Справа № 481/186/20
Провадж.№ 2/481/119/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року Новобузький районний суд Миколаївської області у складі: головуючого судді Васильченко Н.О., за участю секретаря Філіпської Д.О., розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Новобузької об`єднаної територіальної громади Миколаївської області, про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом в якому просить визнати право власності на земельні ділянки площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку, та на земельну ділянку площею 0,0210 га для ведення особистого підсобного господарства, які розташовані по АДРЕСА_1 в порядку спадкування після смерті бабусі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , які належали померлій на підставі свідоцтва про право на спадщину.

В обґрунтування позовних вимог позивачка посилається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її бабуся, ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина, до якої серед іншого належать земельні ділянки площею 0,10 га, для обслуговування житлового будинку, кадастровий номер :24:028:0022, площею 0,0210 га для ведення особистого підсобного господарства, кадастровий номер :24:028:0021, що розташовані по АДРЕСА_1 , які вона успадкувала після смерті свого чоловіка ОСОБА_3 , на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 09 вересня 2003 року, проте правовстановлюючих документів за життя ОСОБА_2 не встигла отримати. Позивачка є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 . Разом з тим, звернувшись до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав, нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на згадане майно у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на таке майно. Вказана відмова позбавляє позивачку можливості належним чином реалізувати свої спадкові права, а тому остання змушена звернутись до суду за захистом своїх прав.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи за її відсутності, позовні вимоги підтримує, та просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву про розгляд справи без її участі. Позовні вимоги визнала у повному обсязі.

Відповідно до ч.3 ст.13, ч.2 ст.49, ч.3 ст.200, ч.4 ст.206 ЦПК України у випадку визнання позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Суд, за правилом ч.1 ст.13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Статтями 15, 16 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у випадку його порушення, невизнання або заперечення, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права або інтересу.

Стаття 41 Конституції України зазначає, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом.

Судом встановлено, що відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 18.12.2002 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , після смерті якого відкрилася спадщина на його майно в тому числі дві земельні ділянки: площею 0,0210 га для ведення особистого селянського господарства, що знаходиться по АДРЕСА_1 та належала останньому на праві приватної власності, відповідно до державного акту серії МК№1263, виданого згідно рішення виконкому Новобузької міської ради №68 від 10.02.1994 р.; земельної ділянки площею 0,10 га для обслуговування житлового будинку, що знаходиться по АДРЕСА_1 та належала останньому на праві приватної власності відповідно до державного акту серії МК №1262, виданого згідно рішення виконкому Новобузької міської ради №68 від 10.02.1994 р., а також з житлового будинку за тією ж адресою та іншого нерухомого майна.

Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 була його дружина, бабуся позивачки, ОСОБА_2 , яка вчасно звернулася до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті чоловіка та отримала свідоцтво про право на спадщину за законом. Тобто відповідно до вимог 548, 549 ЦК УРСР вважається такою, що прийняла спадщину. Але за життя, ОСОБА_2 не встигла належним чином оформити та отримати правовстановлюючі документи на зазначені вище земельні ділянки. Таким чином оформлення своїх спадкових прав до кінця не завершила.

За життя спадкодавець, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 склала заповіт на все належне їй майно та заповіла його позивачці - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 28.03.2017 року ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спадщина відкрилася в цей же день, у відповідності до вимог ч. 2ст. 1220 ЦК України, включаючи вищезазначені дві земельні ділянки площею 0,0210 га для ведення особистого селянського господарства та 0,10 га для обслуговування житлового будинку.

Відповідно до ст.ст. 1216-1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків спадщини від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч. 2 та 3 ст. 1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Позивачка, ОСОБА_1 , після смерті ОСОБА_3 , звернулася із заявою до Новобузької державної нотаріальної контори, про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилась після смерті бабусі - ОСОБА_3 . У видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки площею 0,210 для ведення особистого селянського господарства та 0,10 га для обслуговування житлового будинку, що знаходяться по АДРЕСА_1 , їй було відмовлено (постанова Новобузької державної нотаріальної контори від 06.12.2019 року про відмову у вчиненні нотаріальної дії щодо видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на вищевказані земельні ділянки) у зв`язку з відсутністю у спадкодавця правовстановлюючих документів на зазначене майно. Оскільки згідно витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку від 09.10.2019 року №НВ-019 та НВ-019 власником вищевказаних земельних ділянок зазначено ОСОБА_3 .

Згідно із ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Відповідно до ч.1 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 передбачено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Таким чином, беручи до уваги те, що позивач оформити право власності на спадкове майно земельну ділянку, в нотаріальному порядку не має можливості у зв`язку з відмовою нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину; будь-яких інших спадкоємців, які б претендували на спірне майно, судом не встановлено, відсутність можливості у сина сторін (спадкодавця) можливості на отримання державного акту на право власності на земельну ділянку, а тому враховуючи наведене, зібрані по справі докази, оцінені судом належним чином кожен окремо на їх достовірність та допустимість, а також їх достатність та взаємний зв`язок у сукупності, суд вважає позов обґрунтованим, підставним та таким, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 12,13,81,200,223,229,247,258,259,263-265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до Новобузької об`єднаної територіальної громади Миколаївської області, про визнання права власності на земельні ділянки в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку площею 0,10 га, кадастровий номер :24:028:0022, для обслуговування житлового будинку, що розташована по АДРЕСА_1

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , в порядку спадкування за заповітом після смерті бабусі, ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності на земельну ділянку площею 0,0210 га, кадастровий номер :24:028:0021 для ведення особистого селянського господарства, що розташована по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення, а в разі проголошення лише вступної та резолютивної частин або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Суддя Н.О. Васильченко