Єдиний унікальний номер судової справи 469/222/18
Провадження № 22-ц/812/663/20
У Х В А Л А

24 березня 2020 року м. Миколаїв

Миколаївський апеляційний суд у складі судді судової палати у цивільних справах Самчишиної Н.В., розглянувши заяву товариства з обмеженою відповідальністю (далі ТОВ) «Фінансова компанія «Позика» у цивільній справі за скаргою ТОВ «Фінансова компанія «Позика» на рішення старшого державного виконавця Голосіївського районного відділу державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві Шевченка Максима Олександровича, стягувач Державна судова адміністрація України, -

В С Т А Н О В И В:

06 листопада 2019 року ТОВ «Фінансова компанія «Позика» звернулось до Березанського районного суду Миколаївської області із скаргою, у якій вказувало, що 07 жовтня 2019 року на підставі виконавчого листа № 469/222/18, виданого 07 серпня 2019 року Березанським районним судом Миколаївської області про стягнення з ТОВ «Фінансова компанія «Позика» в дохід держави 91692 грн. судового збору, старшим державним виконавцем Голосіївського районного відділу ДВС м. Київ ГТУЮ у м. Києві Шевченком М.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №60253780. Посилаючись на те, що виконавчий лист не містить відомостей про найменування та місцезнаходження стягувача, що є грубим порушенням ч. 1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» заявник просив визнати вказану постанову неправомірною та зобов`язати старшого державного виконавця повернути виконавчий лист без прийняття до виконання.

Ухвалою Березанського районного суду Миколаївської області від 12 лютого 2020 року відмовлено в задоволенні вказаної скарги.

Не погодившись з вказаною ухвалою, ТОВ «Фінансова компанія «Позика»подало апеляційну скаргу, яка ухвалою судді Миколаївського апеляційного суду від 10 березня 2020 року залишена без руху для сплати апелянтом судового збору у розмірі 2102 грн.

На виконання вказаної ухвали, 23 березня 2020 року ТОВ «Фінансова компанія «Позика» подала заяву, в якій посилаючись на пункт 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року та позиції Верховного суду, викладені в постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 589/6044/2013 та від 18 січня 2018 року у справі № 565/256/15-ц щодо того, що провадження з виконання судових рішень є завершальною стадією судового провадження по конкретній справі, в якій провадження не відкривається, а за подання позовної заяви сплачено відповідний судовий збір, вважало, що за подання скарги на дії державного виконавця судовий збір не сплачується.

Посилаючись на викладене ТОВ «Фінансова компанія «Позика»просило відкрити апеляційне провадження.

Проте апеляційне провадження не може бути відкрито з таких підстав.

Не можна погодитись з посиланням на положення п. 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ № 6 від 07 лютого 2014 року та позиції Верховного суду, викладені в постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 589/6044/2013 та від 18 січня 2018 року у справі № 565/256/15-ц як на підтвердження звільнення боржника у виконавчому провадженні від сплати судового збору за його скаргою на рішення державного виконавця.

Така позиція стосувалась випадків, коли зі скаргою на дії державного виконавця звертались стягувачі, а не боржники у виконавчому провадженні.

Велика Палата Верховного Суду в постанові від 14 березня 2018 року (справа № 660/612/16-ц) дійшла висновку, що при поданні апеляційної чи касаційної скарги особою, відмінною від позивача, який є стягувачем у виконавчому провадженні, судовий збір сплачується.

Обґрунтовуючи свою позицію Велика Палата Верховного Суду, вважала, що частина 2 ст. 3 Закону України «Про судовий збір» не передбачає звільнення від сплати судового збору за звернення з апеляційною чи касаційною скаргою на ухвалу суду, постановлену за результатами розгляду скарги на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу ДВС або приватного виконавця, такий об`єкт справляння судового збору у зазначеній нормі відсутній.

Крім того, у статті 5 Закону України «Про судовий збір», яка передбачає пільги зі справляння судового збору певним категоріям осіб за певними категоріями справ чи процесуальних дій, відсутні пільги щодо сплати судового збору за подання апеляційної чи касаційної скарги на ухвалу суду за скаргою на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Згідно ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі та застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладених в постановах Верховного Суду.

Отже, оскільки ТОВ «Фінансова компанія «Позика» є боржником, а не стягувачем у вказаному виконавчому провадженні, зазначені доводи є необґрунтованими, а тому не можуть бути підставою для звільнення від сплати судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 12 лютого 2020 року.

З урахуванням викладеного, вважаю необхідним надати апелянту строк для виправленням недоліків апеляційної скарги щодо сплати судового збору.

Керуючись ст.ст. 357 ЦПК України, Законом України «Про судовий збір», суд -

У Х В А Л И В:

У задоволенні клопотаннятовариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» про звільнення від сплати судового збору при подачі апеляційної скарги на ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 12 лютого 2020 рокувідмовити.

Роз`яснити, що у випадку невиконання ухвали судді про залишення апеляційної скарги без руху від 10березня 2020 року, в строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення апелянту копії даної ухвали, - апеляційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Миколаївського

апеляційного суду Н.В. Самчишина