05 жовтня 2020 року місто Чернігів
Справа №751/4613/20
Провадження №2/751/943/20
Н о в о з а в о д с ь к и й р а й о н н и й с у д м і с т а Ч е р н і г о в а
в складі: головуючого - судді Маслюк Н. В.
секретаря судового засідання Дасюк Н. В.
учасники справи:
відповідач ОСОБА_2
представник позивача ОСОБА_3
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Чернігова в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,
Встановив:
І. Стислий виклад позиції позивача
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання таким, що втратив право користування будинком АДРЕСА_1 (а.с.3-4).
Заявлені вимоги позивач обґрунтовує тим, що є власником 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 . Разом з нею в даному будинку зареєстрований колишній чоловік - ОСОБА_2 , який після розірвання шлюбу з 20.01.2010 не проживає у ньому. Зазначає, що реєстрація відповідача у будинку не дозволяє їй розпорядитися своєю власністю на власний розсуд і значно обмежує її права, а тому, посилаючись на ст. 405 ЦК України, вважає, що він втратив право користування даним житловим приміщенням.
ІІ. Процесуальні дії у справі та заяви (клопотання) учасників справи, пояснення учасників справи в судовому засіданні.
Новозаводський районний суд м. Чернігова ухвалою від 11 серпня 2020 року прийняв справу до розгляду та відкрив провадження за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін.
Ухвалою суду від 07 вересня 2020 року розгляд справи відкладено у зв`язку з відсутністю відомостей про вручення відповідачу судової повістки.
Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, просила задовольнити.
Відповідач у судове засідання не прибув, про день, час та місце розгляду справи повідомлявся неодноразово у встановленому порядку, про причини неявки в судове засідання суду не відомо, відзив на позовну заяву відповідач не подав.
З урахуванням вищевикладеного судом постановлена протокольна ухвала про заочний розгляд справи, відповідно до положень ст. ст. 223 ч. 4, 280, 281 ЦПК України на підставі наявних у справі доказів.
Ш. Фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин
На підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом від 21.03.2012 ОСОБА_1 є власником 1/2 частини будинку АДРЕСА_1 (а.с.7-9).
Як вбачається із довідки вуличного комітету №187 від 13.07.2020, копії домової книги та відомостей Управління адміністративних послуг в будинку АДРЕСА_1 з 25.08.2001 зареєстрований ОСОБА_2 відповідач по справі (а.с.13-16, 17, 26-27).
Новозаводський районний суд м. Чернігова рішенням від 24.12.2010 шлюб між сторонами розірвав (а.с.10-11).
Згідно акту від 13.07.2020 ОСОБА_2 зареєстрований по АДРЕСА_1 , але фактично не проживає з 20 січня 2010 року (а.с.18).
Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 рідна сестра позивача та ОСОБА_5 сусід позивача, в судовому засіданні показали, що відповідач з 2010 року не проживає у будинку, оскільки вони розлучилися. Він виїхав добровільно, особисті речі його відсутні, замки від вхідних дверей позивачка не змінювала та будь-яких перешкод у користуванні будинком не чинила.
ІV. Норми права, які застосував суд та оцінка аргументів сторін
Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожному гарантується судовий захист його прав і свобод.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Частиною 1 ст. 29 ЦК України визначено, що місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.
Згідно положень ст.ст.317, 319 Цивільного кодексу України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь - які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Згідно ч.1 ст.383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.
Згідно постанови ВСУ від 16 листопада 2016 р. у справі № 6-709цс16, згідно ст.391 ЦК України,- власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь - яких усунень свого порушеного права від будь - яких осіб будь - яким шляхом, який власник вважає прийнятним.
Відповідно до абзацу 2 п.34 постанови Пленуму ВССУ від 07.02.2014 р. №5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», - під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла.
Відповідно до ч.1 ст. 402 ЦК України сервітут може бути встановлений договором, законом, заповітом або рішенням суду.
Однією із підстав припинення сервітуту, у тому числі особистого, згідно із п.4 ч.1 ст. 406 ЦК України, є припинення обставини, яка була підставою для встановлення сервітуту.
Відповідно ч.2 ст. 405 ЦК України, член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідач зареєстрований у спірному будинку як член сім`ї власника та проживав у ньому до січня 2010 року. Відповідач добровільно змінив своє місце проживання, поважність причин відсутності відповідача у вказаному житлі в судовому засіданні встановлено не було.
Позивач є власником спірного нерухомого майна, і в силу ст.391 ЦК України, має право на власний розсуд визначити яким шляхом необхідно усунути його порушене право, обравши усунення перешкод шляхом надання постійного безперешкодного доступу та визнання осіб такими, що втратили право користування.
ОСОБА_2 не є членом сім`ї власника житла, тому і використовувати його для проживання законних підстав не має.
Отже, відповідач втратив право користування спірним будинком.
Суд вважає, що реєстрація відповідача у будинку, порушує права позивача, оскільки перешкоджає здійсненню нею права користування та розпорядження своїм майном, як складовими частинами права власності. Відповідач у добровільному порядку відмовляється знятися з реєстраційного обліку за спірною адресою.
Враховуючи вищевказані обставини, суд вважає можливим визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право користування даним житловим приміщенням, а отже позов обґрунтований та підлягає задоволенню.
V. Розподіл судових витрат.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходив із того, що відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України судовий збір у разі задоволення позову покладається на відповідача.
Позивачем посенені та документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 840 грн 80 коп (а.с.1-2).
Отже, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 840 грн 80 коп.
На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 12, 19, 42, 81, 89, 141, 206, 259, 263, 265, 274-279, 280-289, 354, 355 ЦПК України, ст.ст. 316, 317, 319, 321, 405-406 Цивільного кодексу України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) грн 80 коп витрат по сплаті судового збору.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повний текст рішення суду складено 06.10.2020.
Позивач - ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; місце реєстрації: АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 )
Відповідач - ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_3 )
Суддя Н. В. Маслюк