Справа № 565/661/20
Провадження № 2/565/428/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Алексейчик А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. Зокрема, позивачка просить суд: розірвати шлюб, укладений між нею і ОСОБА_2 та зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 28 жовтня 2010 року (відповідний актовий запис №246 від 28 жовтня 2010 року), та стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання малолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (одної четвертої) частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття. В обгрунтування заявлених позовних вимог ОСОБА_1 зазначила, що 28 жовтня 2010 року вона уклала шлюб із ОСОБА_2 і від цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 в них народилася дитина: ОСОБА_3 . Згідно з доводами позивачки її подружнє життя з відповідачем не склалося, вони проживають окремо, спільне господарство та спільний бюджет не ведуть. Як вказала ОСОБА_1 у позовній заяві, подружнє життя сторін існує лише формально. Між нею та чоловіком відсутнє взаєморозуміння, оскільки їхні характери, спосіб життя та інтереси є несумісними та протилежними. Сторони мають різні погляди на шлюб, сім`ю та взаємні обов`язки, у них різне бачення вирішення спільних сімейних проблем. ОСОБА_2 перестав її розуміти, тому подружжя не підтримує моральну атмосферу в сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги і взаємодопомоги та не підтримує відносини як чоловік і жінка. Окрім цього, позивачка повідомила, що спосіб життя відповідача та його поведінка негативно впливають на розвиток їх малолітньої дочки, яка вже двічі була очевидцем дорожньо-транспортних пригод за участі ОСОБА_2 і після цього отримала тяжку психологічну травму та має страх перед автомобілями. За таких обставин, на переконання позивачки, збереження вказаного шлюбу та примирення подружжя є неможливим, оскільки це суперечить її інтересам та інтересам малолітньої дитини. Позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_1 обґрунтовує наявністю у відповідача покладеного на нього чинним сімейним законодавством України обов`язку утримувати та піклуватися про свою дитину. При цьому позивачка вказала про свою неспроможність самостійно утримувати малолітню дитину та недостатність її доходу для покриття всіх витрат на дитину. Окрім цього, при визначенні розміру аліментів на утримання малолітньої дитини ОСОБА_1 просить суд також врахувати, що ОСОБА_2 має постійне місце роботи, працює у відокремленому підрозділі «Рівненська АЕС» державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом»», має задовільний стан здоров`я і інших утриманців, окрім спільної дочки, не має.

Відповідач ОСОБА_2 не надав суду відзив на вказану позовну заяву ОСОБА_1 .

Будучи належним чином повідомленими про дату, час і місце судового розгляду справи, сторони у судове засідання не з`явилися.

06 жовтня 2020 року позивачка ОСОБА_1 подала в суд письмову заяву, в якій просить суд здійснити розгляд справи за її позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу і стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини без її участі на підставі наявних у справі доказів. У вказаній письмовій заяві позивачка зазначила, що вона повністю підтримує позовні вимоги, заявлені нею до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини. ОСОБА_1 вказала, що вона наполягає на розірванні шлюбу, так як примирення між сторонами не відбулося і збереження їх шлюбу є неможливим. Позивачка також зазначила, що відповідач не виконує свої обов`язки з утримання їхньої спільної дитини - дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому вона просить суд задоволити вимоги про стягнення аліментів та стягнути з ОСОБА_2 в її користь аліменти на утримання малолітньої дитини в розмірі 1/4 (одної четвертої) частки його доходу (заробітку) щомісячно, з дня подачі позову до досягнення дитиною повноліття.

02 жовтня 2020 року відповідач ОСОБА_2 подав у суд письмову заяву про розгляд справи без його участі. Зі змісту вказаної письмової заяви слідує, що відповідач повністю визнає позовні вимоги ОСОБА_1 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Згідно з ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України передбачено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що в даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому підлягає прийняттю.

За таких обставин, на підставі ч.2 ст.191, ч.4 ст.206 ЦПК України з врахуванням визнання позову відповідачем суд вважає за належне вирішити даний спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи зазначені письмові заяви сторін від 02 жовтня 2020 року і від 06 жовтня 2020 року, суд дослідив і оцінив у сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини підлягає задоволенню в повному обсязі.

Зазначений висновок суду ґрунтується на наступних встановлених обставинах і правових підставах.

Із свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 28 жовтня 2010 року, слідує, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 зареєстрували шлюб 28 жовтня 2010 року у відділі реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області, про що 28 жовтня 2010 року складено відповідний актовий запис за №246.

У період цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_2 у сторін народилася дочка - ОСОБА_3 , яка на момент вирішення спору є малолітньою дитиною. Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненської області 25 лютого 2011 року (відповідний актовий запис за №106 від 25 лютого 2011 року).

Зі змісту позову та письмових заяв сторін від 02 жовтня 2020 року і від 06 жовтня 2020 року судом встановлено, що спільне життя між подружжям ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не склалося через наявність в них протилежних поглядів на шлюб, сім`ю та взаємні обов`язки, а також через відсутність між ними взаєморозуміння. Сторони фактично не ведуть спільного господарства та спільного бюджету, проживають окремо. Примирення між подружжям не відбулося.

Наведені обставини свідчать, що подальше спільне життя подружжя ОСОБА_1 і ОСОБА_2 та збереження їх шлюбу є неможливим, так як це суперечить інтересам обох сторін. Відновити сімейно-шлюбні стосунки і спільно проживати однією сім`єю сторони обопільно не бажають, тому за таких обставин їх шлюб не може бути збереженим.

Отже, зазначені фактичні обставини доводять обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Судом також встановлено, що відповідач неналежно виконує свої батьківські обов`язки щодо утримання малолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . За станом свого здоров`я ОСОБА_2 є працездатним, інших утриманців не має та є спроможним сплачувати аліменти на утримання малолітньої дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (одної четвертої) частки всіх видів свого заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до досягнення дитиною повноліття.

Вказані обставини, якими ОСОБА_1 аргументує позовні вимоги про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини, ОСОБА_2 не заперечуються.

Отже, наведені фактичні обставини вказують на обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини.

Згідно з ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 2 ст.150 СК України визначено, що батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно з ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Слідуючи вимогам ч.ч.1, 2 ст.182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Частиною 1 ст.191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Наведені норми права, які підлягають застосуванню, вказують на наявність законних підстав з врахуванням встановлених фактичних обставин у даному випадку для прийняття судом в цій цивільній справі рішення про задоволення позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини: дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 (одної четвертої) частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 02 червня 2020 року, до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи встановлені фактичні обставини, на підставі ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112, ч.2 ст.150, ст.180, ч.3 ст.181, ч.ч.1, 2 ст.182, ч.1 ст.183, ч.1 ст.191 СК України, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 191, 206, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

ПозовОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - не відомий) про розірвання шлюбу і стягнення аліментів на утримання малолітньої дитини - задоволити повністю.

Шлюб, укладений між ОСОБА_1 і ОСОБА_2 , який зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 28 жовтня 2010 року, актовий запис №246 від 28 жовтня 2010 року, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання малолітньої дитини: дочки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 (одної четвертої) частки всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову, тобто з 02 червня 2020 року, до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення (складення).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд