Провадження № 2-о/734/13/20 Справа № 734/535/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

26 березня 2020 року смт. Козелець

Козелецький районний суд Чернігівської області в складі :

головуючого судді Іванюка Т.І.,

при секретарі Дідовець М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління пенсійного фонду України в Чернігівській області про встановлення факту що має юридичне значення,-

в с т а н о в и в:

заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, відповідно до якої просить суд встановити факт, що має юридичне значення того, що він, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 04 травня 1986 року по 08 травня 1986 року та з 22 травня 1986 року по 28 травня 1986 року перебував на роботі у населених пунктах Макарівського району Київської області по наданню допомоги евакуйованому населенню у складі студентів Київського медичного інституту. Заявник вимоги мотивує тим, що у період з 04 травня по 08 травня 1986 року та з 22 травня по 28 травня 1986 року перебував в селі Завалівка, Макарівського району, Київської області по наданню допомоги евакуйованому населенню у складі студентів Київського медичного інституту (Наказ №59/к 06.05.1986 року та Наказ №191/к від 22.05.1986 року). На підставі Розпорядження головного лікаря району 07 травня 1986 року був командирований в село Варовичі Поліського району для надання меддопомоги населенню (Наказ №12/М 06.061986 року). Вказані населенні пункти є зоною відчуження. Оскільки в архіві Макарівської центральної районної лікарні в ході ретельного пошуку підтверджуючих документів вищевказаних фактів не знайдено, вимушений звернутися до суду із даною заявою.

У судове засідання заявник не з`явився, подавши заяву про розгляд справи у його відсутності. Вимоги заяви підтримує.

Представник заінтересованої особи, будучи повідомленим належним чином про час і місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив.

Враховуючи обставини справи, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність представників заявника та заінтересованої особи на підставі наявних доказів.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту що має юридичне значення підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно із п.5 ч.2 ст.293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

До таких фактів можна віднести місце роботи, період та кількість відпрацьованих заявником годин в зоні відчуження Чорнобильської АЕС.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Так, згідно ст. 9 Закону України "Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи"особами, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, є учасники ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС - громадяни, які брали безпосередню участь у ліквідації аварії та її наслідків.

Згідно з ст. 10 ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт у зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівники державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві.

Згідно ч. 1, 4ст. 15 Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» підставами для визначення статусу учасника ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є період роботи (служби) у зоні відчуження, що підтверджено відповідними документами; видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами), а про період проживання на територіях радіоактивного забруднення, евакуацію, відселення, самостійне переселення - органами місцевого самоврядування.

Видача довідок про заробітну плату проводиться підприємствами відповідно до первинних документів про період участі у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за нормативними документами того часу. Зокрема, у 1986 році за: постановою ЦК КПРС, Президії ВР СРСР та ВЦРПС від 07.05.1986 року №524-156; розпорядженням Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 року № 964-рс; постановою Ради Міністрів СРСР від 23.05.1986 року №1031-рс;постановою Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 05.06.1986 року № 665-195(постановою УРСР від 10.06.1986 року № 207-7).

Відповідно до п.п. 4 п. 3постанови КМУ «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» №1210 від 23.11.2011 року, у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження менше календарного місяця у 1986-1990 роках, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати, одержаної за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному з неповних календарних місяців роботи протягом цих робіт, без додавання суми заробітної плати за весь період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати.

Довідка про заробітну плату видається за формою, затвердженою Міністерством соціального захисту населення України за постановою Ради Міністрів Української РСР та Української республіканської ради профспілок від 10.06.1986 року № 207-7 та у відповідності до інших нормативних актів про оплату праці, які діяли під час виконання роботи (служби) в зоні відчуження.

За інформацією Державного агентства України з управління зоною відчуження, перелік населених пунктів, віднесених до зон радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи, затверджений постановою Кабінету Міністрів Української РСР від 23 липня 1991 р. № 106 «Про організацію виконання постанов Верховної Ради Української РСР про порядок введення в дію Законів Української РСР «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи» та «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи».

Зони небезпеки визначались відповідно до радіаційної ситуації в місцях виконання робіт із ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС за показниками потужності експозиційної дози. Держкомгідромету СРСР було доручено двічі на місяць станом на 1 та 15 числа забезпечувати Урядову комісію інформацією про радіаційну ситуацію на зазначених територіях. Рішення щодо віднесення населених пунктів або виробничих об`єктів до зони небезпеки приймались Урядовою комісією (від 07.08.1986 № 87, від 19.08.1986 № 108, від 18.09.1986 № 173 та від 05.01.1987 № 339).

При виконанні робіт з ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС у 1986-1987 роках залежно від потужності експозиційної дози територію зони відчуження було поділено на 1-у, 2-у, 3-ю зони небезпеки та зону особливого контролю.

До зони небезпеки № 3 належали території з рівнями іонізуючого випромінення від 100 млР/год і вище, до зони небезпеки № 2 - від 20 млР/год до 100 млР/год, до зони небезпеки № 1 - від 5 млР/год до 20 млР/год, до зони особливого котролю - від 2 млР/год до 5 млР/год.

Згідно довідки № 120/5 Національного медичного університету ім. Богомольця від 21.12.2000 року, ОСОБА_1 за роботу в населених пунктах Макарівського району зони відчуження в період з 04 травня 1986 року по 08 травня 1986 року Наказ №59/к 06.05.1986 року та з 22 травня 1986 року по 28 травня 1986 року Наказ №191/к від 22.05.1986 року по місцю роботи Київській медичний інститут по відомостях від 27.06.1986 року №321 виплачена заробітна плата в сумі 160, 44 відповідно до Постанови Ради Міністрів Української РСР та Української профради від 10 червня 1986 року №207-7 (а.с. 7).

Відповідно до довідки Макарівської центральної районної лікарні № 262 від 11.05.2001 року ОСОБА_1 у період з 04 травня по 08 травня 1986 року перебував в с.Завалівка Макарівського району по наданню допомоги евакуйованому населенню у складі студентів Київського медичного інституту (Наказ №59/К 6.05-1986 р.) Згідно розпорядження головного лікаря району 07 травня 1986 року був командирований в село Варовичі Поліського району для надання меддопомоги населенню (наказ №12/М 06.05.-1986 року).

Згідно відповіді на адвокатський запит Комунального некомерційного підприємства «Макарівська центральна районна лікарня» Макарівської районної ради від 26.02.2020 року №01-14/403, документів про участь ОСОБА_1 в 1986 році в наданні медичної допомоги при евакуації населення з зони ЧАЕС, не виявлено. Також, з приводу обставин викладених у запиті, було опитано пенсіонерів з числа колишніх працівників ЦРЛ, в тому числі ОСОБА_2 , який очолював Макарівську ЦРЛ в період з 1999 року по 2016 роки та підписував довідку №262 від 17.05.2001 року. Достовірність підпису ОСОБА_2 на даній довідці та її змісту, сумнівів у останнього не викликає, про те він за давністю подій не може пригадати на підставі яких саме підтверджуючих документів, які на даний час відсутні в архіві ЦРЛ, дану довідку було видано, і подальшу долю цих підтверджуючих документів.

Оскільки в архіві Макарівської центральної районної лікарні в ході ретельного пошуку підтверджуючих документів вищевказаних фактів не знайдено, неможливо встановити іншим способом, аніж в судовому порядку вищезазначені факти.

Відповідно до ч. 1 ст.13ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно з ч. 3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Частиною 1 статті 5 передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів) що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно ч. 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Згідно ч. 7 цієї ж статті доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Факт, який просить встановити заявник, повністю підтверджується дослідженими у судовому зсіданні письмовими доказами, а саме: довідкою № 120/5 Національного медичного університету ім. Богомольця від 21.12.2000 року; довідкою Макарівської центральної районної лікарні № 262 від 11.05.2001 року; відповіддю на адвокатський запит Комунального некомерційного підприємства «Макарівська центральна районна лікарня» Макарівської районної ради від 26.02.2020 року №01-14/403.

Таким чином, дослідивши та оцінивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно, повно і об`єктивно з`ясувавши обставини справи, з метою сприяння у здійсненні та охороні гарантованих Конституцієюі законами України прав, свобод та інтересів особи, суд приходить до переконання, що заява ОСОБА_1 про встановлення факту що має юридичне значення є обґрунтованою та підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.5-11, 13, 76-81, 259, 263-265, 293, 315, 319, 354 ЦПК України, ЗУ «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи», суд, -

у х в а л и в:

заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Управління пенсійного фонду України в Чернігівській області про встановлення факту що має юридичне значення задовольнити.

Встановити юридичний факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у період з 04 травня 1986 року по 08 травня 1986 року та 22 травня 1986 року по 28 травня 1986 року перебував на роботі у населених пунктах Макарівського району Київської області по наданню допомоги евакуйованому населенню у складі студентів Київського медичного інституту.

Рішення може бути оскаржене до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: