Справа № 497/923/2020
Провадження № 2/497/537/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2020 року Болградський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді Раца В.А.,

секретаря Божевої І.Д.,

розглянувши у порядку загального позовного провадження, у відкритому судовому засіданні в місті Болграді цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Болградської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про виділ об`єкта нерухомого майна в натурі,

ВСТАНОВИВ:

22.07.2020 року позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом та просить постановити судове рішення, яким провести виділ в натурі їй у власність 1/4 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , згідно наявного порядку користування з відповідачами по даній справі, яка складається з приміщень згідно її технічного паспорту: в будинку під літ. "А" на плані земельної ділянки по технічному паспорту: №1 - 1 кв.м., №2 - 3.3 кв.м., №3 - 4.9 кв.м., №4 - 2,4 кв.м., №5 - 15.2 кв.м.. №6 - 9,5 кв.м., сарай "И" і дворові споруди за №№6,7,8,10, тобто ці приміщення у будинку складають загальну площу 36,3 кв.м. у житловому будинку "А", а житлову площу - 24,7 кв.м., що складає 1/4 часток у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

27.08.2020 року позивачка надала заяву у новій редакції, в якій просить визнати за нею право власності і здійснити реєстрацію під окремим реєстровим номером, їй позивачці, житлового будинку згідно нового технічного паспорту під літ. "А-1Ж", загальною площею 36,3 кв.м. за адресою: АДРЕСА_2 , з приміщеннями сараю літ. "І" та дворові споруди №6-8, 10 за цією ж адресою, а також припинити право спільної часткової власності її ОСОБА_1 на виділене в натурі майно у вигляді 1/4 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями і дворовими спорудами і скасувати державну реєстрацію, на підставі якої вона є власником 1/4 часток вказаного спільного будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

В своїй позовній заяві (в новій редакції) позивачка посилається на те, що вона є власницею 1/4 частки житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору дарування від 25 липня 2007 року. Іншими співвласниками цього будинку є відповідачі по справі. За даними Болградського БТІ, а також за даними Болградської реєстраційної служби позивачці та відповідачам належать долі в загальному житловому будинку без якого-небудь визначення їх в натурі. Таким чином, той факт, що вони користуються відокремленими приміщеннями свідчить лише про те, що між позивачкою, між попереднім власником її частки будинку та всіма співвласниками давно склався певний порядок користування, а також про те, що всім власникам часток раніше належали відокремлені квартири, а не частки будинку. У листопаді 2019 року позивачка звернулася до суду про виділення їй в натурі у власність належних їй житлових приміщень у загальному житловому будинку. Рішенням суду від 17 січня 2020 року за нею визнано право власності на окремі приміщення. Після цього 06.05.2020 року рішенням виконкому Болградської міської ради її об`єкту нерухомого майна, виділеного судовим рішенням, було присвоєно окрему поштову адресу: АДРЕСА_2 . В подальшому їй було виготовлено новий технічний паспорт та вона звернулася до державного реєстратора з метою зареєструвати своє право власності, але державний реєстратор відмовив їй в державній реєстрації, через не надання документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на житловий будинок, тому вона змушена звернутися до суду.

Позивачка ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, до суду надала заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні.

Представник відповідача Болградської міської ради Одеської області Арнаутов М.І., якій діє на підставі довіреності від 26.08.2020 року надав заяву про розгляд справи у його відсутності, з приводу позовних вимог своєї думки не висловив, однак заперечень проти позовних вимог також не надав.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до суду не з`явилися, про причини своєї неявки суд не повідомили, хоча про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися згідно вимог діючого законодавства, відзив на позовні вимоги не надали.

Вивчивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд прийшов до висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Зі ст. 81 ЦПК України вбачається, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Як вбачається зі змісту ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з положеннями ст.ст. 319, 358 ЦК України всі громадяни є рівними у своїх правах, усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення цих прав, у тому числі захисту права спільної часткової власності.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування і розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники мають рівні права.

Судовим розглядом встановлено, що заочним рішенням Болградського районного суду від 17.01.2020 року по справі № 497/1731/19 було виділено в натурі в окрему одиницю нерухомого майна у володіння та користування позивачу ОСОБА_1 , її власну частку, зі спільної власності, що становить 1/4 частину житлового будинку, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , згідно наявного порядку користування та визнано на цю частку право власності (а.с.11-12). Це рішення набрало законної сили.

В подальшому позивачка звернулася до Болградської міської ради Одеської області для присвоєння поштової адреси, та на підставі її звернення рішенням виконкому Болградської міської ради Одеської області № 144 від 06.05.2020 року об`єкту нерухомого майна житловому будинку ( літ. «А», загальною площею 36,3 кв.м., житловою площею 24,7 кв.м.; приміщення №1- 1,0 кв.м., №2 3,3 кв.м., №3 4,9 кв.м., №4 2,4 кв.м., №5 15,2 кв.м., №6 9,5 кв.м., сарай літ. «И», дворові споруди №6-8,10), розташованому за адресою АДРЕСА_1 , присвоєно нову поштову адресу АДРЕСА_2 (а.с.7).

Також працівниками Комунального підприємства «Болградське бюро технічної інвентаризації» на замовлення позивачки було виготовлено технічний паспорт на будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 станом на 01.06.2020 року, відповідно до якого загальна площа приміщень будинку складає 36,3 кв.м., в тому числі: житлова 24,7 кв.м., допоміжна 11,6 кв.м. (а.с.8-10).

При зверненні позивачки до державного реєстратора, їй було відмовлено у державній реєстрації її права власності на житловий будинок, що розташований по АДРЕСА_2 у зв`язку з відсутністю документу, що підтверджує виникнення, перехід та припинення права власності на житловий будинок (а.с.20).

Статтею 355 ЦК України передбачено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Майно може належати особам на праві спільної часткової або на праві спільної сумісної власності.

Згідно ч.1 ст. 356 ЦК України, власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ст. 358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

Статтею 364 ЦК України передбачено, що співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації. Договір про виділ у натурі частки з нерухомого спільного майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Частиною 2 ст. 367 ЦК України визначено, що у разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.

Згідно п.п.1.2, 2.1, 2.4 Інструкції щодо проведення поділу, виділу та розрахунку часток об`єктів нерухомого майна, затвердженої наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України 18.06.2007 №55 поділ об`єкта нерухомого майна (виділ частки) на окремі самостійні об`єкти нерухомого майна здійснюються відповідно до законодавства на підставі висновку щодо технічної можливості такого поділу (виділу) з дотриманням чинних будівельних норм та з наданням кожному об`єкту поштової адреси.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (в редакції чинній на час прийняття рішення) державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, а ст. 16 ЦК України передбачено один із способів такого захисту - визнання права.

Відповідно до роз`яснень, викладених у п.п.6, 7, 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок» №7 від 04.10.1991 року (з подальшими змінами і доповненнями), при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що виходячи зі змісту ст.115 ЦК це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири. В спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Якщо виділ технічно можливий, але з відхиленням від розміру часток кожного власника, суд з врахуванням конкретних обставин може провести його зі зміною у зв`язку з цим стосовно до ст.119 ЦК України ідеальних часток і присудженням грошової компенсації учаснику спільної власності, частка якого зменшилась.

Також частиною 3 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що відомості про речові права, обтяження речових прав, внесені до Державного реєстру прав, не підлягають скасуванню та/або вилученню. У разі скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав на підставі судового рішення чи у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону, а також у разі визнання на підставі судового рішення недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування на підставі судового рішення державної реєстрації прав, державний реєстратор чи посадова особа Міністерства юстиції України (у випадку, передбаченому підпунктом "а" пункту 2 частини шостої статті 37 цього Закону) проводить державну реєстрацію набуття, зміни чи припинення речових прав відповідно до цього Закону. Тобто вирішуючи питання щодо скасування державної реєстрації права позивачки на вищезазначену частку у житловому будинку, судом також вирішується питання про припинення її речового права на цю частку в житловому будинку.

Враховуючи те, що виділ частки позивачки в окрему одиницю було вирішено при розгляді справи № 497/1731/19, визнання позову не суперечить закону та не порушує інтересів інших осіб, суд вважає за необхідне задовольнити позов ОСОБА_1 в повному обсязі.

На підставі викладеного, та керуючись ст.ст.15, 16, 356,358, 364,367 ЦК України, ст.ст.4, 10, 13,76-81,83,95, 206,258,259,263-266, 268, 272, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Болградської міської ради Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про виділ об`єкта нерухомого майна в натурі - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та дворовими спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , загальною площею 36,3 кв.м., а саме на житловий будинок під літ. «А-1Ж», сарай літ. «І» та дворові споруди №6-8,10.

Припинити право спільної часткової власності ОСОБА_1 на виділене в натурі майно у вигляді 1/4 частки житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , з господарськими будівлями і дворовими спорудами.

Скасувати державну реєстрацію про право приватної власності ОСОБА_1 на 1/4 частину у житловому будинку з господарськими будівлями та дворовими спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , дата внесення запису 14.08.2007, підстава виникнення договір дарування, 5206, 25.07.2007 року Болградський районний приватний нотаріус Агбун М.І., дата прийняття рішення про державну реєстрацію 21.05.2009 року.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя В.А. Раца