КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 жовтня 2020 року м. Київ

Унікальний номер справи № 2-72/08

Апеляційне провадження 22-ц/824/12001/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Махлай Л.Д.,

суддів Кравець В.А, Мазурик О.Ф.

при секретарі Гойденко Д.В.

учасники справи

заявник ОСОБА_1

заінтересовані особи Солом`янський районний відділ державної виконавчої служби у м. Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

Славутицький міський відділ державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ)

боржник ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Славутицького міського суду Київської області від 12 травня 2020 року, постановлену під головуванням судді Теремецької Н.Ф., про видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

в с т а н о в и в :

у лютому 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа на виконання рішення Славутицького міського суду Київської області про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки його доходу, щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до повноліття.

В обґрунтування заяви посилалася на те, що рішенням Славутицького міського суду Київської області від 16.01.2008 стягнуто з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання дочки ОСОБА_5 у вищезазначеному розмірі.

На підставі цього рішення було видано виконавчий лист, який надалі через органи державної виконавчої служби направлений за місцем роботи боржника до ДСП «Чорнобильська АЕС». Після звільнення з роботи у ДСП «Чорнобильська АЕС» ОСОБА_2 виїхав на роботу до м. Києва, не повідомивши про це органи державної виконавчої служби, та з того часу вона не отримує ніякої матеріальної допомоги на утримання їх дитини. Звернувшись до Славутицького міського відділу державної виконавчої служби з приводу стягнення з боржника аліментів їй повідомлено, що виконавчий лист втрачений.

Ухвалою Славутицького міського суду Київської області від 12.05.2020 заяву задоволено. Видано дублікат виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки його доходу щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.12.2007 і до досягнення дитиною повноліття.

Не погоджуючись з даною ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, у якій просить скасувати ухвалу суду та постановити нову, якою у задоволенні заяви відмовити. Посилається на неповне з`ясування обставин справи, неправильне застосування норм процесуального права. А саме, заявник не надала доказів втрати виконавчого листа та з ухвали чітко не вбачається, що він втрачений. Матеріали справи не містять даних щодо поштового відправлення виконавчого листа. Суд не врахував висновків Верховного Суду щодо застосування відповідних норм права, які викладені в постановах від 13.01.2020 у справі № 2-12454/10, від 19.02.2020 у справі № 2-3989/2009. Вважає, що лист від 25.03.2020 № 65308 за підписом головного державного виконавця, не є офіційним документом і таким, який можливо вважати доказом, оскільки підписаний неповноважною особою та до листа не додано доказів направлення виконавчого листа за місцем його проживання, та не надано доказів знищення реєстру вихідної кореспонденції. Можливо припустити, що виконавчий лист знаходиться у Солом`янському РВ ДВС. Повідомлення для суду про відсутність можливості надати детальну інформацію по виконавчому провадженню із посиланням на правила ведення діловодства та архіву в органах державної виконавчої служби та приватними виконавцями суперечить правовій нормі та фактичним обставинам справи, зазначеним у вищезгаданому листі. Рішення суду він виконує добровільно. За період з 2017 по березень 2020 року мав сплатити за виконавчим листом 27 192,65 грн, а сплатив 51 740 грн. Вважає, що стягувач недобросовісно користується своїми правами та не здійснює обов`язків щодо власного забезпечення контролю про стан виконавчого провадження, що було відкрито за її зверненням упродовж 10 років, а також без попереднього вчинення залежних від неї дій стосовно розшуку виконавчого листа та витребування від державних виконавців доказів його втрати.

У відзиві ОСОБА_1 просила апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін посилаючись на її законність та обгрунтованість.

У судовому засіданні представник апелянта ОСОБА_6 підтримала апеляційну скаргу та просила її задовольнити.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розгляд справи у їх відсутності, за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вислухавши доповідь судді, пояснення представника апелянта, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що 16.01.2008 рішення Славутицького міського суду Київської області стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 частки доходу щомісяця, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.12.2007 і до досягнення дитиною повноліття.

На виконання зазначеного рішення суду видано виконавчий лист

На підставі виконавчого листа було відкрите виконавче провадження № 5962220 Славутицьким МВ ДВС Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ).

09.10.2010 виконавче провадження закінчено на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження» та виконавчий лист направлено за належністю до ДВС Солом`янського РУЮ у м. Києві, оскільки боржник працює у ПНВП «Агропромбуд» у м. Києві Солом`янського району по проспекту Космонавта Комарова, 42.

Згідно витягу з Автоматизованої системи виконавчих проваджень виконавче провадження № 5962220 з примусового виконання виконавчого листа № 2-72, виданого 16.01.2008 Славутицьким міським судом Київської області, закінчено.

Відповідно до листа Солом`янського ВР ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції на виконанні у відділі перебувало виконавче провадження № 23445172 з примусового виконання виконавчого листа про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 24.12.2010 державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження. Виконавчий документ надійшов за місцем роботи боржника ПНВП «Агропромбуд». 28.04.2016 державним виконавцем на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, виконавчий документ направлено до ВДВС Славутицького МУЮ до виконання за місцем проживання боржника, вказаного у виконавчому документі: АДРЕСА_1 .

Відповідно до листа Славутицького МВ ДВС Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) від 31.03.2020 станом на 31.03.2020 до відділу на виконання від Солом`янського ВДВС м. Києва не надходив виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 аліментів у розмірі 1/4 частини на користь ОСОБА_1 .

Задовольняючи заяву суд першої інстанції виходив з того, що виконавчий лист втрачено.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 129-1 Конституції України однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість рішень суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державних влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Конституційний принцип обов`язковості виконання рішення суду реалізується, зокрема, на стадії виконавчого провадження, яке являється завершальною стадією судового провадження, спрямованою на реальне поновлення порушених прав.

Відповідно до п. п. 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до вимог законодавства дублікатом є документ, який видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акту. При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого документа є звернення до суду із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчий документ про стягнення періодичних платежів у справах про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом чи іншим ушкодженням здоров`я, втрати годувальника тощо може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Позивач надала докази про те, що виконавчий лист втрачено.

Так, згідно листа Солом`янського ВР ДВС у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції 28.04.2016 державним виконавцем на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону України «Про виконавче провадження», винесено постанову про закінчення виконавчого провадження та виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на користь ОСОБА_3 направлено до ВДВС Славутицького МУЮ до виконання за місцем проживання боржника.

Відповідно до листа Славутицького МВ ДВС Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ) станом на 31.03.2020 до відділу на виконання від Солом`янського ВДВС м. Києва такий виконавчий лист не надходив.

За вказаних обставин суд дійшов правильних висновків про те, що виконавчий лист втрачено, а строк пред`явлення до виконання виконавчого листа не слив.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь - які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин(фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Боржник, заперечуючи проти доказів щодо втрати виконавчого листа, які надано стягувачем, на їх спростування будь - яких доказів не надав.

Боржник як і стягувач є стороною виконавчого провадження та має право звертатися до виконавця для з`ясування питань щодо ходу виконавчого провадження.

Доводи апеляційної скарги про те, що виконавчий лист можливо не втрачений, а знаходиться у Солом`янському РВ ДВС у місті Києві ґрунтуються на припущеннях та доказами не підтверджені. Навпаки, такі твердження спростовуються листом цього відділу.

Доводи апелянта про те, що головний державний виконавець Марків Я.Є. не мав права підписувати лист від імені Солом`янському РВ ДВС у місті Києві не впливають на висновки суду, оскільки боржник, вважаючи цього виконавця неповноважним на вчинення таких дій, мав можливість безпосередньо звернутися до відділу для з`ясування всіх питань щодо втрати виконавчого листа, у тому числі щодо наявності доказів направлення виконавчого листа за місцем його проживання, доказів знищення реєстру вихідної кореспонденції тощо, а також звернутися із скаргою на дії (бездіяльність) державного виконавця у разі, якщо боржник вважає, що такими діями (бездіяльністю) порушуються його права чи інтереси.

Доводи апеляційної скарги про те, що боржник добровільно сплачує аліменти у повному розмірі не впливають на вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. При розгляді питання про видачу дубліката виконавчого листа суд не перевіряє своєчасність сплати аліментів та наявність чи відсутність заборгованості по сплаті аліментів. Такі дії вчиняються виконавцем, та боржник вправі надати всі наявні у нього платіжні документи про сплату аліментів виконавцю.

Посилання боржника на те, що стягувач повинна цікавитися станом виконавчого провадження, а тому вона неналежним чином виконує свої процесуальні обов`язки не можна визнати обґрунтованими, оскільки саме на боржникові лежить обов`язок своєчасного виконання рішення суду у повному обсязі.

За таких обставин колегія суддів прийшла до висновку, що рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим і не може бути скасоване з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381-383 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

ухвалу Славутицького міського суду Київської області від 12 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена протягом тридцяти днів з дня проголошення постанови до Верховного Суду шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до цього суду з підстав, визначених у ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови виготовлений 06.10.2020.

Головуючий Л. Д. Махлай

Судді В. А. Кравець

О.Ф. Мазурик