ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1988/20 Справа № 175/5060/18 Суддя у 1-й інстанції - Бойко О.М. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2020 року

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.

розглянула у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи

апеляційну скаргу Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області,

на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2019 року

по справі за позовом Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , третя особа: Східний офіс державної аудиторської служби про відшкодування шкоди заподіяної через порушення трудових обов`язків, -

ВСТАНОВИЛА:

В грудні 2018 року до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , третя особа: Східний офіс державної аудиторської служби про відшкодування шкоди заподіяної через порушення трудових обов`язків.

Рішенням Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2019 року у задоволенні позову Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , третя особа: Східний офіс державної аудиторської служби про відшкодування шкоди заподіяної через порушення трудових обов`язків відмовлено.

Ухвалою Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 21 січня 2020 року виправлено допущені описки в рішенні суду (у тому числі допущені при оголошенні вступної та резолютивної частин) від 29 жовтня 2019 року ухваленого по цивільній справі за позовною заявою Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , третя особа: східний офіс Державної аудиторської служби про відшкодування шкоди заподіяної через порушення трудових обов`язків, зазначивши у вступній частині рішення правильно номер справи по якому воно ухвалено, як «Справа №175/5060/18», а також правильно номер провадження по справі, як «провадження №2/175/1031/19».

В апеляційній скарзі Дніпровська районна державна адміністрація Дніпропетровської області просить скасувати рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2019 року у справі №175/3283/18 за позовом Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області до ОСОБА_1 , третя особа: Східний офіс державної аудиторської служби про відшкодування шкоди заподіяної через порушення трудових обов`язків та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області повністю.

У відзиві ОСОБА_1 на апеляційну скаргу Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області на рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2019 року просить рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскільки вважає що рішення суду першої інстанції є законним, обґрунтованим та справедливим.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що на підставі направлення від 23.02.2016 року №247 виданого начальником Державної фінансової інспекції в Дніпропетровській області Дудником В.В. проведено ревізію фінансово-господарської діяльності та законності використання державних земель у Дніпропетровській (Дніпровській) районній державній адміністрації за період з 01.01.2013 року по 31.04.2016 року.

За результатами проведення ревізії 29.04.2016 року за №08-20/14 Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області складено акт ревізії фінансово-господарської діяльності та законності використання державних земель у Дніпропетровській районній державній адміністрації за вказаний період. Акт було складено у трьох примірниках, з актом ознайомлена начальник відділу фінансово-господарського забезпечення - головний бухгалтер Дніпровської райдержадміністрації ОСОБА_1 .

За результатами ревізії виявлені порушення, що відображено у п. 2.4 «Штатна дисципліна. Видатки на оплату праці працівників та нарахування на заробітну плату», а саме встановлено зайве нарахування та виплата заробітної плати чим завдано збитків на суму 14 964 грн.

Згідно з інформацією акту ревізії встановлено порушення у вигляді безпідставного нарахування та виплата голові РДА та його заступникам матеріальної допомоги на оздоровлення у 2013-2014 роках чим завдано збитків установі на суму 14 585 грн. (підтверджується додатком до акту ревізії №39), чим порушено п.7 ст. 8 Закону України «Про бухгалтерський облік», ст.98 Кодексу законів про працю України, п.5.7 Колективного трудового договору Дніпропетровської РДА, п. 2.5 Положення про надання матеріальної допомоги працівникам Дніпропетровської РДА. В ході ревізії було відшкодовано 379,00 гривень.

Працівники несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну підприємству, установі, організації внаслідок порушення покладених на них трудових обов`язків. При покладенні матеріальної відповідальності права і законні інтереси працівників гарантуються шляхом встановлення відповідальності тільки за пряму дійсну шкоду, лише в межах і порядку, передбачених законодавством, і за умови, коли така шкода заподіяна підприємству, установі, організації винними протиправними діями (бездіяльністю) працівника (ст. 130 КЗпП).

Частиною 1, ч.3, ст. 80 Закону України «Про державну службу» визначено, що матеріальна шкода, заподіяна фізичним та юридичним особам незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю державних службовців під час здійснення ними своїх повноважень, відшкодовується за рахунок держави, у разі застосування зворотної вимоги (регресу) державний службовець несе матеріальну відповідальність тільки за шкоду, умисно заподіяну його протиправними діями або бездіяльністю.

Протиправність дій начальника відділу фінансово-господарського забезпечення - головного бухгалтера районної державної адміністрації полягала у порушенні умов колективного договору укладеного між Дніпропетровською районною державною адміністрацією та профспілковою організацією прийнятого на зборах трудового колективу 02.04.2012 року протокол №1 від 02.04.2012 року, п. 2.5 Положення про надання матеріальної допомоги працівникам Дніпропетровської райдержадміністрації, яким передбачено, що надання матеріальної допомоги, зазначеної у п. 2.1 та 2.3 цього Положення голові райдержадміністрації та його заступникам здійснюється за розпорядженням голови облдержадміністрації.

Також положенням про відділ фінансово-господарського забезпечення апарату райдержадміністрації від 13.02.2013 року затвердженого розпорядженням голови Дніпропетровської районної державної адміністрації від 13.02.2013 року № 48-р «Про затвердження Положення про відділ фінансово-господарського, забезпечення апарату райдержадміністрації» у п.4 передбачено, що відділ у своїй діяльності керується Конституцією та законами України, актами Президента України та Кабінету Міністрів України, наказами Мінфіну, іншими нормативно-правовими актами, що регламентують бюджетні відносини і фінансово-господарську діяльність установи, розпорядженнями голови райдержадміністрації та положенням про відділ фінансового-господарського забезпечення Дніпропетровської районної державної адміністрації. П.13 Положення передбачає, що начальник відділу фінансово-господарського забезпечення - головний бухгалтер райдержадміністрації здійснює керівництво діяльністю відділу, п.п.5 п. 13 передбачено що начальник відділу фінансово-господарського забезпечення - головний бухгалтер здійснює в межах своїх повноважень заходи щодо відшкодування винними особами збитків від нестач, розтрат, крадіжок.

Посадова інструкція начальника відділу-фінансово - господарського забезпечення у п.п.1, 8, 11 п.2 передбачає покладення на нього обов`язків щодо організації роботи з ведення бухгалтерського обліку та забезпечення виконання завдань, покладених на бухгалтерську службу, підписання звітності та документів, які є підставою для перерахування податків і зборів, проведення господарських операцій, здійснення контролю за усуненням порушень і недоліків виявлених під час контрольних заходів, проведених державними органами та підрозділами бюджетної установи, що уповноважені здійснювати контроль за дотриманням вимог бюджетного законодавства, погодження документів, пов`язаних з витрачанням фонду заробітної плати, встановленням посадових окладів і надбавок працівникам.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 ознайомлена з посадовою інструкцією під підпис 12.02.2013 року.

Також, з досліджених судом першої інстанції письмових пояснень, що містяться у додатку до акта перевірки ОСОБА_1 було встановлено, що відповідач ознайомлена з колективним договором, оскільки її підпис наявний у аркуші ознайомлення з колективним трудовим договором, а знання внутрішніх нормативних актів, що регламентують порядок, строки і обсяг нарахувань при розрахунках з підзвітними особами є її посадовим обов`язком, а також складовою професійної компетентності.

Позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність (ст.ст. 256, 258 ЦК України).

Разом з тим, для звернення власника або уповноваженого ним органу до суду в питаннях стягнення з працівника матеріальної шкоди, заподіяної підприємству, установі, організації, встановлюється строк спеціальна позовна давність в один рік з дня виявлення заподіяної працівником шкоди (ст. 233 КЗпП). Така позиція викладена і в п. 24 постанови Пленуму ВСУ від 24.12.1999 р. №13.

Як встановлено в судовому засіданні суду першої інстанції, ще у 2016 році в ході проведення ревізії позивачу стали відомі факти безпідставного нарахування та виплати голові РДА та його заступникам матеріальної допомоги на оздоровлення у 2013-2014 роках.

18 червня 2019 року у відповіді на заперечення на відзив на позовну заяву по справі №175/5060/18, яка надійшла до Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від ОСОБА_1 також зазначено й клопотання відповідача по справі про застосування до даних позовних вимог строків позовної давності.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ст. 267 ЦК України).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області, суд першої інстанції дійшов до правильного та обґрунтованого висновку, що позивачем пропущено строк звернення до суду з вимогою про захист свого цивільного права.

Доводи апелянта, що обчислення строку позовної давності необхідно вважати момент повернення коштів від 06 березня 2018 року, колегія суддів вважає необґрунтованими, оскільки безпосередньо сам факт встановлення порушення ОСОБА_1 щодо виплати матеріальної допомоги на оздоровлення голові райдержадміністрації та заступникам голови райдержадміністрації у 2013 2014 роках був встановлений Актом ревізії від 29.04.2016 року №08-20/14, а тому саме з 29.04.2016 року позивачу стало відомо про порушення його прав та останній міг звернутися до суду з відповідним позовом про захист своїх прав.

Приведені в апеляційній скарзі інші доводи про те, що суд не дав оцінки наданих ним доказам не можуть бути прийняті до уваги, оскільки вони зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці, та особистого тлумачення апелянтом норм матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст.89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до рішення «Проніна проти України» № 63566/00, §23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року, п. 1 статті 6 Конвенції ( 995_004 ) зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пунктом 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE (Серявін та інші проти України), №4909/04, §58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Відповідно ст.141 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишаючи рішення суду без змін не змінює розподіл судових витрат.

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 375 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Дніпровської районної державної адміністрації Дніпропетровської області - залишити без задоволення.

Рішення Дніпропетровського районного суду Дніпропетровської області від 29 жовтня 2019 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича