Справа №204/3554/20
Провадження №2/204/1214/20
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

12 жовтня 2020 року Красногвардійський районний суд м.Дніпропетровська у складі:

головуючий суддя Книш А.В.,

секретар судового засідання Калалб Т.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору,ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей та стягнення аліментів за минулий час,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з позовом до відповідача, в якому з урахуванням уточнених позовних вимог просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі Ѕ частини від його заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до досягнення дітьми повноліття; стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітніх дітей за минулий час, за останні три роки, а саме з 09 червня 2017 року по 09 вересня 2020 року в розмірі 1751026 грн. В обґрунтування позовних вимог посилалася на те, що сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі з 21 квітня 2001 року, від якого мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , які проживають разом з позивачем та перебувають на її утриманні. З 2017 року між сторонами припинені шлюбні відносини та наразі сторони проживають окремо. Вказує, що з 2017 року відповідач ухиляється від утримання дітей, хоча відповідач є фізичною особою-підприємцем та має постійний заробіток, а тому має змогу утримувати їхніх дітей. Також позивач зазначає, що починаючи з 2017 року нею неодноразово вживались заходи щодо одержання аліментів в добровільному порядку, однак звернення позивача були проігноровані відповідачем. Весь цей час на утриманні позивача перебувало четверо дітей, троє з яких на момент звернення з позовом неповнолітні, які потребували забезпечення належного рівня їх життя, необхідного для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дітей.

Ухвалою Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 липня 2020 року відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін та залучено в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, повнолітню дитину ОСОБА_3 до розгляду цивільної справи.

Позивач та представник позивача, належним чином та завчасно сповіщені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися. До початку судового засідання представник позивача надала суду письмову заяву про слухання справи у їх відсутності, позовні вимоги підтримала у повному обсязі та просила їх задовольнити, не заперечує проти заочного розгляду справи та ухвалення заочного рішення суду.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив, клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутність, а також відзив не подавав, у зв`язку із чим, суд, враховуючи згоду позивача, ухвалив відповідно до ст. 280 ЦПК України проводити заочний розгляд справи з ухваленням заочного рішення суду.

Третя особа ОСОБА_3 , належним чином та завчасно сповіщений про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, надав клопотання про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

На підставі досліджених доказів судом встановлені наступні фактичні обставини.

Сторони перебувають у шлюбі з 21 квітня 2001 року, від якого мають спільних дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.7, 13-15, 69).

Також судом встановлено, що сторони живуть окремо, діти проживають з позивачем та перебувають на її утриманні (а.с.16).

Згідно ст. 180 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ч.ч.1,3 ст. 181 Сімейного кодексу України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 Сімейного кодексу України, суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 цього ж Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Діти - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , самостійного доходу не мають; мають задовільний стан здоров`я.

Відповідач має задовільний стан здоров`я; матеріали справи не містять відомостей, що відповідач має інших дітей та утриманців, а також стягнення за виконавчими документами.

Частиною 2 ст. 182 Сімейного кодексу України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно ч. 1 ст. 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька дитини, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Враховуючи визначені ч. 1 ст. 182 Сімейного кодексу України обставини, суд дійшов висновку, що заявлений позивачкою розмір аліментів відповідає фактичним обставинам справи та вимогам закону, а тому з відповідача підлягають стягненню аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі Ѕ частини усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку.

Вирішуючи позовні вимоги в частині стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітніх дітей за минулий час судом враховується наступне.

Статтею 191 СК України визначено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Відповідно до ст. ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивачем не доведено вжиття заходів щодо отримання аліментів та неможливості їх отримати з 09 червня 2017 року і до звернення 08 червня 2020 року з позовом до суду.

Позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей за минулий час в період з 08 червня 2020 року по 09 вересня 2020 року не підлягають задоволенню через їх необґрунтованість, оскільки такий період враховано судом під час стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей та з наданого розрахунку позивача вбачається, що останнім днем періоду за який вона просить стягнути аліменти за минулий час є 09 червня 2020 року.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення аліментів на утримання дітей за минулий час не підлягають задоволенню.

Таким чином, пред`явлені позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 840,80 грн.

Керуючись ст.ст.12, 13, 81, 89, 141, 264, 280-282 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа, яка не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дітей та стягнення аліментів за минулий час задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі Ѕ частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для кожної дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 08 червня 2020 року та до досягнення дітьми повноліття.

У задоволенні решти позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Допусти негайне виконання судового рішення у межах суми аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Красногвардійський районний суд м. Дніпропетровська. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених Цивільним процесуальним кодексом України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Третя особа ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Головуючий: