ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1338/20Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 жовтня 2020 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Вініченка Б.Б., Бондаренка С.І., Новікова О.М.

за участю секретаря Любченко Т.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Черкаси апеляційну скаргу виконавчого комітету Черкаської міської ради на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до виконавчого комітету Черкаської міської ради про визнання дій суб`єкта владних повноважень протиправними, скасування рішення та зобов`язання вчинити дії, -

в с т а н о в и в:

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вказаним позовом.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначав, що з 19.04.1995 року його було включено до обліку громадян, які потребують покращення житлових умов, і надання їм жилих приміщень як учасник бойових дій в Афганістані.

26 лютого 2010 року позивач отримав статус інваліда 2 групи як ветеран війни-інвалід війни, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_1 . Відповідно до рішення від 03.04.2012 року №508 його було включено до списку обліку громадян, які користуються правом позачергового отримання житлової площі у виконавчому комітеті Черкаської міської ради на підставі п. 1 ст. 46 Житлового Кодексу Української РСР (далі ЖК України).

Однак, вказує, що не виконавши вимог статті 46 ЖК України, ВК Черкаської міської ради було винесено рішення №680 від 18.06.2019 року «Про зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 », у зв`язку з наявністю права користування домоволодінням площею 202 кв.м. по АДРЕСА_1 .

Позивач, вважаючи таке рішення суб`єкта владних повноважень незаконним вказує на те, що вказаний будинок є об`єктом незавершеного будівництва, а тому не є житлом, у зв`язку із цим у відповідача не було законних підстав для зняття його з квартирного обліку.

Крім того, не проживання позивача та його дочки за адресою своєї реєстрації у кімнаті 12 кв.м., де проживають ще й інші люди, не є належним забезпеченням його та його родини житлом, тому він попередні роки винаймав для проживання інше житло.

На підставі викладеного ОСОБА_1 просив суд визнати дії суб`єкта владних повноважень ВК Черкаської міської ради про зняття з квартирного обліку позивача протиправними; визнати протиправним і скасувати рішення «Про зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 » №680 ВК Черкаської міської ради від 18.06.2019 року; зобов`язати ВК Черкаської міської ради вчинити дії, а саме: поновити ОСОБА_1 у списку обліку громадян, які користуються правом позачергового отримання житлової площі на тих же умовах, що існували до прийняття незаконного рішення.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 червня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Визнано дії суб`єкта владних повноважень ВК Черкаської міської ради щодо зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку протиправними.

Скасовано рішення виконавчого комітету Черкаської міської ради №680 від 18.06.2019 року «Про зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 ».

Зобов`язано виконавчий комітет Черкаської міської ради поновити ОСОБА_1 у списку обліку громадян, які користуються правом позачергового отримання житлової площі, на тих же умовах, що існували до прийняття незаконного рішення.

Судове рішення мотивовано тим, що новостворене нерухоме майно набуває статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. До цього, об`єкт незавершеного будівництва навіть не вважається об`єктом нерухомого майна. Тому, твердження сторони відповідача про наявність у позивача домоволодіння, як на законну підставу для його виключення із квартирного обліку суд першої інстанції вважав необґрунтованим. Також, судом відхилено доводи представника відповідача щодо не проживання ОСОБА_1 за адресою реєстрації ( АДРЕСА_2 ), оскільки це не є підставою для виключення його із списку на позачергове отримання житла.

В апеляційній скарзі ВК Черкаської міської ради вказував, що рішення суду ухвалене з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, не відповідає фактичним обставинам справи, а тому просив його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

В мотивування апеляційної скарги відповідач зазначив, що відповідно до п.п. 1 п. 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 11.12.1984 №470, громадяни знімаються з квартирного обліку у випадку поліпшення житлових умов, внаслідок яких відпали підстави для надання іншого жилого приміщення. При цьому, судом першої інстанції безпідставно ототожнено поняття «набуття права власності на житло» та «поліпшення житлових умов».

Враховуючи норми чинного законодавства та практики Верховного суду України, наявність самочинно збудованого житла,так само як і житла, незакінченого будівництвом, має обов`язково враховуватися під час оцінки потреби особи, яка перебуває на квартирному обліку, у поліпшенні житлових умов.

Також в апеляційній скарзі вказано, що позивач був взятий на квартирний облік у зв`язку з проживанням у гуртожитку за адресою: АДРЕСА_2 , однак як встановлено судом та не заперечується позивачем, останній там з дочкою ніколи не проживав.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача ОСОБА_2 , крім доводів викладених у позовній заяві, вказала на те, що наявність незакінченого будівництвом житла може враховуватись під час виплати грошової компенсації за належні для отримання жилі приміщення деяким категоріям осіб, лише тоді, коли існує зареєстроване право власності на об`єкт незавершеного будівництва.

Звертає увагу, що відповідно до Довідки-характеристики суб`єкта господарювання зазначено, що даний будинок не введено в експлуатацію, в ньому не підключено опалення та не завершені опоряджувальні роботи.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши наявні у справі докази, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги доходить наступних висновків.

Згідно до вимог частин 1 та 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, ОСОБА_1 з 19 квітня 1995 року включений до обліку громадян, які потребують покращення житлових умов і надання їм жилих приміщень як учасник бойових дій в Афганістані.

26 лютого 2010 року позивач отримав статус інваліда ІІ групи як ветеран війни-інвалід війни, що підтверджується посвідченням № НОМЕР_1 . Користується пільгою позачергового отримання жилого приміщення.

Рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради №508 від 03.04.2012 ОСОБА_1 включено до списку громадян, які користуються правом позачергового отримання житлової площі на підставі п. 1 ст. 46 Житлового кодексу Української РСР, відповідно до якої поза чергою жиле приміщення надається: інвалідам Великої Вітчизняної війни і прирівняним до них у встановленому порядку особам протягом двох років з дати прийняття рішення про включення їх до списку на позачергове одержання жилого приміщення, а з них інвалідам першої групи з числа учасників бойових дій на території інших держав протягом року з визначенням переважного права інвалідів Великої Вітчизняної війни і прирівняних до них у встановленому порядку осіб на одержання жилих приміщень перед всіма іншими категоріями поза черговиків.

Згідно з рішенням виконавчого комітету Черкаської міської ради №680 від 18.06.2019 «Про зняття з квартирного обліку ОСОБА_1 » знято з квартирного обліку ОСОБА_3 , 1963 р.н. Підставою для прийняття такого рішення стала наявність у позивача права користування домоволодінням площею 202 кв.м. по АДРЕСА_1 . Приймаючи вказане рішення, відповідач керувався копією технічного паспорту на житловий будинок по АДРЕСА_1 , довідкою-характеристикою від 22.06.2018, копією Державного акту на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 (серія ЯБ №869899 від 09.03.2006), копією листа КП «Черкаська служба чистоти» №198 від 13.05.2019 року, копією листа КП «Черкасиводоканал» №1891/04 від 27.04.2019, листом ТОВ «Черкасиенергозбут» №1069 від 02.05.2019, пунктом 4 постанови Черкаського облвиконкому та президії Черкаської обласної ради профспілок №369 від 29.12.1984 «Про правила обліку громадян, які потребують покращення житлових умов, і надання їм жилих приміщень» (норма середньої забезпеченості громадян жилою площею в межах 8,5 кв.м. на одну особу).

Відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку по АДРЕСА_1 серії ЯБ №869899 від 09.03.2006 ОСОБА_1 набув у власність земельну ділянку площею 0,0731га з цільовим призначенням земельної ділянки для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд.

З Довідки-характеристики суб`єкта господарювання за адресою: АДРЕСА_1 вбачається, що при інвентаризації станом на 22.06.2018 встановлено, що у 2011 році на земельній ділянці площею 0,0731 га збудовано житловий будинок (літ. А-2), баню (Літ. Б)., навіс (літ. В), убиральня (літ. Г), ворота з хвірткою №1, огорожі №1,2, свердловину №4, замощення (літ. І). Зазначено, що житловий будинок (літ. А-2) не введено в експлуатацію. Також в ньому не підключено опалення та не завершені опоряджувальні роботи.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 40 ЖК УРСР громадяни знімаються з обліку потребуючих поліпшення житлових умов у випадках, зокрема, поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

Згідно з частиною четвертою статті 40 ЖК УРСР зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов провадиться органами, які винесли або затвердили рішення про взяття громадянина на облік.

Про зняття з обліку потребуючих поліпшення житлових умов громадяни повідомляються у письмовій формі із зазначенням підстав зняття з обліку.

Згідно з пунктом 26 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, що затверджені постановою Ради Міністрів ЦРСР і Укрпрофради від 11 грудня 1984 р. № 470, громадяни знімаються з квартирного обліку у випадках, зокрема, поліпшення житлових умов, внаслідок якого відпали підстави для надання іншого жилого приміщення.

У ЦК України, крім понять «нерухомість», «нерухоме майно», «об`єкт нерухомого майна» (частина перша статті 181, пункт 6 частини першої статті 346, статті 350, 351), вживаються також інші поняття, наприклад: «об`єкт незавершеного будівництва» (стаття 331), «об`єкт будівництва» (статті 876, 877, 879-881, 883), однак прямого визначення цих понять не міститься.

Виходячи з аналізу чинного законодавства та враховуючи характерні ознаки незавершеного будівництва, слід визнати, що об`єкт будівництва (об`єкт незавершеного будівництва) - це нерухома річ особливого роду: її фізичне створення розпочато, однак не завершено. Щодо такої речі можливе встановлення будь-яких суб`єктивних майнових, а також зобов`язальних прав, у випадках та в порядку, визначених актами цивільного законодавства.

Вирішуючи питання про виникнення, зміну та припинення суб`єктивних цивільних прав стосовно об`єкта незавершеного будівництва, потрібно враховувати особливості та обмеження, встановлені законодавчими актами.

Відповідно до частини другої статті 331 ЦК України право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Отже, новостворене нерухоме майно набуває юридичного статусу житлового будинку після прийняття його до експлуатації і з моменту державної реєстрації права власності на нього. Однак до цього, не будучи житловим будинком з юридичного погляду, об`єкт незавершеного будівництва є сукупністю будівельних матеріалів, тобто речей як предметів матеріального світу, щодо яких можуть виникати цивільні права та обов`язки.

Механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів регулює Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів (затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 13.04.2011 року №461).

Згідно Порядку, прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, будівництво яких здійснювалося на підставі будівельного паспорта, здійснюється шляхом реєстрації відповідним органом державного архітектурно-будівельного контролю на безоплатній основі поданої замовником декларації про готовність об`єкта до експлуатації.

Пунктом 12 вказаного Порядку експлуатація об`єктів, не прийнятих (якщо таке прийняття передбачене законодавством) в експлуатацію, забороняється.

Зареєстрована декларація або сертифікат є підставою для укладення договорів про постачання на прийнятий в експлуатацію об`єкт необхідних для його функціонування ресурсів - води, газу, тепла, електроенергії, включення даних про такий об`єкт до державної статистичної звітності та оформлення права власності на нього.

Підключення об`єкта, прийнятого в експлуатацію, до інженерних мереж здійснюється відповідно до Закону України Про регулювання містобудівної діяльності протягом десяти днів з дня відповідного звернення замовника до осіб, які є власниками відповідних елементів інженерної інфраструктури або здійснюють їх експлуатацію (пункт 13 Порядку).

Посилання в апеляційній скарзі на те, що листами КП «Черкаська служба чистоти» №198 від 13.05.2019 року, КП «Черкасиводоканал» №1891/04 від 27.04.2019 року, ТОВ «Черкасиенергозбут» №1069 від 02.05.2019 року, підтверджено ту обставину, що позивач користується послугами з водопостачання, електропостачання та вивезення твердих побутових відходів, тобто фактично користується домоволодінням, на думку колегії суддів не можуть підміняти собою декларацію про готовність об`єкта до експлуатації, яка вноситься у реєстр і є єдиним законним підтвердженням введення об`єкту в експлуатацію.

Колегія суддів також погоджується з висновком суду першої інстанції в частині того, що не може бути підставою для зняття з квартирного обліку позивача та підстава, що він не проживає за адресою своєї реєстрації ( АДРЕСА_2 ).

З огляду на наведене, колегія суддів доходить висновку, що передбачені законом підстави для зняття ОСОБА_1 з квартирного обліку відсутні, оскільки доказів належності на праві власності у нього житлового будинку як об`єкту нерухомого майна, які б свідчили про покращення його житлових умов, немає. Тому рішення Черкаської міської ради є незаконним, оскільки не ґрунтується на вимогам закону та підзаконних актів, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Статтею 375 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції і не вбачає підстав для скасування даного рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу виконавчого комітету Черкаської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 08 жовтня 2020 року.

Судді: