Номер провадження: 22-ц/813/1550/20
Номер справи місцевого суду: 522/7610/17
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л.В.
Доповідач Драгомерецький М. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з цивільних справах:

головуючого судді: Драгомерецького М.М.

суддів колегії: Дрішлюка А.І.,

Громіка Р.Д.,

при секретарі: Вороновій Є.Р.,

за участю: адвоката третьої особи ОСОБА_2 - Попова М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2019 року про залишення заяви без розгляду по справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОМНО Барби Віталіни Олександрівни, за участю третьої особи на боці відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 про визнання довіреності недійсною, -

В С Т А Н О В И В:

24 квітня 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу ОМНО Барби В.О., за участю третьої особи на боці відповідача без самостійних вимог щодо предмету спору - ОСОБА_2 про визнання довіреності недійсною.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2017 року призначено по справі попереднє судове засідання.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 червня 2017 року по справі було закрито попереднє засідання та справа призначена до відкритого судового розгляду.

Після чого ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2017 року по справі було призначено судову почеркознавчу експертизу.

Матеріли цивільної справи були повернуті до суду 08 лютого 2018 року з повідомленням судового експерта про неможливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи №17-5515/5516/01 від 07.02.2018 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2018 року провадження у справі було поновлено та справу призначено до судового розгляду із урахуванням того, що з моменту винесення судом ухвали про порушення провадження у справі за діючим на той час ЦПК України, розгляд справи вже розпочався, проводилось попереднє судове засідання, і сторонами в судових засіданнях надавались пояснення по суті справи.

У судовому засіданні 07 листопада 2019 року представник позивача надав заяву, згідно якої позивач ОСОБА_1 просив залишити позов без розгляду згідно ст. 257 ЦПК України.

Представники відповідача та третьої особи заперечували проти задоволення заяви позивача та зазначили, що на даній стадії це не передбачено.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2019 року заяву залишено без розгляду.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити вимоги його заяви про залишення позову без розгляду, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права.

У судове засідання до суду апеляційної інстанції сторони по справі не з`явились, але про розгляд справи вони сповіщались належним чином та завчасно.

Інтереси третьої особи ОСОБА_2 представляє її адвокат Попов М.С..

Від адвоката позивача ОСОБА_1 - Краснопивцева О.К. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на підставі поганого самопочуття, однак належних та допустимих доказів на підтвердження даних фактів ним надано не було.

Відповідно до ст. ст. 13, 43 ЦПК України особа, яка бере участь у справі, розпоряджається своїми процесуальними правами на власний розсуд. Особи, які беруть участь у справі, зобов`язані добросовісно здійснювати свої процесуальні права та виконувати процесуальні обов`язки.

Тому згідно правил ч. 2 ст. 372 ЦПК України колегія суддів прийшла до висновку, що вказані обставини не перешкоджають розглядові справи у відсутність належно сповіщених сторін.

Заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду в межах позовної заяви та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, оскільки ухвала суду першої інстанції постановлена з дотриманням норм процесуального права.

У частинах 1 та 2 статті 367 ЦПК України зазначено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Статтею 5 ЦПК України передбачено, що, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

У статті 11 ЦПК України зазначено, що суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

У відповідності до частини 1 статті 43 ЦПК України, учасники справи мають право: 1) ознайомлюватися з матеріалами справи, робити з них витяги, копії, одержувати копії судових рішень; 2) подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам; 3) подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб; 4) ознайомлюватися з протоколом судового засідання, записом фіксування судового засідання технічними засобами, робити з них копії, подавати письмові зауваження з приводу їх неправильності чи неповноти; 5) оскаржувати судові рішення у визначених законом випадках; 6) користуватися іншими визначеними законом процесуальними правами.

Відповідно до пункту 6 частини 2 вказаної статті, учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Згідно із пунктом 5 частини 1 статті 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо позивач до початку розгляду справи по суті подав заяву про залишення позову без розгляду.

Статтею 126 ЦПК України визначено, що право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Судом першої інстанції встановлено, що з 24 квітня 2017 року у провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа №522/7610/17 за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Одеського міського нотаріального округу Одеського міського нотаріального округу Барба Віталіни Олександрівни, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору, ОСОБА_2 , про визнання недійсним довіреності від 08.06.2007р. за реєстровим №2663 на підтвердження повноважень представника ОСОБА_4 на укладання та підпису договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 , визнаючи на свій розсуд умови та ціну договору, одержання грошових коштів від продажу цієї квартири.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 квітня 2017 року відкрите провадження у справі та призначено попереднє судове засідання.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 26 червня 2017 року було закрито попереднє засідання та справа призначена до відкритого судового розгляду.

Під час розгляду справи ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 25 жовтня 2017 року було призначено судову почеркознавчу експертизу із урахуванням пояснень учасників процесу.

08 лютого 2018 року цивільна справа була повернута до суду з повідомленням судового експерта про неможливість надання висновку судово-почеркознавчої експертизи №17-5515/5516/01 від 07.02.2018 року.

Ухвалою Приморського районного суду м. Одеси від 12 лютого 2018 року провадження у справі було поновлено згідно положень ЦПК України в редакції від 15 грудня 2017 року та справу призначено до судового розгляду із урахуванням того, що з моменту винесення судом ухвали про порушення провадження у справі за діючим на той час ЦПК України, розгляд справи вже розпочався і сторонами в судових засіданнях надавались пояснення по суті справи.

07 листопада 2019 року у судовому засіданні представники позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_5 , Краснопивцев О.К. , звернулися до суду із заявою позивача про залишення позову без розгляду за статтею 257 ЦПК України.

Залишаючи без розгляду заяву про залишенні позову без розгляду, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що підготовча стадія розгляду справи завершена та на теперішній день спір розглядається по суті й сторони надавали свої пояснення, тому заява ОСОБА_1 підлягає залишенню без розгляду у зв`язку з пропуском процесуальних строків.

Посилання позивача ОСОБА_1 в апеляційній скарзі на те, що ухвала суду першої інстанції є незаконною та необґрунтованою, оскільки суд у даному випадку був зобов`язаний залишити позов без розгляду, не приймаються до уваги за таких підстав.

Частиною 1 та 2 статті 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Дійсно, за змістом принципу диспозитивності цивільного судочинства, закріпленого у статті 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Проте, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом (стаття 126 ЦПК України).

З матеріалів справи вбачається, що підготовча стадія розгляду справи завершена та на теперішній день справа розглядається по суті та сторони надавали свої пояснення, тому у даному випадку законних підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про залишення позову без розгляду немає.

Отже, суд першої інстанції всебічно та повно з`ясував обставини, які мають значення для справи, наявні у справі докази та правильно виходив, що законні підстави для залишення заяви про залишення позову без розгляду відсутні.

Інших правових доводів апеляційна скарга не містить.

Колегія суддів зазначає, що враховуючи положення частини 1 статті 9 Конституції України та приймаючи до уваги ратифікацію Законом України №475/97-ВР від 17 липня 1997 року Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Першого протоколу та протоколів №2,4,7,11 до Конвенції та прийняття Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" №3477-IV від 23 лютого 2006 року, суди також повинні застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.

У п. 54 Рішення у справі Трофимчук проти України (заява № 4241/03) від 28 жовтня 2010 року, остаточне 28 січня 2011 року, Європейський суд з прав людини зазначив, що, «беручи до уваги свої висновки за статтею 11 Конвенції (див. вище пункти 42-45), Суд не бачить жодних ознак несправедливості або свавільності у відмові судів детально розглянути доводи заявниці про переслідування її роботодавцем, оскільки суди чітко зазначили, що ці доводи були повністю необґрунтованими. У зв`язку з цим Суд повторює, що, хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід (див. рішення у справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1)».

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи не спростовують висновків суду і не містять підстав для висновків про порушення або неправильне застосування судом норм права, які привели до неправильного вирішення процесуального питання.

Тому, законних підстав для скасування ухвали суду першої інстанції та постановлення нової ухвали про задоволення заяви про залишення позову без розгляду немає.

Керуючись ст. ст. 368 - 371, 374, 375, 379, 382 - 384 ЦПК України, Одеський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,-

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, ухвалу Приморського районного суду м. Одеси від 07 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено: 06 жовтня 2020 року.

Судді Одеського апеляційного суду: М.М.Драгомерецький

А.І.Дрішлюк

Р.Д.Громік