення позову підлягає задоволенню у повному обсязі.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляд судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 1-18, 149-150, 153, 154, 157 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на житловий будинок загальною площею 110,8 кв.м., житловою площею 92,0 кв.м., з господарськими та побутовими спорудами та побудовами за адресом: АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 11.11.2017 року та заборонити вчиняти будь-які дії із продажу, або будь-яким іншим чином відчуження зазначеного будинку.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,0571 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд із кадастровим №:03:004:0043, належну ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 11.11.2017 року та заборонити вчиняти будь-які дії із продажу, або будь-яким іншим чином відчуження зазначеної земельної ділянки.

Накласти арешт на житловий будинок загальною площею 252,2 кв.м., житловою площею 159,3 кв.м., з господарськими та побутовими спорудами та побудовами за адресом: АДРЕСА_1 , належний ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 22.11.2017 року та заборонити вчиняти будь-які дії із продажу, або будь-яким іншим чином відчуження зазначеного будинку.

Накласти арешт на земельну ділянку площею 0,017 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд із кадастровим №:03:004:0044, належну ОСОБА_4 на підставі договору дарування від 22.11.2017 року та заборонити вчиняти будь-які дії із продажу, або будь-яким іншим чином відчуження зазначеної земельної ділянки.

Копію ухвали для виконання направити до Департаменту з надання адміністративних послуг Миколаївської міської ради.

Ухвала може бути оскаржена до апеляційного суду Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала підлягає негайному виконанню з часу її постановлення. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя Д.Г. Нікітін