ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 жовтня 2020 року

м. Харків

справа № 639/4230/19

провадження № 22-ц/818/2918/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря - Супрун Я.С.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Дельта банк» в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення ліквідації АТ «Дельта Банк» Кадирова Владислава Володимировича,

треті особи: приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Адамова Людмила Антонівна, ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу адвоката Болоховцева Євгенія Олексійовича, який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 03 березня 2020 року, ухвалене в складі судді Труханович В.В.,-

УСТАНОВИВ:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання припиненою іпотеки за договором іпотеки № 07/001/І03/09-КЛТ від 18.05.2009 та за договором іпотеки № 07/001/І04/09-КЛТ від 18.05.2009, які були укладені між ОСОБА_2 та публічним акціонерним товариством (надалі ПАТ) «Кредитпромбанк».

Позовна заява мотивована тим, що з 26 жовтня 1991 року позивач перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 18 травня 2009 року між ПАТ «Кредитпромбанк» в особі

Харківської філії та ОСОБА_2 були укладені іпотечний договір № 07/001/І03/09-КЛТ та іпотечний договір № 07/001/І04/09-КЛТ. Зазначені договори були укладені на забезпечення виконання кредитного договору № 07/001/09-КЛТ від 18.05.2009, укладеного між ТОВ «Тріада-КМБ» та ВАТ «Кредитпромбанк» (правонаступником якого є ПАТ «Кредитпромбанк»). За умовами іпотечних договорів іпотекодержателю були передані в іпотеку нежитлові приміщення № 12 38 першого поверху в літ. «И-3», загальною площею 418, 4 кв.м і нежитлові приміщення № 67 74 другого поверху в літ. «И-3», загальною площею 256, 0 кв.м, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , які належать позивачу та ОСОБА_2 на праві спільної сумісної власності подружжя.

26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» був укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку та на умовах, визначених кредитним договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передав ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитним договором та договорами іпотеки, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» набув статусу нового кредитора. 08 жовтня 2015 року Фонд гарантування вкладів фізичних осіб повідомив про відкликання банківської ліцензії і початок ліквідації ПАТ «Дельта Банк», призначення уповноваженої особи Фонду та відшкодування коштів вкладникам банку.

Рішенням Господарського суду Харківської області від 10 травня 2011 року у справі №5023/1667/11 задоволено позовні вимоги ПАТ «Кредитпромбанк», а саме - стягнуто з ТОВ «Тріада-КМБ» на користь банку заборгованість за кредитним договором № 07/001/09-КЛТ від 18.05.2009 в розмірі 14 613 337,95 грн. Ухвалою Господарського суду Харківської області від 22 серпня 2011 року у справі №5023/7070/11 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Тріада-КМБ». Ухвалою Господарського суду Харківської області від 10 листопада 2011 року у справі № 5023/7070/11 прийнято заяву Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» з грошовими вимогами до ТОВ «Тріада-КМБ» на суму 13 435 261,12 грн до розгляду в попередньому засіданні господарського суду. Під час провадження у справі №5023/7070/11 Господарським судом Харківської області було замінено кредитора - Харківську філію ПАТ «Кредитпромбанк» на його правонаступника - ПАТ «Дельта банк». Ухвалою Господарського суду Харківської області від 13 травня 2014 року у справі № 5023/7070/11 вимоги кредитора ПАТ «Дельта банк» на суму 13 435 221 грн 12 коп. визнано погашеними. Оскільки заборгованість за кредитним договором № М07/001/09-КЛТ від 18.05.2009 була визнана погашеною, позивач вважає, що основне зобов`язання за кредитним договором №07/001/09-КЛТ від 18.05.2009 є припиненим з 13.05.2014. Юридичний факт відсутності боргу за кредитним договором № 07/001/09- КЛТ від 18.05.2009 був також встановлений постановою Апеляційного суду Харківської області від 19.07.2018 у справі №2012/8318/2012 про відмову в задоволенні позову ПАТ «Дельта Банк у зверненні стягнення на предмет іпотеки.

Згідно з інформацією, отриманою з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, 26.05.2014 до реєстру був внесений запис № 2000561 про припинення юридичної особи - ТОВ «Тріада- КМБ», тому відповідно до ст. 609 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) основне зобов`язання за кредитним договором є припиненим.

Оскільки на дату подання позовної заяви заборгованість ТОВ «Тріада - КМБ» за кредитним договором №07/001/09-КЛТ від 18.05.2009 є погашеною в процедурі банкрутства боржника, а юридична особа ТОВ «Тріада - КМБ» є ліквідованою із внесенням до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань запису про припинення юридичної особи, позивач просила визнати іпотечний договір №07/001/І03/09-КЛТ від 18.05.2009 та іпотечний договір №07/001/І04/09-КЛТ від 18.05.2009 припиненими.

Рішенням Жовтневого районного суду міста Харкова від 3 березня 2020 року в задоволенні позову відмовлено.

Судове рішення мотивовано тим, що постановлення господарським судом ухвали про ліквідацію юридичної особи-боржника за основним зобов`язанням та його наступне виключення з реєстру не тягнуть за собою припинення зобов`язання іпотекодавця з виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання. Тому що до цього іпотекодержателем було пред`явлено відповідну вимогу до іпотекодавця в позовному провадженні про звернення стягнення на іпотечне майно, оскільки боржник неналежним чином виконував взяте на себе зобов`язання по погашенню боргу. Позивачем по справі не було надано суду жодних належних та допустимих доказів на підтвердження того, що на теперішній час заборгованість за договором кредиту № 07/001/09-КЛТ від 18.05.2009 була повністю погашена. Посилання позивача на скасування апеляційним судом рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 червня 2013 року і рішення Апеляційного суду Харківської області від 30 липня 2013 року про звернення стягнення на предмет іпотеки суд вважав безпідставним, оскільки постановою Апеляційного суду Харківської області 19 липня 2018 року не було встановлено факту відсутності заборгованості за кредитним договором, а було лише встановлено факт недоведеності її розміру.

В апеляційній скарзі ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при ухваленні судового рішення судом першої інстанції не враховані висновки Верховного Суду України, викладені в постанові від 11 вересня 2013 року по справі № 6-52цс13. Факт припинення основного зобов`язання по кредитному договору № 07/001/09-КЛТ від 18.05.2009 настав 13.05.2014, що підтверджується ухвалою Господарського суду Харківської області від 13 травня 2014 року у справі 5023/7070/11. А з моменту державної реєстрації в ЄДРПОУ запису про ліквідацію ТОВ «Тріада КМБ», а саме 26.05.2014, основне зобов`язання за кредитним договором № 07/001/09-КЛТ від 18.05.2009 припинилося на підставі ст. 609 ЦК України. Під час ухвалення судового рішення судом порушені вимоги Конституції України, ст. 593 ЦК України, ст. 33 Закону України «Про іпотеку». Застосування судом першої інстанції вимог ч. 4 ст. 593 ЦК України суперечить основним засадам та принципам Конституції України і не може бути покладено в основу рішення, оскільки на час виникнення спірних правовідносин зазначена норма була відсутня. Застосування її судом під час вирішення дійсного спору є порушенням вимог ст. 58 Конституції України щодо дії закону в часі та принципу верховенства права. Суд дійшов помилкового висновку, що у зв`язку із наявністю заочного рішення у справі № 2012/8318/2012 від 11.06.2013 та рішення Апеляційного суду Харківської області у цій же справі від 30.07.2013, подальший захист своїх прав апелянтом є не можливим. Також суд необґрунтовано посилається на висновки постанов Верховного Суду від 23 грудня 2019 року у справі № 750/2697/14 та від 25 грудня 2019 року у справі № 607/11446/16-ц, які у дійсності не існують, при цьому не враховує висновки Верховного Суду, викладені у постановах від 15 січня 2020 року у справі № 209/2599/17-ц та від 18 грудня 2019 року у справі 203/3037/17 щодо дослідження питань реалізації права іпотекодержателя звернути стягнення на предмет іпотеки.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Заслухавши доповідь судді, пояснення ОСОБА_4 , який діє в інтересах ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд уважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судовим розглядом установлено і вбачається із матеріалів справи, що ОСОБА_1 перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 з 26 жовтня 1991 року, що підтверджується Свідоцтвом про укладання шлюбу, виданим Московським відділом РАЦС м. Харкова 26 жовтня 1991 року (т.1 а.с. 12).

Під час їх перебування у шлюбі, у 2009 році її чоловіком ОСОБА_2 були придбані нежитлові приміщення № 12 38 першого поверху в літ. «И-3», загальною площею 418,4 кв.м. і нежитлові приміщення № 67 -:- 74 другого поверху в літ. «И-3», загальною площею 256,0 кв.м., які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

У відповідності до ч. 3 ст. 368 ЦК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом.

18 травня 2009 року між ПАТ «Кредитпромбанк» і ТОВ «Тріада-КМБ» укладений кредитний договір № 07/001/09-КЛТ на суму 10 000 000 грн з терміном повернення кредитних коштів до 17.05.2012.

18 травня 2009 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_2 укладені іпотечні договори № 07/001/I03/09-КЛТ та № 07/01/I04/09-КЛТ, згідно з якими ОСОБА_2 в порядку забезпечення виконання ТОВ «ТРІАДА-КМБ» зобов`язань за умовами кредитних договорів передав банку в іпотеку нежитлові приміщення другого поверху № 67-:-74 в літ. «И-3», загальною площею 256,0 кв.м., та нежитлові приміщення першого поверху № 12-38 в літ. «И-3», загальною площею 418,4 кв.м., що знаходяться за адресою АДРЕСА_1 та належить позивачу на праві власності (т.1 а.с. 13-18, 19-24).

11 березня 2011 року ПАТ «Кредитпромбанк» звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до ТОВ «Тріада-КМБ» про стягнення заборгованості за кредитним договором (т.1 а.с. 33-45).

Рішенням господарського суду Харківської області від 10.05.2011 у справі №5023/1667/11 позов банку задоволений, вирішено стягнути з ТОВ «Тріада-КМБ» на користь ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором №07/001/09-КЛТ від 18.05.2009 в загальній сумі 14613337 грн.95 коп.

Крім того, ухвалою господарського суду Харківської області від 22.08.2011 у справі №5023/7070/11 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Тріада-КМБ». У цій же справі ухвалою від 10.11.2011 суд прийняв заяву ПАТ «Кредитпромбанк» з грошовими вимогами до ТОВ «Тріада-КМБ» у сумі 13 435 261 грн 12 коп. (т.1 а.с. 25-26, 27-28).

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13.05.2014 у справі №5023/7070/11 вимоги кредиторів, в тому числі і вимоги ПАТ «Дельта Банк» на суму 13 435 221, 12 грн. визнано погашеними (т.1 а.с. 29-32).

26 травня 2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань внесений запис про припинення юридичної особи ТОВ «Тріада КМБ» (т.1 а.с. 62-65).

Відповідно до вимог ст. 111 ЦК України юридична особа є ліквідованою з дня внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осібпідприємців та громадських формувань запису про її припинення.

Зі змісту постанови Апеляційного суду Харківської області від 19 липня 2018 року у справі № 2012/8318/2012 вбачається, що 09.10.2012 ПАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», звернулося до суду з позовом до ОСОБА_2 , у якому просило звернути стягнення на предмет іпотеки за іпотечними договорами , а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 12-38 в літ. «И-3» та нежитлові приміщення 2-го поверху № 67-:-74 в літ. «И-3», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом продажу позивачем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу за ціною, встановленою на підставі оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності у порядку встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку»; надати позивачу право на отримання буд-яких документів, необхідних для виконання рішення суду, а також всі повноваження необхідні для здійснення продажу іпотечного майна; передати в управління ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» предмет іпотеки на період до його реалізації; зобов`язати ОСОБА_2 надати позивачеві всі належні ключі від нежитлових приміщень 1-го поверху № 12-38 літ. «И-3» , 2-го поверху № 67-:-74 в літ. «И-3», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та коди доступу до сигналізації спірних нежитлових приміщень (т.1 а.с. 46-57).

Заочним рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 червня 2013 року у цій же справі позов ПАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором №07/001/09-КЛТ від 18 травня 2009 року у розмірі 2 241 442 грн 95 коп., що складається із заборгованості по кредиту 1 468 978,35грн, пені за несвоєчасне погашення кредитів та нарахованих процентів 772 464,60грн, шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху № 12-38 в літ. «И-3» та нежитлові приміщення 2-го поверху № 67-:-74 в літ. «И-3», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , і належать на праві приватної власності ОСОБА_2 .. Вирішено питання про розподіл судових витрат. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 30 липня 2013 року, за результатами розгляду апеляційної скарги ПАТ «Кредитпромбанк», заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 червня 2013 року змінено, звернуто стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 07/001/103/09- КЛТ, а саме: нежитлові приміщення 2- т: поверху №67-:-74 в літ. «И-3», загальною площею 256,0 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить Відповідачу на праві приватної власності згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 22588404 від 27.04.2009р., виданого КП «Харківське міське БТІ» номер запису 1268 в книзі 1, реєстраційний № 27146363, шляхом продажу ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ кредитпромбанк» від свого імені зазначеного предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу за ціною встановленою на підставі оцінки майна, проведеної суб`єктом гоночної діяльності, на рівні не нижчої за звичайну ціну на цей вид майна у порядку встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

Надано ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» право на отримання будь-яких документів необхідних для виконання рішення суду, в тому числі але не виключено право на отримання витягу (на відчуження) з реєстру прав власності на нежитлові приміщення 2-го поверху №67-:-74 в літ. «И-3», загальною площею 256,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . та належить Відповідачу на праві приватної власності згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 22588404 від 27.04.2009р., виданого КП «Харківське міське БТІ» номер запису 1268 в книзі 1, реєстраційний № 27146363, а також всі повноваження, необхідні для здійснення продажу нерухомого майна.

З метою забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку нерухомого майна згідно з його цільовим призначенням, передано в управління ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» предмет іпотеки - нежитлові приміщення 2-го поверху №67-:-74 в літ. «И-3», загальною площею 256,0 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та належить Відповідачу на праві приватної власності згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 22588404 від 27.04.2009р., виданого КП «Харківське міське БТІ» номер запису 1268 в книзі 1, реєстраційний № 27146363 на період до його реалізації, а саме до часу укладення договору купівлі-продажу з третьої особою.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором № 07/001/104/09- KJIT, а саме: нежитлові приміщення 1-го поверху №12-38 в літ. «И-3», загальною площею 418.4 кв.м., що находиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить Відповідачу на праві приватної власності згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно № 7694649 від К.07.2005р., виданого Комунальним підприємством «Харківське міське БТІ» номер запису 1268 в реєстрі 1, реєстраційний № 10834651, шляхом продажу ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» від свого імені зазначеного предмету іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу за ціною встановленою на підставі оцінки майна, проведеної суб`єктом оціночної діяльності, на рівні не нижчої за звичайну ціну на цей вид майна у порядку встановленому статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

Надано ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» право на отримання будь-яких документів необхідних для виконання рішення суду, в тому числі але не виключно право на отримання витягу (на відчуження) з реєстру прав власності на нежитлові приміщення 1-го поверху № 12-38 в літ. «И-3», загальною площею418.4 кв.м., що знаходиться за пресою: АДРЕСА_1 , та належить Відповідачу на праві приватної власності згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №7694649 від 06.07.2005р., жданого Комунальним підприємством «Харківське міське БТІ» номер запису 1268 в книзі 1, реєстраційний № 10834651, а також всі повноваження, необхідні для здійснення продажу нерухомого майна.

З метою забезпечення належного господарського використання переданого в іпотеку рухомого майна згідно з його цільовим призначенням, передати в управління ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ «Кредитпромбанк» предмет іпотеки - нежитлові приміщення 1-го поверху № 12-38 в літ. «И-3», загальною площею 418 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить відповідачу на праві приватної власності згідно Витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно №7694649 від 06.07.2005р., виданого КП «Харківське міське БТІ» номер запису 1268 в книзі 1, реєстраційний № 10834651 на період до його реалізації, а саме до часу укладення договору купівлі-продажу з третьої особою.

Зобов`язано ОСОБА_2 надати ПАТ «Кредитпромбанк» в особі Харківської філії ПАТ Кредитпромбанк» всі належні ключі від нежитлових приміщень 1-го поверху № 12- 38 в літ. «И- 3» , загальною площею 418,4 кв.м. та 2-го поверху № 67-:-74 в літ. «И-3», загальною площею 256,0 із м. та коди доступу до сигналізації цих приміщень, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В іншій частині заочне рішення залишено без змін.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Харкова від 24 листопада 2017 заяву ОСОБА_2 про перегляд заочного рішення суду залишено без задоволення.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 19 липня 2018 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 задоволено. Заочне рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 11 червня 2013 року і рішення Апеляційного суду Харківської області від 30 липня 2013 року скасовані. Відмовлено у задоволені позову ПАТ «Кредитпромбанк», правонаступником якого є ПАТ «Дельта Банк», до ОСОБА_2 про звернення стягнення на предмет іпотеки. Вирішено питання про розподіл судових витрат (т.1 а.с. 46 - 57).

Згідно з даними розрахунку заборгованості за договором кредиту № 07/001/09-КЛТ від 18.05.2009 станом на 06.02.2019 заборгованість за зазначеним кредитним договором становить 1468978, 35 грн (т.1 а.с. 98).

Наявні в матеріалах справи докази не містять відомостей щодо спростування розрахунку банку або документального підтвердження погашення заборгованості за договором кредиту № 07/001/09-КЛТ від 18.05.2009.

З мотивувальної частини постанови Апеляційного суду Харківської області 19 липня 2018 року вбачається, що судом не було встановлено самого факту відсутності заборгованості за кредитним договором, а було лише встановлено факт недоведеності її розміру.

Ухвалюючи рішення, суд першої інстанції, з висновком якого погоджується Харківський апеляційний суд, з урахуванням належної оцінки доказів, правильно встановив фактичні обставини справи, які мають суттєве значення для її вирішення.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції по суті вирішення спору. Судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального права, дотримано норми процесуального права, зроблено обґрунтовані висновки на підставі належним чином оцінених доказів, наданих сторонами (стаття 89 ЦПК України).

Посилаючись на постанову Верховного Суду України від 19.09.2013 ОСОБА_3 не враховано, що у постанові від 04.11.2015 у справі №6-1534цс15 Верховний Суд України змінив правову позицію, викладену у Постанові від 11.09.2013 у справі №6-52цс13, та розмежував поруку та заставу (іпотеку) як види забезпечення виконання зобов`язань та правові підстави для їх припинення, зазначивши про незастосування до іпотечних правовідносин положень ЦК України про поруку та визначив обсяг відповідальності майнового поручителя перед іпотекодержателем в межах вартості предмета іпотеки.

Статтею 526 ЦК України визначено загальні умови виконання зобов`язання, а саме: зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із статтею 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Отже, припинення зобов`язання можливе за умови його належного виконання, що проведено належним чином.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про іпотеку" іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання.

Частиною 5 ст. 3 Закону України "Про іпотеку" передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

У разі порушення боржником основного зобов`язання відповідно до іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити забезпечені нею вимоги за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими особами, права чи вимоги яких на передане в іпотеку нерухоме майно зареєстровані після державної реєстрації іпотеки. (ч.6 ст.3 Закону України "Про іпотеку").

Відповідно до ч.1 ст.11 Закону України "Про іпотеку" майновий поручитель несе відповідальність перед іпотекодержателем за невиконання боржником основного зобов`язання виключно в межах вартості предмета іпотеки.

Таким чином, іпотека є самостійним видом забезпечення виконання зобов`язання та гарантує кредитору у разі невиконання боржником зобов`язання, забезпеченого іпотекою, одержати задоволення за рахунок іпотеки.

Укладаючи договір застави (іпотеки), заставодавець (іпотекодавець) приймає на себе всі ризики, пов`язані з невиконанням зобов`язання боржником (у межах вартості предмета застави (іпотеки)), у тому числі й ті, що виникають унаслідок банкрутства боржника з його подальшим виключенням із ЄДРЮО та ФОП. Оскільки покладення на особу, яка видала забезпечення, цих ризиків відбулося за договором, укладеним заставодавцем (іпотекодавцем) саме з кредитором, то всі прийняті ризики повинні покладатися на особу, яка видала забезпечення, і після припинення існування боржника, отже, ліквідація боржника не повинна припиняти обов`язок заставодавця (іпотекодавця) з несення цих ризиків. Інше може бути передбачено договором між кредитором та особою, яка видала забезпечення, тобто, звільнення останньої від таких ризиків повинно бути предметом спеціальної домовленості між нею і кредитором.

Таким чином, факт ліквідації боржника за кредитним договором з внесенням запису до відповідного реєстру про припинення юридичної особи за наявності заборгованості боржника за цим договором не є підставою для припинення договору іпотеки, який укладений для забезпечення виконання кредитного договору боржником (правова позиція Верховного Суду України, викладена у постанові від 10.02.2016 у справі №6-216цс14).

Змістом частин першої, другої статті 590 ЦК України визначено порядок дій заставодержателя (іпотекодержателя) щодо захисту свого права у разі, коли основне зобов`язання не буде виконано у встановлений строк (термін). У такому разі заставодержатель набуває право звернення до суду з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави.

Припинення основного зобов`язання внаслідок ліквідації боржника - юридичної особи, яка виступає боржником у такому зобов`язанні, не припиняє права застави (іпотеки) на майно, передане в заставу боржником та/або майновим поручителем такого боржника, якщо заставодержатель до ліквідації боржника - юридичної особи реалізував своє право щодо звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) шляхом подання позову або пред`явлення вимоги ( частина 4 ст. 593 ЦК України).

Таким чином, постановлення господарським судом ухвали про ліквідацію юридичної особи-боржника за основним зобов`язанням та його виключення з Єдиного державного реєстру фізичних осіб та юридичних осіб-підприємців не тягне за собою припинення зобов`язання іпотекодавця з виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання, оскільки до цього іпотекодержатель звернувся з вимогами до нього, його вимоги визнано та включено до реєстру вимог кредиторів, оскільки позичальник неналежним чином виконував взяте на себе зобов`язання по погашенню боргу.

З огляду на вищевикладене, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для визнання договорів іпотеки припиненими.

Доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції вимог ст. 58 Конституції України у зв`язку з посиланням на вимоги ч. 4 ст. 593 ЦК України у редакції Закону України від 03.07.2018 № 2478-VIII висновків суду першої інстанції не спростовують.

Статтю 593 ЦК України було доповнено частиною четвертою згідно із Законом № 2478-VIII від 03.07.2018. Застосовуючи зазначену норму права до спірних правовідносин суд обґрунтовано зазначив, що відповідно до п.2 Прикінцевих та перехідних положень вищезазначеного закону цей закон застосовується до відносин, що виникли після введення його в дію, а також до відносин, що виникли до введення його в дію та продовжують існувати після введення його в дію, крім частини четвертої статті 36 Закону України «Про іпотеку», що застосовується виключно до договорів і угод, укладених після введення в дію цього Закону.

Матеріали справи не містять даних про те, що між учасниками справи не існує правовідносин, що виникли у зв`язку з укладенням та виконанням договорів іпотеки № 07/001/I03/09-КЛТ та № 07/01/I04/09-КЛТ від 18 травня 2009 року.

Не є обґрунтованими і доводи апелянта про хибність висновку суду щодо неможливості подальшого захисту своїх прав у зв`язку з наявністю заочного рішення від 11.06.2013 та рішення Апеляційного суду Харківської області від 30.07.2013 у справі № 2012/8318/2012. Оскільки будь-яких висновків щодо можливих майбутніх способів захисту прав ОСОБА_1 мотивувальна частина рішення суду не містить.

Допущені судом описки щодо дати ухвалення судових рішень Верховним Судом по справі № 607/11446/16-ц (замість 18.12.2019 зазначено 25.12.2019) та по справі № 750/2697/14 (замість 18.12.2019 зазначено 23.12.2019) є підставою для звернення позивача з заявою про виправлення описки в судовому рішенні відповідно до вимог ст.269 ЦПК України, а не скасування законного та обґрунтованого рішення суду відповідно до вимог ст. 376 ЦПК України.

Посилання в апеляційній скарзі на висновки Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду по справі № 209/2599/17-ц та по справі № 203/3037/17 від 18 грудня 2019 року як на підставу для задоволення вимог позовної заяви та вимог апеляційної скарги, є помилковими, оскільки останні стосуються визнання протиправним та скасування рішення про державну реєстрацію прав, скасування запису про право власності, та не є подібними з предметом спору у дійсній цивільній справі.

Інші доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи, а лише зводяться до переоцінки доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Отже, у справі, яка переглядається, суд першої інстанції виконав свої обов`язки, визначені процесуальним законом (статті 263, 89 ЦПК України), повно, всебічно й об`єктивно з`ясував обставини справи та надав їм належну оцінку, ухвалив рішення, яке є законним та обґрунтованим.

Оскільки суд першої інстанції ухвалив законне і обґрунтоване рішення, а доводи апеляційних скарг висновки суду не спростовують, то апеляційні скарги підлягають залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.

Враховуючи, що вимоги апеляційних скарг залишено без задоволення судові витрати, у відповідності до вимог ст. ст. 141, 382 ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» між сторонами не розподіляються.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 382 - 384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду міста Харкова від 03 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 7 жовтня 2020 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук