Справа № 354/81/15-ц
Провадження № 22-ц/4808/455/20
Головуючий у 1 інстанції Польська М. В.
Суддя-доповідач Девляшевський
ПОСТАНОВА

17 березня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд в складі:

судді-доповідача Девляшевського В.А.,

суддів: Мелінишин Г.П., Фединяка В.Д.,

секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за клопотанням Plan Team GmbH про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 09 жовтня 2014 року у справі за позовом Plan Team GmbH до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скорзонера» про стягнення на користь Plan Team GmbH 697 796, 88 євро,за апеляційною скаргою представника Plan Team GmbH адвоката Сторожука Олександра Васильовича на ухвалу Яремчанського міського суду, постановлену головуючою суддею Польською М.В. 29 січня 2020 року, повний текст якої складено 03 лютого 2020 року,

в с т а н о в и в:

У лютому 2015 року представник Plan Team GmbH адвокат Сторожук О.В. звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 09 жовтня 2014 року у справі за позовом Plan Team GmbH до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скорзонера» про стягнення на користь Plan Team GmbH 697 796, 88 євро.

Дана справа розглядалась судами різних інстанцій неодноразово.

Ухвалою Яремчанського міського суду від 29 січня 2020 року клопотання представника Plan Team GmbH адвоката Сторожука О.В. про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 09 жовтня 2014 року у справі за позовом Plan Team GmbH до Товариства з обмеженою відповідальністю «Скорзонера» про стягнення на користь Plan Team GmbH 697 796, 88 євро залишено без розгляду.

Не погоджуючись із даною ухвалою суду, представник Plan Team GmbH адвокат Сторожук О.В. подав апеляційну скаргу, у якій посилається на неповне з`ясування і недоведеність обставин справи, на невідповідність висновків суду обставинам справи, а також на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування матеріального права. Зокрема, зазначає представник Plan Team GmbH, судом першої інстанції залишено поза увагою те, що правовідносини щодо виданої Plan Team GmbH довіреності регулюються італійським правом, а не матеріальним правом України, оскільки порядок видачі, строк дії, припинення та правові наслідки припинення довіреності визначаються правом держави, у якій видана довіреність, що відповідає ст. 34 Закону України «Про міжнародне приватне право». Судом першої інстанції також не враховано, що у відповідності до Гаазької Конвенції, що скасовує вимогу легалізації іноземних офіційних документів, документ, на якому проставлено апостиль, не потребує жодного додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-який іншій державі-учасниці. А тому, зазначає представник апелянта, довіреність на представника Plan Team GmbH адвоката Сторожука О.В., яка видана 20 травня 2011 року у місті Боцені, Італія, і нотаріально посвідчена місцевим нотаріусом відповідно до законодавства Італії та засвідчена знаком апостиль, є офіційним документом і повинна визнаватись Україною. При цьому представник апелянта зауважує, що факт невизнання судом довіреності, належним чином оформленої відповідно до вимог італійського права та Конвенції, яка має пріоритетну силу, є істотним порушенням міжнародних зобов`язань України. Крім того, представник Plan Team GmbH звертає увагу суду на те, що ним було додатково надано оригінал протоколу загальних зборів акціонерів від 07 листопада 2016 року, посвідчений уповноваженою посадовою особою та засвідчений апостилем, зі змісту якого вбачається, що др. ОСОБА_1 Рьок станом на 20 травня 2011 року був уповноважений представляти компанію при наданні довіреності від 20 травня 2011 року для адвокатів ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , оскільки мав право одноосібного підпису, вправі був також укладати зовнішні та внутрішні угоди між акціонерами, які також реєструються в Комерційному реєстрі. Представник апелянта не погоджується також з висновком суду щодо розбіжностей у найменуванні стягувача, оскільки абревіатура « ІНФОРМАЦІЯ_1 » в перекладі з німецької мови на українську означає «товариство з обмеженою відповідальністю», а скорочено німецькою - «GmbH», італійською - «srl», українською «ТОВ». Більш того, зазначає представник Plan Team GmbH, спір між сторонами вже тривалий час перебуває на розгляді у судах України і відповідно надана довіреність Plan Team GmbH від 20 травня 2011 року вже багаторазово подавалась до українських судів всіх інстанцій і повноваження адвоката Сторожука О.В. судами України усіх інстанції визнавались. Посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваної ухвали, представник Plan Team GmbH адвокат Сторожук О.В. просить її скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзиву на апеляційну скаргу представника Plan Team GmbH у встановлений апеляційним судом строк не надходило.

Представник Plan Team GmbH в засідання апеляційного суду не з`явився, однак надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Додатково зазначив, що вимоги апеляційної скарги підтримує в повному обсязі; необхідні для розгляду клопотання документи та пояснення суду надані, а тому вважає, що розгляд справи можливий без його участі. Отже, є правові підстави для розгляду справи за відсутності представника апелянта.

Не з`явився в судове засідання і представник ТОВ «Скорзонера», хоч судове повідомлення йому було направлено у встановленому законом порядку завчасно. Тому є правові підстави для розгляду справи у його відсутності.

Вислухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Залишаючи клопотання представника Plan Team GmbH про надання дозволу на примусове виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 09 жовтня 2014 року без розгляду, суд першої інстанції вважав, що долучені адвокатом Сторожуком О.В.: копія довіреності на представництво інтересів фірми Plan Team srl, видана на його ім`я 20 травня 2011 року на необмежений строк з правом передоручення, а також на ім`я адвоката ОСОБА_4 О. президентом др. інженером ОСОБА_5 , діючого на підставі статуту та законів Італії; інші супутні документи: копія посвідчення підпису Республіка Італія ОСОБА_6 , ідентифікацію особи, повноваження якої 25 травня 2011 року перевірені нотаріусом в Боцені РА д-р Лука Бархі, з перекладом на українську мову, засвідчені з оригіналом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левицьким Р.В., з копією апостилю (без перекладу), не є належними доказами представництва адвоката Сторожука О.В. фірми Plan Team GmbH. Крім того, суд першої інстанції дійшов висновку, що жодного підтвердження на повноваження ОСОБА_7 ) як директора, чи президента др.-інженера, про що зазначено в довіреності, на час видачі її 20 травня 2011 року, чи на момент посвідчення підпису нотаріусом 25 травня 2011 року, установчі документи фірми не містять, оскільки дана особа на час видачі та підписання довіреності не була президентом ради правління фірми Plan Team GmbH.

З цими висновками суду першої інстанції апеляційний суд погоджується з огляду на таке.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 09 жовтня 2014 року частково задоволено позов Plan Team GmbH до ТОВ «Скорзонера» у справі АС №199у/2014. Постановлено стягнути з ТОВ «Скорзонера» на користь Plan Team GmbH 641 167,68 євро основної заборгованості за виконані проектні роботи, 51 506,47 євро - 3% річних від простроченої суми, 5 122,73 євро на відшкодування витрат із сплати арбітражного збору, а всього 697 796, 88 євро. В задоволенні решти позовних вимог в сумі 445 824,99 євро відмовлено (т.1, а.с.8-47).

Колегія суддів зауважує, що порядок звернення із клопотанням про надання дозволу на примусове виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу регулювався ст. ст. 391-398 ЦПК України в редакції на час звернення із даним клопотанням.

Згідно ст. 393 ЦПК України клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду подається до суду безпосередньо стягувачем (його представником) або, відповідно до міжнародного договору, згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України, іншою особою (її представником).

Перелік вимог до клопотання про надання дозволу на примусове виконання рішення іноземного суду викладено у ст. 394 ЦПК України (в редакції на час подання клопотання). Зокрема, за змістом ч.ч. 5, 6 ч.3 ст. 394 ЦПК України до клопотання додаються:документ, що посвідчує повноваження представника (якщо клопотання подається представником); засвідчений відповідно до законодавства переклад перелічених документів українською мовою або мовою, передбаченою міжнародними договорами України. З метою виконання вищезазначеного рішення у лютому 2015 року адвокат Сторожук О.М. в порядку ч.4 ст. 15 ЦПК України звернувся до суду з клопотанням про надання дозволу на його примусове виконання.

В якості підтвердження своїх повноважень на представництво інтересів фірми Plan Team GmbH адвокат Сторожук О.В. долучив: копію довіреності, видану фірмою Plan Team srl в особі президента др. інженера Йоханна Рьока, діючого на підставі статуту та законів Італії, від 20.05.2011 року на необмежений строк з правом передоручення, копію посвідчення підпису Республіка Італія ОСОБА_8 , ідентифікацію особи, повноваження якої 25 травня 2011 року перевірені нотаріусом в Боцені РА д-р ОСОБА_9 Бархі, з перекладом на українську мову; копію апостилю (без перекладу), копії названих документів, крім апостиля, засвідчені з оригіналом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левицьким Р.В. (т.1, а.с.55-59).

Із змісту названої довіреності вбачається, що фірма Plan Team GmbH уповноважила адвоката Сторжука О.В. підписувати та подавати в компетентні судові органи клопотання, вести справи фірми в судових органах, здійснювати правовий захист та представництво інтересів фірми Plan Team srl, а також отримувати належні кошти із виконання рішень.

Відповідно до ч.4 ст. 394 ЦПК України суд, встановивши, що клопотання і документи, які додаються до нього, не оформлено відповідно до вимог, передбачених цією главою, або до клопотання не додано всі перелічені документи, залишає його без розгляду та повертає клопотання разом з документами, що додано до нього, особі, що його подала.

Як встановлено судом першої інстанції і підтверджується матеріалами справи, адвокат Сторожук О.В. до клопотання долучив копію довіреності, видану фірмою Plan Team srl за підписом президента др. інженера Йоханна Рьока від 20.05.2011 року на необмежений строк з правом передоручення, копію посвідчення підпису Республіка Італія ОСОБА_6 , ідентифікацію особи, повноваження якої 25 травня 2011 року перевірені нотаріусом в Боцені РА д-р Лука Бархі, з перекладом на українську мову. Копії перелічених документів були засвідчені з оригіналом приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Левицьким Р.В. (т.1, а.с. 55-59). Також до даних документів ОСОБА_10 додав ксерокопію апостиля без його перекладу.

Апеляційний суд зауважує, що апостиль це спеціальний штамп, який проставляється на офіційних документах, що надходять від держав-учасниць Гаазької Конвенції 1961 року. Він засвідчує справжність підпису особи під документом і автентичність відбитку печатки або штампа, якими скріплено відповідний документ. Відповідно до статей 2, 3 Конвенції кожна з Договірних держав звільняє від легалізації документи, на які поширюється ця Конвенція і які мають бути представлені на її території. Єдиною формальною процедурою, яка може вимагатися для посвідчення автентичності підпису, якості, в якій виступала особа, що підписала документ, та, у відповідному випадку, автентичності відбитку печатки або штампу, якими скріплений документ, є проставлення апостиля компетентним органом держави, в якій документ був складений. Згідно з положеннями Конвенції документ, на якому проставлено апостиль, не потребує ніякого додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі-учасниці Конвенції. Також слід зазначити, що апостиль проставляється на самому документі або на окремому аркуші, що скріпляється з документом, і повинен відповідати зразку, встановленому Конвенцією.

Перелічені вище вимоги до апостиля містяться у роз`ясненнях Міністерства юстиції України, викладених в інформаційному листі від 23 червня 2011 року «Особливості проставлення апостиля на документах, що видані нотаріусами та судами України».

З огляду на вищезазначені роз`яснення та враховуючи положення Гаазької конвенції, твердження представника фірми Plan Team GmbH про те, що документ, на якому проставлено апостиль, не потребує ніякого додаткового оформлення чи засвідчення і може бути використаний в будь-якій іншій державі-учасниці Конвенції, є вірними.

Разом з тим, колегія суддів констатує, що долучена адвокатом Сторожуком О.В. до копії довіреності копія апостилю не відповідає вимогам, які ставляться до його проставлення. Зокрема, він не скріплений з самою довіреністю у визначений спосіб. Більш того, до даного апостилю ОСОБА_10 не додано його перекладу на українську мову, що суперечить п. 6 ч.3 ст. 394 ЦПК України (чинному на момент подання клопотання). Дані обставини, на думку апеляційного суду, дають підстави для обґрунтованого сумніву у дійсності (чинності) виданої фірмою Plan Team GmbH довіреності на ім`я адвоката Сторожука О.В. При цьому, колегія суддів зауважує, що переконатися у відповідності вказаної копії довіреності її оригіналу, наявності оригіналу апостиля, як у суду першої інстанції, так і у апеляційного суду не було можливості, оскільки адвокат Сторожук О.В. особисто жодного разу не приймав участі в судових засіданнях по даній справі.

Крім того, апеляційний суд погоджується з висновком суду першої інстанції щодо відсутності у президента др.-інженера ОСОБА_11 повноважень щодо видачі довіреності станом на 20 травня 2011 року. Зокрема, даний висновок підтверджується витягом із торгового реєстру з відомостями фірми Plan Team GmbH станом на 03 лютого 2016 року (т.4, а.с.30-66, переклад на а.с.67-103 т.4).

Із змісту даного витягу вбачається, що особа, яка підписала довіреність, зазначена в перекладі як ОСОБА_12 , тільки з 29 червня 2012 року мала повноваження діяти від імені згаданої вище юридичної особи. Крім того, звертає на себе увагу й та обставина, що названа особа не була уповноважена представляти підприємство у спорах про стягнення вимог і пов`язаної з цим судової діяльності, а отже не вправі була довіряти такі дії ОСОБА_10 .

Тому апеляційний суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що жодного підтвердження на повноваження ОСОБА_7 ) як директора чи президента др.-інженера, про що зазначено в довіреності, на час видачі її 20 травня 2011 року установчі документи фірми не містять. Дана особа на час видачі та підписання довіреності не була президентом ради правління (а.с.78, 85 т.1).

Приймаючи до уваги вищезазначене, апеляційний суд відхиляє доводи адвоката Сторожука О.В. про те, що др. ОСОБА_13 , маючи право одноосібного підпису, станом на 20 травня 2011 року мав право представляти компанію при наданні довіреності від 20 травня 2011 року для адвокатів ОСОБА_2 та

ОСОБА_3 огляду на вищезазначене, апеляційний суд погоджується із твердженням суду першої інстанції, що долучена адвокатом Сторожуком О.В. копія довіреності не є належним доказом представництва адвоката Сторожука О.В. фірми Plan Team GmbH.

Не заслуговують також уваги посилання адвоката Сторожука О.В. в апеляційній скарзі на те, що правовідносини щодо виданої Plan Team GmbH довіреності регулюються італійським правом, а не матеріальним правом України, оскільки представництво інтересів іноземної юридичної особи здійснюється в Україні, рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України ухвалене в Україні і розгляд клопотання, поданого представником, здійснюється судом за вимогами ЦПК України, в тому числі й перевірка повноваження представника, який діє від імені юридичної особи.

Крім того, слід зазначити, що за змістом ч.3 ст. 8 Закону України «Про міжнародне право» особи, які беруть участь у справі, мають право подавати документи, що підтверджують зміст норм права іноземної держави, на які вони посилаються в обґрунтуванні своїх вимог або заперечень, іншим чином сприяти суду чи іншому органу у встановленні змісту цих норм.Тому, як наголошувалось судом першої інстанції, представник ОСОБА_10 був вправі та має право й надалі, після постановлення судового рішення у даній справі, надати суду ті документи, які підтверджують повноваження посадової особи іноземної юридичної особи для видачі йому довіреності на представництво від імені такої особи, в т.ч. і в судових органах, оскільки юридична особа не зверталась самостійно до суду. Такий висновок щодо встановлення належності представництва вже міститься в процесуальних рішеннях, ухвалених судами у даній цивільній справі.

Інші доводи апеляційної скарги є ідентичними доводам клопотання, яким суд надав належну оцінку. Висновки місцевого суду є достатньо аргументованими, а тому апеляційний суд вважає, що повторно відповідати на ті самі аргументи заявника необхідності немає.

При цьому, апеляційний суд враховує, що як неодноразово вказував Європейський суд з прав людини, право на вмотивованість судового рішення сягає своїм корінням більш загального принципу, втіленого в Конвенції, який захищає особу від сваволі; рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторони (рішення у справі «Руїз Торія проти Іспанії», §§ 29-30). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною; більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх (§ 2 рішення у справі «Хірвісаарі проти Фінляндії»).

Вищевикладене свідчить про те, що апеляційна скарга є безпідставною, а тому не підлягає задоволенню.

За таких обставин апеляційний суд вважає, що ухвала суду першої інстанції є законною і обґрунтованою, а тому не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 268, 374, 375; 381, 382, 383, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Plan Team GmbH адвоката Сторожука Олександра залишити без задоволення, а ухвалу Яремчанського міського суду від 29 січня 2020 року в даній справі без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складення повного її тексту.

Повний текст постанови складено 24 березня 2020 року.

Суддя-доповідач В.А. Девляшевський

Судді: Г.П. Мелінишин

В.Д. Фединяк