Номер провадження: 22-ц/813/2811/20
Номер справи місцевого суду: 522/1835/19
Головуючий у першій інстанції Науменко А.В.
Доповідач Комлева О. С.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого-судді Комлевої О.С.,

суддів Сегеди С.М., Цюри Т.В.,

розглянувши в порядку спрощеного письмового провадження без виклику учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2019 року, постановленого під головуванням судді Науменко А.В., -

в с т а н о в и в:

У лютому 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про збільшення розміру аліментів, в якому просила збільшити розмір аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 2800 грн. щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивачка зазначила, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.09.2015 року з ОСОБА_1 на ОСОБА_3 стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 850 грн. щомісячно, починаючи з 20.05.2015 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Також позивачка зазначила, що на момент звернення до суду з зазначеним позовом, витрати на утримання дитини значно зросли, суттєво змінились обставини виховання та економічний рівень життя в країні, з яких суд виходив при встановлені вищезазначеного розміру аліментів, а саме: дитина відвідує заняття у школі раннього розвитку, навчається у НВК «Гармонія -XXI століття», дитячий садок № 117, відвідує курси з англійської мови, також зайнята у спортивно-оздоровчому комплексі «Спорт Лайф» (дитяча спортивна академія), де, в тому числі додатково сплачується заняття плаванням з особистим тренером, показання до необхідності якого встановлені медичним оглядом, зокрема лікарем неврологом. Крім того, внаслідок фізіологічних особливостей дитини у період її активного росту та становлення, збільшується кількість необхідних особистих речей, таких як, взуття, одяг (включаючи й спортивний вид вбрання), білизна тощо.

ОСОБА_1 з 20.02.2010 року займається адвокатською діяльністю, а тому має відповідну зайнятість для підтримання належного та достойного рівня життя. Згідно довідки з ПриватБанку, за останні 6 місяців (01.09.2018- 01.02.2019), відповідач сплатив 4000 грн., що дорівнює 667 грн. на місяць аліментів на дитину, у зв`язку з чим просила про збільшення розміру аліментів.

Заочним рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 16 липня 2019 року позов ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів задоволений частково.

Стягнуто збільшений розмір аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з листопада 2018 року і до досягнення дитиною повноліття до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 29 жовтня 2019 року залишена без задоволення заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення.

Не погоджуючись з заочним рішенням суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким збільшити розмір аліментів у сумі 1860 грн., але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, посилаючись на порушення матеріального та процесуального права.

У обґрунтуванні своєї апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що справа розглянута судом з порушенням правил підсудності, оскільки він проживає в Роздільнянському районі Одеської області, тому суд повинен був направити справу до іншого суду за підсудністю. Також судом було проігнорована наявність у нього ще двох дітей від іншого шлюбу, на яких він сплачує аліменти.

Відзиву на апеляційну скаргу до суду не надходило.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За правилами п.1 ч.4 ст.274 ЦПК України, в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, що виникають з сімейних відносин, крім спорів про стягнення аліментів збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, розірвання шлюбу та поділ майна подружжя.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Згідно зі статтею 129 Конституції України однією з основних засад судочинства є забезпечення апеляційного оскарження рішення суду, а відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод таке конституційне право повинно бути забезпечене судовими процедурами, які повинні бути справедливими.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягаєчастковому задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

У відповідності до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Згідно ст. 263 ЦПК України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права, з дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Рішення суду у повному обсязі зазначеним вимогам не відповідає.

Задовольняючи частково позов ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів, суд першої інстанції виходив з того, що наведені у позовній заяві обставин говорять про обґрунтовану необхідність додаткових витрат на утримання дитини, а отже й про необхідність збільшення розміру аліментів, у відповідності до норм чинного законодавства України.

Проте з таким висновком суду першої інстанціїколегія суддів не погоджується, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_5 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 24 липня 2015 року шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_5 , зареєстрований 11 листопада 2011 року у Першому Приморському відділі державної реєстрації актів цивільного стану Одеського міського управління юстиції, актовий запис №890, розірвано.

На підставі рішення Приморського районного суду м. Одеси від 21.09.2015 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 850 грн. щомісячно, починаючи з 20.05.2015 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набрало законної сили.

Неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір`ю, що підтверджується довідкою про склад сім`ї.

Звертаючись до суду з вищевказаним позовом, позивачка, як на підставу своїх вимог зазначила, що на момент звернення до суду витрати на утримання дитини значно зросли, суттєво змінились обставини виховання та економічний рівень життя в країні, з яких суд виходив при встановлені вищезазначеного розміру аліментів, а саме: дитина відвідує заняття у школі раннього розвитку, навчається у НВК «Гармонія -XXI століття», дитячий садок № 117, відвідує курси з англійської мови, також зайнята у спортивно-оздоровчому комплексі «Спорт Лайф» (дитяча спортивна академія), де, в тому числі додатково сплачується заняття плаванням з особистим тренером, показання до необхідності якого встановлені медичним оглядом, зокрема лікарем неврологом. Крім того, внаслідок фізіологічних особливостей дитини у період її активного росту та становлення, збільшується кількість необхідних особистих речей, таких як, взуття, одяг (включаючи й спортивний вид вбрання), білизна тощо.

Також зазначила, що ОСОБА_1 з 20.02.2010 року займається адвокатською діяльністю, а тому має відповідну зайнятість для підтримання належного та достойного рівня життя. Згідно довідки з ПриватБанку, за останні 6 місяців (01.09.2018- 01.02.2019), відповідач сплатив 4000 грн., що дорівнює 667 грн. на місяць аліментів на дитину.

За змістом ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Положеннями частини третьої статті 181 СК України (зі змінами, внесеними відповідно до Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилання захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року за № 2037-VIII) встановлено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів, суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

4) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів;

5) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

6) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

Крім того, суд за заявою одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі (ч.1 ст. 184 СК України).

У ч. 1 ст. 192 СК України йдеться про те, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у п. 23 постанови «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» від 15 травня 2006 року за № 3, відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 21.09.2015 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_5 стягнуті аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 850 грн. щомісячно, починаючи з 20.05.2015 року до досягнення дитиною повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення суду набрало законної сили.

Судом встановлено, що неповнолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом з матір`ю та перебуває на її утриманні.

Також судом встановлено, що ОСОБА_1 є батьком неповнолітніх дітей ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копіями свідоцтв про народження, на яких за рішенням суду відповідач також сплачує аліменти.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про охорону дитинства», кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Положеннями ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року, передбачено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до Закону України «Про державний бюджет України на 2019 рік», прожитковий мінімум для дітей віком до 6 років установлено: з 1 січня 2019 р. - 1626 гривень, з 1 липня 2019 р. 1699 гривень, з 1 грудня - 1779 гривень.

Враховуючи матеріальне положення позивачки, спроможність відповідача сплачувати аліменти, який не заперечує сплату аліментів у розмірі 1860 грн., наявність у платника аліментів інших дітей, прожитковий мінімум на дитину відповідно віку, а також, що неповнолітня дитина проживає разом з матір`ю та знаходяться на її утриманні, тому колегія суддів вважає за необхідне збільшити розмір аліментів до 1860 грн. щомісячно, оскільки такий розмір аліментів відповідає вимогам закону та є справедливим.

Суд першої інстанції на наведене уваги не звернув та ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

За правилами ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (ч.1 ст.77 ЦПК України), а доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч.6 ст.81 ЦПК України).

При цьому, належність доказів - правова категорія, яка свідчить про взаємозв`язок доказів з обставинами, що підлягають встановленню, як для вирішення всієї справи, так і для здійснення окремих процесуальних дій.

Правила допустимості доказів визначають легітимну можливість конкретного доказу підтверджувати певну обставину в справі. Правила допустимості доказів встановлені з метою об`єктивності та добросовісності у підтвердженні доказами обставин у справі, виходячи з того, що нелегітимні засоби не можуть використовуватися для досягнення легітимної мети, а також враховуючи те, що правосудність судового рішення, яке було ухвалене з урахуванням нелегітимного доказу, завжди буде під сумнівом.

Допустимість доказів є важливою ознакою доказів, що характеризує їх форму та означає, що обставини справи, які за законом повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами.

Згідно з ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст.43 ЦПК України обов`язок надання усіх наявних доказів до початку розгляду справи по суті покладається саме на осіб, які беруть участь у справі.

За вимогами ст. 13 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи.

Особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Доводи апеляційної скарги про те, що справа розглянута судом з порушенням правил підсудності, та суд повинен був направити справу до іншого суду за підсудністю, колегія суддів не бере до уваги, оскільки ОСОБА_2 звернулася до Приморського районного суду м. Одеси у відповідності до ч. 1 ст. 28 ЦПК України за своїм зареєстрованим місцем проживання, а саме: АДРЕСА_1 , що відноситься до Приморського району м. Одеси.

З урахування викладених обставин, рішення суду про збільшення розміру аліментів підлягає зміні, який підлягає збільшенню до 1860 грн. щомісячно, але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Згідно п.п. 1,4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на положення п.1 ч.6 ст.19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому згідно п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України постанова суду апеляційної інстанції оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

РішенняСуворовського районного суду м. Одеси від 26 листопада 2018 року змінити.

Збільшити розмір аліментів, які стягнуті з ОСОБА_1 , стягнувши з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП НОМЕР_2 ) аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1860 (одна тисяча вісімсот шістдесят) гривень щомісячно, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням суду законної сили та до досягнення дитиною повноліття, а саме до ІНФОРМАЦІЯ_8 .

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складений 06 жовтня 2020 року.

Головуючий ______________________________________ О.С. Комлева

Судді ______________________________________ С.М. Сегеда

______________________________________ Т.В. Цюра