Справа № 577/2841/19
Номер провадження 22-ц/816/109/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року м.Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Орлова І.В.,

суддів: Левченко Т.А., Хвостика С.Г.,

за участю секретаря

судового засідання: Кияненко Н.М.

представника позивача: адвоката Гриценка Б.Г.

учасники справи:

позивач - Акціонерне товариство «Кредобанк»

відповідачі - ОСОБА_1

ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Сумського апеляційного суду цивільну справу № 577/2841/19 за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області (суддя Кравченко В.О.) від 12 липня 2019 року про забезпечення позову, -

встановив:

У червні 2019 року представник АТ «Кредобанк» (далі банк) звернувся до ОСОБА_1 , як позичальника і ОСОБА_3 , як поручителя з позовом про солідарне стягнення з відповідачів заборгованості за Кредитним договором № 5982.18.00.2329 від 23 червня 2015 року, яка станом на 21 травня 2019 року становила 191.368,86 гривень.

02 липня 2019 року до суду надійшла заява банка про забезпечення цього позову.

Позивач просив суд накласти арешт на належний ОСОБА_1 автомобіль марки BYD, 2013 року випуску; будинок загальною площею 55,2 кв.м, що розташований у місті Конотопі ; 2-х кімнатну квартиру, загальною площею 42,1 кв.м., що розташована у місті Конотопі; призначену для будівництва індивідуальних гаражів земельну ділянку №АДРЕСА_3 (кадастровий номер :07:007:0034), а також на належний відповідачці ОСОБА_3 автомобіль марки LIFAN та житловий будинок, що розташований у с. Підлипне Сумської області.

12 липня 2019 року ухвалою Конотопського міськрайонного суду Сумської області заяву АТ «Кредобанк» задоволено частково. Суд заборонив ОСОБА_1 вчиняти дії, пов`язані з відчуження (продаж, дарування тощо) належного відповідачу на праві власності будинку АДРЕСА_1 . Судом заборонено ОСОБА_3 вчиняти дії, пов`язані з відчуженням (продаж, дарування тощо) належного відповідачці на праві власності будинку АДРЕСА_3 .

В апеляційних скаргах ОСОБА_1 і ОСОБА_3 , посилаючись на порушення норм процесуального права і неправильне застосування норм матеріального права, просили скасувати ухвалу місцевого суду від 12 липня 2019 року та ухвалити нове судове рішення про відмову у забезпеченні позову.

Доводи апеляційних скарг зводяться до того, що суд першої інстанції не врахував, що повернення кредиту забезпечено заставним майном - автомобілем, вартістю 176.290,00 гривень. Ухвала суду є невмотивованою, а застосовані заходи забезпечення не є співмірними із заявленими банком вимогами.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_3 представник АТ «Кредобанк» просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, а постановлену судом з додержанням вимог закону ухвалу від 12 липня 2019 року залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представника позивача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги необхідно залишити без задоволення з огляду на таке.

Задовольняючи заяву АТ «Кредобанк», посилаючись на вимоги статей 149-150,153 Цивільного процесуального кодексу (ЦПК) України, суд першої інстанції частково погодився з вимогами банка і визнав за доцільне забезпечити позов, заборонивши кожному з відповідачів відчужувати нерухоме майно, а саме житлові будинки.

Апеляційний суд погоджується з правильністю прийнятого місцевим судом процесуального рішення про задоволення заяви про забезпечення позову з огляду на таке.

Судом встановлено, що заявлений у червні 2019 року спір стосується стягнення з відповідачів на користь банка кредитної заборгованості у розмірі 191.368,86 гривень.

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів, відповідач ОСОБА_1 є власником будинку АДРЕСА_1 (а.с. 9), 1/5 частини квартири АДРЕСА_4 (а.с. 10), земельної ділянки № АДРЕСА_3 з кадастровим номером :07:007:0034 (а.с. 11). З 23 червня 2015 року за ОСОБА_1 зареєстровано транспортний засіб бренду BYD, модель F-3, 2013 року випуску (а.с. 8).

Відповідно до інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єктів відповідачка ОСОБА_3 є власницею житлового буднику АДРЕСА_3 , який 01 вересня 2010 року було зареєстровано на ОСОБА_4 (а.с. 13) З 15 травня 2019 року за ОСОБА_3 зареєстровано транспортний засіб бренду LIFAN, модель LF175-2E, 2018 року випуску (а.с. 12).

26 березня 2019 року у цивільній справі № 577/1060/19 рішенням Конотопського районного суду, залишеним без змін постановою Сумського апеляційного суду від 20 червня 2019 року, було визнано таким, що не підлягає виконанню, вчинений 21 березня 2018 року приватним нотаріусом виконавчий напис № 445 щодо звернення стягнення на належний ОСОБА_1 автомобіль марки BYD, 2013 року випуску.

Забезпечення позову - це заходи припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим, які повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову та направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання рішення суду.

Стаття 149 ЦПК України встановлює, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь - якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 150 ЦПК України позов може забезпечуватися забороною вчиняти певні дії.

З аява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду). Суд, розглядаючи заяву про забезпечення позову, може викликати особу, яка подала заяву про забезпечення позову, для надання пояснень або додаткових доказів, що підтверджують необхідність забезпечення позову, або для з`ясування питань, пов`язаних із зустрічним забезпеченням. У виняткових випадках, коли наданих заявником пояснень та доказів недостатньо для розгляду заяви про забезпечення позову, суд може призначити її розгляд у судовому засіданні з викликом сторін ( частини 1, 3, 4 статті 153 ЦПК України).

Отже, забезпечення позову - це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим. Вони повинні гарантувати можливість реалізації позовних вимог у разі задоволення позову. Причому заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Пунктом 4 Постанови Пленуму ВСУ № 9 встановлено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи заяву про забезпечення позову місцевий суд дійшов виваженого, обґрунтованого висновку про необхідність забезпечення заявленого банком позову шляхом заборони кожному з відповідачів відчужувати нерухоме майно. Такий вид забезпечення позову гарантує реалізацію позовних вимог у разі задоволення позову, не допускає можливості утруднення виконання рішення суду, є співмірним із заявленими банком вимогами і забезпечує збалансованість інтересів сторін. Забезпечення повернення кредиту за рахунок заставного майна - автомобіля, не являється перешкодою для обрання судом такого виду забезпечення позову як заборона відповідачам вчиняти певні дії.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 липня 2019 року постановлено з додержанням вимог процесуального закону. Підстав для її скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Керуючись статтями 153, 374,375, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 і ОСОБА_3 залишити без задоволення, а ухвалу Конотопського міськрайонного суду Сумської області від 12 липня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складене 23 березня 2020 року.

Головуючий І.В.Орлов

Судді: Т.А.Левченко

С.Г.Хвостик