справа №619/2204/20
провадження №2/619/816/20
Ухвала

08 жовтня 2020 року м. Дергачі

Дергачівський районний суд Харківської області

у складі: головуючого судді - Кононихіної Н.Ю.,

за участю секретаря судового засідання - Мєщан І.О.,

розглянув заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Зеленцова Олексія Петровича, про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів дарування земельних ділянок,-

встановив:

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 29 травня 2020 року було прийнято до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсними договорів дарування земельних ділянок.

08 жовтня 2020 року від представника позивача ОСОБА_1 адвоката Зеленцова О.П. надійшла заява про забезпечення позову. Заяву обґрунтовано необхідністю вжиття судом по справі додаткових заходів забезпечення позову через встановлення фактів викопування та вивезення в невідомому напрямку відповідачами, ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , хвойних багаторічних декоративних дерев з земельних ділянок, що наразі знаходяться під обтяженням у вигляді заборони відчуження. Посилаючись на ст.79 ЗК України та ст. 373 ЦК України, а також позицію Верховного Суду в постанові від 08 серпня 2019 року по справі №495/3689/13-ц вказував, що право власності на земельну ділянку поширюється в тому числі й на багаторічні насадження, які на ній знаходяться. Просив суд вжити заходи забезпечення позову, шляхом заборони відповідачам вчиняти дії щодо багаторічних насаджень, в тому числі знищувати, псувати, відчужувати, передавати третім особам у будь-який спосіб, які розташовані на земельних ділянках, що виступають предметом оспорених договорів дарування, та передання вказаних багаторічних насаджень на відповідальне зберігання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який відповідною заявою, поданою суду висловив згоду прийняти на себе обов`язок відповідального зберігання багаторічних насаджень (хвойних декоративних дерев), які ростуть на спірних земельних ділянках та складають їх невід`ємну частину.

В обґрунтування заяви представник позивача посилається на те, що невжиття заходів забезпечення позову може суттєво знецінити земельні ділянки, що в свою чергу унеможливить ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся, у разі постановлення рішення на його користь.

Згідно з ч. 1 ст.153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Відповідно до ч. 13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Розглянувши заяву, дослідивши надані матеріали, суд приходить до висновку про задоволення заяви.

Вирішуючи питання про забезпечення позову та приймаючи відповідне рішення, суд зобов`язаний враховувати обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, та зазначені ним докази, що підтверджують кожну обставину.

Згідно із п.п. 4, 5, 6 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006р. № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

При цьому під забезпеченням позову слід розуміти сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові №6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м. Києва, та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Статтею 124 Конституції України задекларовано принцип обов`язковості судових рішень, який з урахуванням положень ст.ст. 2, 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову. При цьому відповідно до ч.3 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

При здійсненні судочинства суди застосовують Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950 №ETS N 005 (далі - Конвенція) та практику Європейського суду з прав людини як джерело права (ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»). У відповідності до приписів ст. 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ст. 13 Конвенції кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.

При цьому, Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 29 травня 2020 року з врахуванням змін, внесених постановою Харківського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року, накладено обтяження у вигляді заборони відчуження земельних ділянок (кадастрові номери: :03:000:0017; :03:000:0018; :03:000:0019; :03:000:0191; :03:000:0192; :03:000:0193; :03:000:0194), що являються предметами договорів дарування, вимоги про визнання недійсними яких заявлено по справі.

З доданих до заяви про забезпечення позову у якості доказів копій матеріалів, оформлених співробітниками Дергачівського відділу поліції ГУНП в Харківській області при здійсненні виїзду за викликом ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та фото-, відеоматеріалів судом встановлено, що 28 вересня 2020 року, з вказаних обтяжених земельних ділянок відбулось викопування та вивезення за допомогою спеціального транспортного засобу, обладнаного вантажопідйомним пристроєм, багаторічних насаджень (ялин та туй).

Судом приймаються дані докази, оскільки заявник ОСОБА_6 був повідомлений про відповідальність за завідомо неправдиве повідомлення про вчинення злочину за ст.383 КК України.

Згідно статті 79 ЗК України, статті 373 ЦК України право власності на земельну ділянку поширюється на поверхневий (ґрунтовий) шар у межах цієї земельної ділянки, на водні об`єкти , ліси, багаторічні насадження, які на ній знаходяться, а також на простір, що є над і під поверхнею ділянки, висотою та глибиною, які необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Тобто, до спірних правовідносин підлягає застосуванню правова позиція Верховного Суду України, сформована в постанові від 25.02.2015 року по справі №6-14цс15, яка підтримується Касаційним цивільним судом у складі Верховного Суду (постанова від 08 серпня 2019 року по справі №495/3689/13-ц), що багаторічні насадження не можуть розглядатися як окремий об`єкт права власності без земельної ділянки, на якій вони знаходяться, оскільки є складовою частиною земельної ділянки.

Відповідно до пункту 20 постанови № 5 Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ» від 7 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» зазначено, що з метою забезпечення знаходження майна у володінні відповідача на час судового розгляду позову про право на це майно суд за клопотанням позивача може вжити заходи забезпечення позову (статті 151, 152 ЦПК), наприклад, накласти арешт на майно, заборонити відповідачеві вчиняти певні дії (розпоряджатися і/або користуватися спірним майном), заборонити державному реєстратору прав на нерухоме майно вносити зміни до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, передати спірне майно на зберігання третій особі відповідно до статті 976 ЦК (судовий секвестр).

Згідно п.2 та п.10 ч.1, ч.2 ст. 150 ЦПК України позов забезпечується: забороною вчиняти певні дії; іншими заходами у випадках, передбачених законами, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України. Суд може застосувати кілька видів забезпечення позову.

У зв`язку з тим, що знищення, пошкодження чи будь-яке інше відчуження багаторічних насаджень (декоративних хвойних дерев), що становлять складову частину земельних ділянок, на яких вони ростуть, суттєво знизить вартість вказаних земель та відповідно зможе утруднити чи унеможливити виконання рішення суду, суд дійшов висновку про необхідність вжиття заходів забезпечення позову шляхом встановлення заборони відповідачам вчиняти дії щодо багаторічних насаджень хвойний декоративних дерев (сосен, ялин, туй, ялівця тощо), в тому числі знищувати, псувати, відчужувати, передавати третім особам у будь-який спосіб, які розташовані на спірних земельних ділянках.

Зважаючи на специфіку об`єктів, оспорених договорів дарування земельних ділянок, на яких ростуть багаторічні насадження декоративних хвойних дерев, які являються невід`ємною частиною цих земельних ділянок та необхідність забезпечення їх охорони й догляду до вирішення спору по суті, суд дійшов висновку про доцільність передання на відповідальне зберігання (захист) зазначених багаторічних насаджень ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , - особі, що не має відношення до сторін спору та не має інтересу в результаті його вирішення.

ОСОБА_5 в поданій суду заяві погодився прийняти вказані багаторічні насадження на відповідальне зберігання, так як має таку можливість, здійснюючи господарську діяльність в тому числі з управління нерухомим майном. Також у разі виникнення необхідності взяв обов`язок на договірних умовах під особисту відповідальність залучити відповідні організації для забезпечення догляду та захисту багаторічних насаджень та забезпечення охорони території.

Суд зазначає, що при застосованих заходах забезпечення позову відповідачі, як спадкоємці особи, яка наразі в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно значиться як власник спірних земельних ділянок, позбавлені права лише на відчуження, знищення, псування та передання такого майна третім особам у будь-який спосіб, що нічим не перешкодить їхній господарській діяльності, а обрані заходи забезпечують збереження майна у цілісності.

Як передбачено ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Вирішуючи питання зустрічного забезпечення позову судом враховано, що позивач у встановленому законом порядку зареєстрований на території України, крім того у суду відсутні надані докази того, що майновий стан цього позивача або його дії щодо відчуження майна чи інші дії можуть ускладнити або зробити неможливим виконання рішення суду по справі, які можуть бути спричинені забезпеченням позову, у випадку відмови у позові, а тому станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Відповідно ч. 6 ст. 154 ЦПК України про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Згідно ч. 1ст. 157 ЦПК України ухвала суду про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим законом. Така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Слід зазначити, що ухвала суду про забезпечення позову згідно з ст. 258 ЦПК України є видом судового рішення, яке відповідно до ст. 1291 Конституції України та ст. 18 ЦПК України є обов`язковим для виконання всіма державними органами, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

А відтак, вимогу ст. 157 ЦПК України про те, що ухвала про забезпечення позову виконується в порядку, встановленому для виконання судових рішень, можна цілком обґрунтовано розглядати як загальну вимогу про обов`язковість судових рішень, встановлену ст.1291 Конституції України та ст. 18 ЦПК України.

Таким чином, ухвала про забезпечення позову є обов`язковою до виконання всіма суб`єктами, кому вона адресована та кого вона стосується і повинна бути виконана цими суб`єктами самостійно.

Керуючись ст.ст. 150-153, 260 ЦПК України, суд,-

постановив:

Заяву представника позивача ОСОБА_1 адвоката Зеленцова Олексія Петровича, про забезпечення позову задовольнити.

Заборонити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: НОМЕР_1 ; ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: НОМЕР_3 , вчиняти дії щодо багаторічних насаджень хвойний декоративних дерев (сосен, ялин, туй, ялівця тощо), в тому числі знищувати, псувати, відчужувати, передавати третім особам у будь-який спосіб, які розташовані на наступних земельних ділянках :

1.земельна ділянка, площею 2,0508 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Малоданилівської селищної ради (земельна ділянка АДРЕСА_1 ; кадастровий номер :03:000:0017 (Договір, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., зареєстрований в реєстрі за №2596) (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220. Номер запису про право власності: 21721134);

2.земельна ділянка, площею 0,7355 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Малоданилівської селищної ради (земельна ділянка НОМЕР_4 (дванадцять), Дергачівського району, Харківської області; кадастровий номер :03:000:0018 (Договір, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., зареєстрований в реєстрі за №2599) (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220. Номер запису про право власності: 21721575);

3.земельна ділянка, площею 0,4606 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Малоданилівської селищної ради (земельна ділянка АДРЕСА_1 ; кадастровий номер :03:000:0019 (Договір, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., зареєстрований в реєстрі за №2602) (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220. Номер запису про право власності: 21722321);

4.земельна ділянка, площею 0,2930 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Малоданилівської селищної ради, Дергачівського району, Харківської області; кадастровий номер :03:000:0191 (Договір, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., зареєстрований в реєстрі за №2584) (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220. Номер запису про право власності: 21719186);

5.земельна ділянка, площею 0,1180 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району, Харківської області; кадастровий номер :03:000:0192 (Договір, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., зареєстрований в реєстрі за №2593) (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220. Номер запису про право власності: 21720623);

6.земельна ділянка, площею 0,1008 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району, Харківської області; кадастровий номер :03:000:0193 (Договір, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., зареєстрований в реєстрі за №2590) (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220. Номер запису про право власності: 21720207);

7.земельна ділянка, площею 0,1091 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району, Харківської області; кадастровий номер :03:000:0194 (Договір, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., зареєстрований в реєстрі за №2587) (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220. Номер запису про право власності: 21719737).

Передати ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_5 , що зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , на відповідальне зберігання (захист рослин) багаторічних насаджень хвойний декоративних дерев (сосен, ялин, туй, ялівця тощо), з правом укладення договорів для догляду та захисту багаторічних насаджень з господарюючими суб`єктами та організаціями, які здійснюють діяльність з вирощування, догляду та захисту рослин, а також охоронну діяльність, які розташовані на наступних земельних ділянках :

1.земельна ділянка, площею 2,0508 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Малоданилівської селищної ради (земельна ділянка АДРЕСА_1 ; кадастровий номер :03:000:0017 (Договір, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., зареєстрований в реєстрі за №2596) (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220. Номер запису про право власності: 21721134);

2.земельна ділянка, площею 0,7355 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Малоданилівської селищної ради (земельна ділянка НОМЕР_4 (дванадцять), Дергачівського району, Харківської області; кадастровий номер :03:000:0018 (Договір, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., зареєстрований в реєстрі за №2599) (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220. Номер запису про право власності: 21721575);

3.земельна ділянка, площею 0,4606 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Малоданилівської селищної ради (земельна ділянка АДРЕСА_1 ; кадастровий номер :03:000:0019 (Договір, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., зареєстрований в реєстрі за №2602) (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220. Номер запису про право власності: 21722321);

4.земельна ділянка, площею 0,2930 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Малоданилівської селищної ради, Дергачівського району, Харківської області; кадастровий номер :03:000:0191 (Договір, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., зареєстрований в реєстрі за №2584) (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220. Номер запису про право власності: 21719186);

5.земельна ділянка, площею 0,1180 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району, Харківської області; кадастровий номер :03:000:0192 (Договір, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., зареєстрований в реєстрі за №2593) (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220. Номер запису про право власності: 21720623);

6.земельна ділянка, площею 0,1008 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району, Харківської області; кадастровий номер :03:000:0193 (Договір, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., зареєстрований в реєстрі за №2590) (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220. Номер запису про право власності: 21720207);

7.земельна ділянка, площею 0,1091 га, цільове призначення якої для ведення особистого селянського господарства, що розташована на території Малоданилівської селищної ради Дергачівського району, Харківської області; кадастровий номер :03:000:0194 (Договір, посвідчений приватним нотаріусом Дергачівського районного нотаріального округу Харківської області Коробець О.М., зареєстрований в реєстрі за №2587) (Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 220. Номер запису про право власності: 21719737).

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Ухвала суду про забезпечення позову виконується негайно з дня її постановлення в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Направити примірник ухвали про забезпечення позову заявнику та всім особам яких стосуються заходи забезпечення позову для негайного виконання.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження.

Згідно ч.10 ст. 153 ЦПК України оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Особи, винні в невиконанні ухвали про забезпечення позову, несуть відповідальність, встановлену законом.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дергачівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги у 15-ти денний строк, з дня її проголошення (п. 15, п.п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Ухвала з урахуванням п. 2 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» має статус виконавчого документа.

В силу ст. 1291 Конституції України та ЦПК України ця ухвала є обов`язковою для виконання всіма органами, організаціями та посадовими особами на всій території України.

Строк пред`явлення до виконання три роки.

Стягувачем за даною ухвалою є:

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП : НОМЕР_6 ,

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3

Боржниками за даною ухвалою є:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП : НОМЕР_1 ,

зареєстрована за адресою: АДРЕСА_4

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 ,

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_3 ,

зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею - 08.10.2020.

Ухвала суду надрукована в нарадчій кімнаті в одному примірнику.

Суддя Н. Ю. Кононихіна