Справа №461/6109/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 року Галицький районний суд м. Львова

в складі: головуючого судді Мисько Х.М.,

секретаря судового засідання Волошин Ю.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Львові в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: невідомий) про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

В обґрунтування поданого позову покликається на те, що з 24 лютого 2010 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, у якому народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Від попереднього шлюбу у позивача є син ОСОБА_4 , який є інвалідом І групи по зору, підгрупи Б, з огляду на що вона здійснює за ним постійний нагляд. Подружнє життя з відповідачем не склалось, тому позивачем було подано позовну заяву до Галицького районного суду м. Львова про розірвання шлюбу. Також, зазначає, що відповідач виділяє кошти на утриманні дитини у розмірі 200-500 грн, проте ці кошти є недостатніми для усіх потреб, оскільки дитина росте і розвивається. Із покликанням на ст. 180 СК України, зазначає, що відповідач не має постійного місця праці, однак є працездатним, тому має змогу сплачувати аліменти у твердій грошовій сумі. Вважає, що щомісячна сума аліментів в розмірі 3 000 грн. на даний час буде достатньою для необхідних потреб їх дитини.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила задоволити.

Відповідач проти позову заперечив, пояснив, що офіційно не працевлаштований, не має стабільного заробітку, оскільки працює за кордоном.

Заслухавши пояснення учасникам справи, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши всі обставини справи, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог виходячи з наступних міркувань.

Судом встановлено, що шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був зареєстрований 24 лютого 2010 року, Краковецькою селищною радою Яворівського району Львівської області.

Від подружнього життя у сторін народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження дітей (а.с.10) .

Встановлено, що син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає з матір`ю ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується довідкою № 1596 від 06.07.2020, виданою ЛМКП «Айсберг». (а.с.6)

З позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 на даний час не працює, оскільки займається вихованням дітей.

Статтею 141 СК України передбачено, що мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Цей обов`язок є рівною мірою обов`язком як матері, так і батька.

Відповідно до ч.1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 p., яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 pоку та набула чинності для України 27 вересня 1991 pоку, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує:

1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини;

2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів;

3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина;

3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав;

3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;

4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст.191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до ст.184 СК України, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При визначенні розміру аліментів суд враховує розмір прожиткового мінімуму громадян, який встановлений станом на час розгляду справи, матеріальне становище сторін, матеріальне становище дітей від шлюбу, стан здоров`я дітей та платника аліментів, відсутність у платника аліментів на утриманні неповнолітніх дітей чи непрацездатних осіб, а також інші обставини, які мають істотне значення для справи.

На підставі наданих сторонами доказів, з урахуванням принципу рівності обов`язків батьків щодо утримання дитини і таких загальних засад цивільного законодавства як розумність та справедливість, при визначенні розміру аліментів суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення аліментів підлягають задоволенню. Суд також вважає, що такий розмір аліментів є виправданий дійсними потребами дитини і не призведе до порушення прав відповідача.

Відповідно до ч. 1ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову. Оскільки з позовом позивач звернулася ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на утримання дитини підлягають стягненню з цієї дати.

В порядку, визначеному п. 1 ч. 1ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Крім того, у відповідності до ст.141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню на користь держави судовий у розмірі 840,80 гривень.

Керуючись ст. 4, 7,12,13,43,258-259, 263-265,268,354 ЦПК України, ст. 180, 182, 191 СК України, суд, -

в и р і ш и в:

позов задоволити.

Стягувати з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: невідомий) на користь ОСОБА_1 (адреса: АДРЕСА_1 ; РНОКПП: НОМЕР_1 ) аліменти на утримання малолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 в розмірі 3000 (три тисячі) грн. на місяць, починаючи стягнення з 05.08.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 (адреса: АДРЕСА_2 ; РНОКПП: невідомий) на користь ДСА України судовий збір у сумі 840,80 грн.

Рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржене до Львівського апеляційного суду через Галицький районний суд м. Львова протягом тридцяти днів, з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Х.М. Мисько