1Справа № 335/7559/20 2/335/2329/2020
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2020 року м. Запоріжжя
Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Макаров В.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Експлуатаційне підприємство управління автомобільних шляхів» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
08.09.2020 року до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 , в особі адвоката Пономаренко О.О., до Комунального підприємства «Експлуатаційне підприємство управління автомобільних шляхів» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Однак, пред`явлена позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки має недоліки, які перешкоджають відкриттю провадження у справі, викладені в ч.ч. ст. 175, 177 ЦПК України.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 177 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються.
У позовній заяві зазначена ціна позову в розмірі 10 130,94 грн., однак, при цьому, обґрунтованого розрахунку сум, що підлягають стягненню, не зазначено.
В резолютивній частині позову не зазначена сума середнього заробітку, яку просить стягнути позивач.
Відповідно до п. 5 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги.
Вбачається, що позовна заява містить суперечності. Так, у мотивувальній частині позивач зазначає про понесену нею моральну шкоду, яку вона оцінює у розмірі 5 000,00 грн.
Разом з тим, порушуючи питання про відшкодування моральної шкоди, позивачем не викладено обставини з посиланням на відповідні докази щодо спричинення їй моральної шкоди та відповідного розрахунку, згідно якого позивач оцінив свої моральні страждання.
Позовна заява містить лише загальні посилання на наявність підстав, на думку позивача, для відшкодування моральної шкоди, та відповідно, не містить відомостей в чому саме полягає заподіяна моральна шкода.
У прохальній частині позовної заяви взагалі відсутні вимоги ОСОБА_1 щодо стягнення з відповідача на її користь спричиненої моральної шкоди.
Як роз`яснено в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995р. № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується. У разі невідповідності цим вимогам, позовна заява залишається без руху.
В порушення пункту 4 частини 3 статті 175 ЦПК України, позивачем в позовній заяві не зазначено з яких міркувань вона виходила визначаючи розмір моральної шкоди у 5 000,00 грн. та не зазначено, якими доказами підтверджується розмір завданої шкоди, позивачу необхідно уточнити зміст позовних вимог в частині відшкодування моральної шкоди, з урахуванням вищевказаних роз`яснень.
Згідно з ч. 4 ст. 177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.
Порядок і розмір ставок судового збору визначений Законом України «Про судовий збір».
Згідно п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
30.01.2019 року Рішенням Великої Палати Верховного Суду у справі № 910/4518/16 встановлено, що пільга щодо сплати судового збору, передбачена пунктом 1 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з яким від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги позивачів про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.
А відтак, потребує сплати судовий збір за вимогу про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.
Суд не має можливості визначити самостійно суму судового збору до сплати, оскільки позивачем не обґрунтовано належним чином розмір середнього заробітку до стягнення.
Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», моральна шкода - втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Отже виходячи з вищенаведеного, заявлена моральна шкода відноситься до вимог немайнового характеру.
Згідно до пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою, сплачується судовий збір з розрахунку 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 840,80 грн, станом на 2020 рік.
Як визначено п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, позовна заява повинна містити зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.
В порушення вказаних вимог позивачем не зазначено про докази, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); не зазначено щодо наявності у неї або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви.
Крім того, дана позовна заява надійшла до суду в електронному вигляді і містить зазначення, що документ був сформований в системі «Електронний суд».
Статтею 175 ЦПК України передбачені форма і зміст позовної заяви, зокрема ч. 2 зазначеної статті встановлено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Відповідно до ч. 8 ст. 14 ЦПК України, особи, які зареєстрували офіційні електронні адреси в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі, можуть подати процесуальні, інші документи, вчинити інші процесуальні дії в електронній формі виключно за допомогою Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи з використанням власного електронного цифрового підпису, прирівняного до власноручного підпису відповідно до Закону України «Про електронний підпис», якщо інше не передбачено цим Кодексом. Особливості використання електронного цифрового підпису в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі визначаються Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
Відповідно до ч.ч. 5, 6 ст. 43 ЦПК України, документи (в тому числі процесуальні документи, письмові та електронні докази тощо) можуть подаватися до суду в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом. Процесуальні документи в електронній формі мають подаватися учасниками справи до суду з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення форм процесуальних документів відповідно до Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему.
Відповідно до ч. 13 ст. 14 ЦПК України, положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему затверджується Вищою радою правосуддя за поданням Державної судової адміністрації України та після консультацій з Радою суддів України.
За змістом пп. 15.15 п. 15 розділу XIIІ Перехідних положень ЦПК України Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система починає функціонувати через 90 днів з дня опублікування Державною судовою адміністрацією України у газеті «Голос України» та на веб-порталі судової влади України оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи.
01.12.2018 року в газеті «Голос України» Державною судовою адміністрацію України опубліковано оголошення про створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи. Відповідно до оголошення, дослідна експлуатація системи розпочинається з 01.03.2019 року в складі вісьмох підсистем (модулів). З 01.01.2019 року підсистема ЄСІТС функціонує в тестовому режимі.
01.03.2019 року в газеті «Голос України» (№ 42 (7048) від 01.03.2019 року) опубліковано повідомлення про відкликання ДСА України оголошення, опублікованого в газеті «Голос України» (№ 229 (6984) від 01.12.2018 року) щодо створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, в якому також зазначено, що про початок функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи буде повідомлено додатково.
Таким чином, після публікації цього оголошення зміни, передбачені Законом України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», пов`язані з початком функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, не набувають чинності.
Станом на дату надходження позовної заяви ОСОБА_1 в електронній формі до Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя, Положення про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему не затверджено, відтак відсутні правові підстави для звернення до суду в системі «Електронний суд», що унеможливлює її прийняття судом саме в електронній формі.
Крім того, відповідно до ч. 5 ст. 95 ЦПК України, учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.
Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.
Позивачем не засвідчені копії документів, доданих до позовної заяви.
Відповідно до ст. 177 ЦПК України, позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і третіх осіб.
Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених ст.ст. 175,177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
За таких обставин суд вважає за необхідне позовну заяву ОСОБА_1 залишити без руху, надавши строк для виправлення вказаних недоліків.
У разі не усунення вказаних недоліків, позовна заява, згідно ст. 185 ЦПК України буде вважатися неподаною та повернута позивачу.
На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 175, 185 ЦПК України, суддя
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Експлуатаційне підприємство управління автомобільних шляхів» про визнання незаконним та скасування наказу, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, залишити без руху та надати строк для усунення її недоліків, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху позивачу.
Роз`яснити позивачу, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, позовна заява буде вважатися неподаною та повернута позивачу зі всіма доданими до неї документами.
Ухвала оскарженню не підлягає, та відповідно до ч. 2 ст. 261 ЦПК України набирає законної сили з моменту її підписання суддею.
Відповідно до ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.
Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 357 ЦПК України, апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо, скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.
Суддя В.О. Макаров