Справа № 214/6721/20
2/214/2996/20
У Х В А Л А

про звільнення від сплати судового збору

12 жовтня 2020 року суддя Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області Євтушенко О.І., розглянувши клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовною заявою 24 вересня 2020 року, в якій просить суд розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 , зареєстрований 20 квітня 2007 року Саксаганським відділом реєстрації актів цивільного стану Криворізького міського управління юстиції Дніпропетровської області, актовий запис № 161.

12 жовтня 2020 року на адресу суду в порядку ч.6 ст.187 ЦПК України надійшла відповідь з адресно-довідкового органу про реєстрацію місця проживання відповідача ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подала клопотання про звільнення її від сплати судового збору, оскільки вона знаходиться в скрутному матеріальному становищі, оскільки будь-якіджерела доходів у неї відсутні, та має на утриманні 2-х малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , тому сплата нею судового збору в сумі 840,80 грн. є для неї непомірною.

Суд, розглянувши вимоги клопотання, додані до неї документи, приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.136 ЦПК України, ч.2 ст.8 Закону України «Про судовий збір» суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше, ніж до ухвалення судового рішення у справі, а також звільнити від сплати судового збору за наявності підстав, передбачених ч.1 ст.136 ЦПК України, ч.1 ст.8 Закону України «Про судовий збір».

Як визначено в п.1 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №10 від 17 вересня 2014 року «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах», при здійсненні правосуддя у цивільних справах суди повинні вирішувати питання, пов`язані із судовими витратами у чіткій відповідності до ЦПК України, Закону України «Про судовий збір» та інших нормативно-правових актів, забезпечуючи при цьому належний баланс між інтересами держави у стягненні судового збору за розгляд справ, з одного боку, та інтересами позивача щодо можливості звернення до суду, з іншого боку.

Як визначено в п.п.60-67 рішення від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» №28249/95, сплата судових витрат не повинна перешкоджати доступу до суду, ускладнювати цей доступ таким чином і такою мірою, щоб не завдати шкоди самій суті цього права та має переслідувати законну мету.

Із аналізу вказаних норм та прецедентної практики Європейського суду з прав людини слідує, що законодавець передбачив можливість звільнення позивача від сплати судового збору лише з підстав, пов`язаних з майновим становищем сторони.

Як вбачається з долучених до заяви доказів, ОСОБА_1 дійсно не отримувала доходів за 2019 рік, що підтверджується довідкою з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №1350 від 28 серпня 2020 року, та відповідно до довідки з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків №1349 від 28 серпня 2020 року єдиним доходом є аліменти, отримані за 2-й квартал 2020 року у розмірі 2218.00 грн., при цьому інших джерел доходів у неї не має. ОСОБА_1 не перебуває на обліку в управлінні праці та соціального захисту населення, в центрі зайнятості не зареєстрована та не отримує допомогу, що підтверджується довідками з Криворізького міського центру зайнятості №3287 від 02 вересня 2020 року та довідкою Управління праці та соціального захисту населення Виконавчого комітету Саксаганської районної у місті ради м. Кривий Ріг Дніпропетровської області №1450 від 02 вересня 2020 року, тобто дійсно вона перебуває у скрутному матеріальному становищі, а тому одночасна сплата нею судового збору за пред`явлення даного позову немайнового характеру в розмірі 840,80 грн. є для неї непомірним тягарем.

За даних обставин, враховуючи скрутне матеріальне становище позивача та з метою забезпечення гарантованого п.1 ст.6 Конвенції про захист прав та основоположних свобод від 04 листопада 1950 року права на доступ до суду, суд вважає за необхідне подане ОСОБА_1 клопотання про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Керуючись ст.ст.136, 260 ЦПК України, ст.8 Закону України «Про судовий збір», суд

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору задовольнити.

Звільнити ОСОБА_1 від сплати нею судового збору в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп. за подання позовної заяви до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її постановлення.

Суддя О.І. Євтушенко