Справа №2-215/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22.09.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м.Житомира у складі:

Головуючого судді Воробйової Т.А.,

за участю секретаря судового засідання Нестерчук М.Д.,

заявника скарги ОСОБА_1 ,

представника ЖРВ ДВС Бєльського О.С.,

розглянувши скаргу ОСОБА_1

на дії державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Іщука Артема Олександровича, по цивільній справі за позовом ПАТ «Райфайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

в с т а н о в и в :

05.05.2020 до Житомирського районного суду Житомирської області надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) Іщука Артема Олександровича.

27.08.2020 відповідно до розпорядження в.о. голови Житомирського районного суду Житомирської області за №2-215/12/14335/20 щодо неможливості здійснення автоматичного розподілу справи між суддями з посиланням на п.2 ч.1 ст.31 ЦПК України, справу передано до Богунського районного суду м.Житомира.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Богунського районного суду від 27.08.2020 скаргу розподілено на розгляд судді Воробйовій Т.А.

Як встановлено судом, ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії державного виконавця у виконавчому провадженні №50435014 за виконавчим листом 2-215/12, виданим 21.07.2014 Житомирським районним судом Житомирської областя (а.с.1-5), в якій просив:

- витребувати з Житомирського районного відділу ДВС Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) звіт про незалежну оцінку вартості майна;

- визнати протиправним звіт про незалежну оцінку вартості майна від 21.09.2019 за адресою АДРЕСА_1 , виконаний суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 та скасувати її;

- зобов`язати державного виконавця державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції Іщука А.О. призначити експертизу об`єкту нерухомого майна за вказаною адресою із залученням судових експертів.

В обґрунтування скарги скаржник зазначає, що у Житомирському районному відділі державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції знаходиться на виконанні виконавчий документ № 2-215/12, виданий 21.07.2014 Житомирським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в розмірі 635762,52 грн., судових витрат в сумі 1700,00 грн., витрат на ІТЗ в розмірі 120,00 грн. Окрім того, у вищезазначеному відділі виконавчої служби знаходиться на виконанні ще один виконавчий лист № 2-216/12, виданий 21.01.2014 Житомирським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 боргу на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» в розмірі 777630,07 грн., судових витрат в сумі 1700,00 грн., витрати на ІТЗ в розмірі 120,00 грн. Скаржник вказує, що у зв`язку з тим, що він не проживав і не проживає за адресою реєстрації, направлену на його ім`я кореспонденцію не отримував, про виконавче провадження дізнався від сусідів, які повідомили його про те, що його будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 , продають на аукціоні. У скарзі ОСОБА_1 зазначає, що 30 квітня 2020 року він ознайомився з матеріалами справи виконавчих проваджень ВП № 50435014, та ВП № 50435098 та виявив, що виконавче провадження відкрите, а його майно знаходиться на примусовій реалізації, хоча до цього часу ніяких документів він не отримував, про вчинення будь-яких виконавчих дій його не було повідомлено. Тоді ж скаржнику стало відомо про здійснення в процесі виконавчого провадження оцінки його майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складення відповідного звіту про результати оцінки, виконаного суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання для участі у виконавчому провадженні - ОСОБА_2 . Скаржник вважає таку оцінку необ`єктивною, незаконною і такою, що підлягає скасуванню з наступних підстав. По-перше, скаржник вказує, що для оцінки майна було взято порівняльний підхід; для порівняння виділено 4 «аналогічних» домоволодінь, що знаходяться за адресою: село Вереси Житомирського району, площею 70 кв.м, 72 кв.м., 98 кв.м., та 114 кв.м., які , як вважає скаржник, не можуть бути прирівнені до його будинку площею 357,4 кв.м. Вважає, що вибір вказаних об`єктів був невдалим і не об`єктивно відтворював ситуацію на ринку нерухомості, адже є будинковолодіння із ціною пропозиції значно вищою, ніж ціни обраних об`єктів. По-друге, скаржник посилається на те, що відповідно до п.15 Національного Стандарту № 1 "Загальні засади оцінки майна і майнових прав" методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно. Скаржник стверджує, що у у даному випадку не було обрано жодного об`єкта, який був би аналогічний за площею, новозбудованим, адже за аналог взято старі будинки в селі Вереси Житомирського району, а у висновку не наведено жодного аргументу чи підстави такого однобічного підходу. По-третє, скаржник посилається на те, що опис належного йому майна було проведено поверхнево, без обстеження всередині будинку, тому взагалі вважає, що оцінка станом на 21 вересня 2019 року не може об`єктивно відтворювати вартість домоволодіння. Про ідентичні порушення стверджує позивач і стосовно дослідження та оцінки земельної ділянки, оскільки для оцінки майна було взято метод зіставлення цін продажу подібних земельних ділянок; а для порівняння були взяті об`єкти, які явно занижують середні ціни в регіоні. Також, за переконанням скаржника, не було обрано жодного об`єкта, який був фактично проданий, порівнювалися лише пропозиції. Такі невідповідності, за переконанням скаржника, призвели до необ`єктивної оцінки, що призводить до порушення його майнових прав та інтересів.

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 28.08.2020 скаргу прийнято суддею до свого провадження та призначено розгляд скарги на 08.09.2020. Цією ж ухвалою суд пропонував скаржнику письмово викласти та надати суду нормативно-правове обґрунтування заявлених у скарзі вимог про визнання протиправним звіту про незалежну оцінку вартості майна та зобов`язання державного виконавця призначити експертизу об`єкту нерухомого майна із залученням судових експертів.

08.09.2020 до суду надійшов відзив державного виконавця на скаргу ОСОБА_1 , з доказами надіслання останньому 07.09.2020 копії відзиву. Відповідно до відзиву державний виконавець стверджує, зокрема, що державним виконавцем під час примусового виконання даного виконавчого провадження приймались рішення відповідно до закону та в межах повноважень, просить відмовити у задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця, у тому числі у зв`язку із пропуском процесуального строку (а.с.107-115).

Скаржником 08.09.2020 подано клопотання про витребування від Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) матеріалів виконавчого провадження №50435014 для встановлення обставин, які мають значення для справи та дослідження доказів; а також, витребування звіту про незалежну оцінку вартості майна.

Окрім того, у зв`язку із неотриманням відзиву на скаргу на час судового засідання, скаржник заявив клопотання про відкладення розгляду скарги для надання можливості підготувати заперечення на відзив, а також, з метою витребування судом виконавчого провадження та звіту.

За наведених обставин, суд визнав за необхідне задовольнити клопотання скаржника про відкладення розгляду справи, а також, щодо витребування від органу ДВС виконавчого провадження і звіту, що є предметом оскарження. Розгляд скарги було відкладено на 22.09.2020, ухвалою суду про відкладення розгляду справи скаржнику повторно запропоновано скаржнику письмово викласти та надати суду нормативно-правове обґрунтування заявлених у скарзі вимог про визнання протиправним звіту про незалежну оцінку вартості майна та зобов`язання державного виконавця призначити експертизу об`єкту нерухомого майна із залученням судових експертів; за необхідності - надати письмові заперечення на відзив державного виконавця. На виконання вказаної ухвали скаржником 22.09.2020 подано заяву, в якій, за змістом, наведено заперечення на відзив ДВС, зокрема, щодо рецензування звіту про оцінку майна, водночас, зазначено, що скаржник просить долучити до матеріалів справи нормативно-правове обґрунтування заявлених у скарзі вимог про визнання протиправним звіту про незалежну експертизу об`єкту нерухомого майна. Вказана заява долучена судом до матеріалів справи та приймається до уваги при розгляді скарги.

22.09.2020 від Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) через канцелярію суду надійшли засвідчені копії матеріалів виконавчого провадження №50435014 (заяви стягувача про відкриття провадження та виконавчого листа) та звіт про незалежну оцінку вартості майна від 21.09.2019, виконаний суб`єктом оціночної діяльності ОСОБА_2 .

В засідання суду представником ДВС подано для огляду матеріали виконавчого провадження №50435014, копії необхідних для розгляду скарги документів, за відсутності заперечень учасників та враховуючи, що матеріали виконавчого провадження досліджувались судом за клопотанням скаржника та з метою забезпечення повного, всебічного та об`єктивного розгляду скарги, судом долучено до матеріалів справи.

Скаржник, ОСОБА_1 , підтримав доводи та вимоги скарги на дії державного виконавця у повному обсязі. Вважає, що внаслідок проведених торгів та реалізації належного йому майна мала б бути погашена заборгованість за двома виконавчими провадженнями, а внаслідок протиправного звіту про незалежну оцінку вартості майна від 21.09.2019, що містить оцінку майна, яка на думку скаржника, не відповідає дійсності, було погашено лише частину боргу.

Представник ДВС в засіданні суду проти задоволення скарги заперечує, вважає її безпідставною та просить відмовити у її задоволенні.

Заслухавши пояснення учасників, дослідивши матеріали справи, зібрані у справі докази, дійшов наступного висновку.

Згідно зі ст. 447 ЦПК України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цьогоКодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно з роз`ясненнями Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, що містяться в п.24 постанови №6 від 07.02.2014 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», у справах за скаргами стягувача чи боржника на дії державного виконавця, пов`язані з арештом і вилученням майна та визначенням вартості й оцінки цього майна, суд перевіряє відповідність цих дій положенням статей 57, 58 Закону про виконавче провадження. При цьому судам необхідно враховувати, що визначення вартості майна боржника проводиться самим державним виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості, крім випадків, коли застосовуються оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден. При складності визначення вартості майна (окремих предметів) чи наявності у боржника або стягувача заперечень проти передачі арештованого майна боржника для реалізації за ціною, визначеною державним виконавцем, до участі у виконавчому провадженні і проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден залучається суб`єкт оціночної діяльності - суб`єкт господарювання, який провадить свою діяльність відповідно доЗакону України від 12 липня 2001 року № 2658-III «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні».

При цьому суди мають враховувати, що суб`єкт оціночної діяльності є учасником виконавчого провадження, а не посадовою особою державної виконавчої служби і його звіт про оцінку майна є результатом практичної діяльності фахівця-оцінювача, а не актом державного органу. Тому вимоги заявника в частині оскарження оцінки майна, визначеної за результатами рецензування, підлягають розгляду у порядку цивільного судочинства.

Такі вимоги сторони виконавчого провадження розглядаються не у позовному провадженні, а як оскарження рішення державного виконавця про оцінку майна в процесуальному порядку, передбаченому розділом VII ЦПК, оскільки є процесуальною дією державного виконавця незалежно від того, яка конкретно особа (сам державний виконавець, залучений ним суб`єкт оціночної діяльності чи особа, яка рецензувала звіт про оцінку майна) здійснювала відповідні дії, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб`єктом оціночної діяльності.

Таким чином, незалежно від того, ким саме виконаний Звіт про оцінку майна: державним виконавцем особисто чи суб`єктом оціночної діяльності, який був призначений державним виконавцем в межах конкретного виконавчого провадження, оскарження стороною виконавчого провадження такої оцінки повинно відбуватися шляхом подання скарги на дії державного виконавця, так як виконавчо-процесуальні відносини виникли між сторонами виконавчого провадження та державним виконавцем і між державним виконавцем та суб`єктом оціночної діяльності.

Як встановлено судом, на примусовому виконанні у Житомирському районному відділі державної виконавчої Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) перебуває виконавче провадження, внесене в автоматизовану систему виконавчих проваджень за № 50435014 з примусового виконання виконавчого листа № 2-215/12 від 21.07.2014, виданого Житомирським районним судом Житомирської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованість за кредитним договором № 014/4708//81/104392 від 16.02.2007 року в сумі 635 762,52 грн., з них: заборгованість за кредитом 476815,76 грн., заборгованість за відсотками 124 512,88 грн., пеня за прострочення відсотків по кредиту 34433,88 грн., судовий збір в розмірі 1700,00 грн., витрати на інформаційно-технічне забезпечення в розмірі 120,00 грн.

14.03.2016 державним виконавцем було відкрито виконавче провадження.

У процесі примусового виконання вказаного виконавчого листа №2-215/12 державним виконавцем було описано та арештовано об`єкт незавершеного будівництва, відсоток готовності 89%, який розташований на земельній ділянці загальною площею 0,1100 га., за адресою: АДРЕСА_2 , про що було складено постанову про опис та арешт майна боржника від 02.09.2019.

09.09.2019 державним виконавцем винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження, за яким об`єднано виконавчі провадження №50435014, №59981060, у зведене виконавче провадження №60007142.

23.09.2019 у виконавчому провадженні №50435014 винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності- суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні, якою встановлено, що за боржником на праві власності зареєстрована земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 , та об`єкт незавершеного будівництва на земельній ділянці, та постановлено призначити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ОСОБА_2 , який має сертифікат, виданий 19.08.2019 за №654/19, виданий Фондом державного майна України, строк дії до 19.08.2022, для визначення вартості вказаного майна.

Відповідно до оспорюваного звіту №190923-Ж про незалежну оцінку вартості майна ОСОБА_1 від 21.11.2019 (далі по тексту Звіт), у скарзі, клопотанні та заяві по справі ОСОБА_1 зазначав дату звіту 21 вересня 2019, вартість об`єкту незавершеного будівництва (житловий будинок) загальною площею 357,4 кв.м., визначена оцінювачем у сумі 776169,00грн, без ПДВ; вартість земельної ділянки 130086,00 грн без ПДВ.

Матеріали виконавчого провадження містять також лист старшого державного виконавця Іщука А.О. від 03.12.2019 про направлення ОСОБА_1 копії звіту про експертну грошову оцінку від 21.09.2019 до відома, в ході примусового виконання виконавчого листа №2-215/12 від 21.07.2014, виданого Житомирським районним судом Житомирської області, а також, конверт, в якому було надіслано скаржнику кореспонденцію суду за адресою АДРЕСА_3 та який 08.01.2020 повернувся до ДВС не врученим адресату. Як підтвердив скаржник в засіданні, раніше він був зареєстрований за вказаною адресою. Згідно з довідкою пошти, причина повернення кореспонденції, адресованої ОСОБА_3 , - «за закінченням терміну зберігання».

В матеріалах виконавчого провадження міститься також копія довідки від 08.01.2020, яку державний виконавець подав ЖФ ДП «СЕТАМ» про те, що станом на 08.01.2020 інформація щодо оскарження сторонами виконавчого провадження та іншими способами звіту від 21.11.2019 про оцінку вищевказаного нерухомого майна у встановленому законом порядку, у відділі відсутня. При цьому, у довідці зазначається, що зберігачем майна є боржник ОСОБА_1 , який має можливість забезпечити його демонстрацію та передачу переможцю електронних торгів.

Матеріали виконавчого провадження містять також копію заяви ОСОБА_1 від 30.04.2020 про те, що йому стало відомо про реалізацію належного йому майна та що він має намір оскаржувати оцінку майна, оскільки вона не відповідає дійсності. В цій же заяві ОСОБА_1 просив долучити до матеріалів ВП 50435098 висновок про вартість майна. Згідно зареєстрованого вхідного номеру, вказана заява надійшла до відділу ДВС 04.05.2020.

В матеріалах виконавчого провадження знаходиться також ухвала Житомирського районного суду Житомирської області від 12.05.2020 у справі №278/1178/20, винесена за результатом розгляду заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, якою ухвалено накласти арешт на належний ОСОБА_1 об`єкт незавершеного будівництва та ухвалено зупинити його реалізацію. Вказана ухвала була надіслана судом відділу ДВС та ДП «СЕТАМ», проте, у відповідь суду було повідомлено начальником відділу ДВС в листі від 15.05.2020 про те, що зупинити реалізацію об`єкта не являється можливим, оскільки торги згідно з протоколом ДП «СЕТАМ» від 04.05.2020 №478317 відбулися.

Протокол проведення електронних торгів №478/317 по лоту №415059 було надіслано ДП «СЕТАМ» із супровідним листом відділу ДВС та отримано останнім 13.05.2020. Відповідно до вказаного протоколу проведення електронних торгів, об`єкт незавершеного будівництва, загальною площею 367,4 кв.м. та земельна ділянка площею 0,11га, за адресою АДРЕСА_1 , було реалізовано за ціною продажу 634378,50 грн учаснику, який запропонував найвищу цінову пропозицію.

15.05.2020 начальник відділу ДВС повідомив ДП «СЕТАМ» про надходження на рахунок з обліку депозитних сум відділу грошових коштів в сумі 602659,57 грн від переможця електронних торгів по лоту №415059, в повному обсязі.

15.05.2020 старшим державним виконавцем Кравцовою С.Е. складено акт державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки та затверджено такий акт начальником Житомирського районного відділу ДВС Центрально-західного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Хмельницький).

Згідно з розпорядженням №50435014 від 19.05.2020 начальника відділу, адресованому старшому державному виконавцю, здійснено перерахування грошових коштів, що надішли від реалізації об`єкту нерухомого майна скаржника, зокрема, на користь ПАТ «Райффайзен банк Аваль» перераховано 540617,80 грн.

Як вбачається з матеріалів справи та підтвердив ОСОБА_1 проведені прилюдні торги ним не оспорювались.

Стверджуючи про невідповідність дійсності вартості майна згідно з оспорюваною оцінкою за звітом №190923-Ж про незалежну оцінку вартості майна, скаржник подав до суду виконаний за його замовленням звіт про оцінку домоволодіння, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 від 28.04.2020 (а.с.9-34), в якому зазначено, що суб`єкт оціночної діяльності ТОВ «Центр будівельних та земельних експертиз» (м.Житомир), водночас засвідчено звіт та додано сертифікат суб`єкта оціночної діяльності, виданий товариству з додатковою відповідальністю «Експертна група «Соломон» (с.Глибочиця). Метою оцінки у вказаному звіті зазначено, що «визначена в звіті вартість може бути використана для встановлення величини ринкової для прийняття управлінського рішення»; згідно висновку про вартість майна за даним звітом призначенням оцінки вказано «консультація замовника для прийняття управлінського рішення». Відповідно до даного звіту та висновку про вартість майна, величина ринкової вартості, отриманої в результаті оцінки 2 546 700,00 грн, в т.ч. житловий будинок 2 271 800,00 грн та земельна ділянка 274 900,00 грн.

Відповідно до ст.57 Закону України «Про виконавче провадження», визначення вартості майна боржника здійснюється за взаємною згодою сторонами виконавчого провадження. У разі якщо сторони виконавчого провадження, а також заставодержатель у 10-денний строк з дня винесення виконавцем постанови про арешт майна боржника не досягли згоди щодо вартості майна та письмово не повідомили виконавця про визначену ними вартість майна, виконавець самостійно визначає вартість майна боржника. Звіт про оцінку майна має бути складений не раніше дати винесення постанови про арешт такого майна. У разі якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна. Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання. У разі якщо визначити вартість майна (окремих предметів) складно, виконавець має право залучити суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для проведення оцінки майна. Виконавець повідомляє про результати визначення вартості чи оцінки майна сторонам не пізніше наступного робочого дня після дня визначення вартості чи отримання звіту про оцінку. У разі якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в 10-денний строк з дня отримання відповідного повідомлення. Сторона вважається ознайомленою з результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна, якщо їй надіслано повідомлення про результати визначення вартості чи оцінки майна за адресою, зазначеною у виконавчому документі, або за місцем фактичного проживання чи перебування такої сторони, достовірно встановленим виконавцем. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом. Звіт про оцінку майна у виконавчому провадженні є дійсним протягом шести місяців з дня його підписання суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання. Після закінчення цього строку оцінка майна проводиться повторно.

Відповідно до ч.1 ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Оцінка майна боржника є одним з етапів у процедурі виконавчого провадження.

Згідно зі ст.19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст.3 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» оцінка майна, майнових прав (далі - оцінка майна) - це процес визначення їх вартості на дату оцінки за процедурою, встановленою нормативно-правовими актами, зазначеними в статті 9 цього Закону (далі - нормативно-правові акти з оцінки майна), і є результатом практичної діяльності суб`єкта оціночної діяльності.

Процедури оцінки майна встановлюються нормативно-правовими актами з оцінки майна. У випадках проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна. У випадках самостійного проведення оцінки майна органом державної влади або органом місцевого самоврядування складається акт оцінки майна. Вимоги до звітів про оцінку майна та актів оцінки майна встановлюються відповідно достатті 12 цього Закону.

Статтею 12 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» передбачено, що звіт про оцінку майна є документом, що містить висновки про вартість майна та підтверджує виконані процедури з оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності - суб`єктом господарювання відповідно до договору.

Згідно зі ст.9 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» методичне регулювання оцінки майна здійснюється у відповідних нормативно-правових актах з оцінки майна: положеннях (національних стандартах) оцінки майна (1440-2003-п, 1442-2004-п,1655-2006-п, 1185-2007-п), що затверджуються Кабінетом Міністрів України, методиках та інших нормативно-правових актах, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України.

За змістом п.50 Національного стандарту № 1, проведенню незалежної оцінки майна передує підготовчий етап, на якому здійснюється: ознайомлення з об`єктом оцінки, характерними умовами угоди, для укладення якої проводиться оцінка; визначення бази оцінки; подання замовнику пропозицій стосовно істотних умов договору на проведення оцінки.

Згідно з п. п. 15, 16, 52 Національного стандарту № 1, методи проведення оцінки, що застосовуються під час визначення ринкової вартості об`єкта оцінки у разі використання порівняльного підходу, повинні ґрунтуватися на результатах аналізу цін продажу (пропонування) на подібне майно.

Визначення ринкової вартості об`єкта оцінки за допомогою порівняльного підходу ґрунтується на інформації про ціни продажу (пропонування) подібного майна, достовірність якої не викликає сумнівів у оцінювача. У разі відсутності або недостатності зазначеної інформації у звіті про оцінку майна зазначається, якою мірою це вплинуло на достовірність висновку про ринкову вартість об`єкта оцінки.

Оцінювач самостійно здійснює пошук інформаційних джерел (за винятком документів, надання яких повинен забезпечити замовник оцінки згідно з договором), їх аналіз та виклад обґрунтованих висновків. При цьому оцінювач повинен проаналізувати всі інформаційні джерела, пов`язані з об`єктом оцінки, тенденції на ринку подібного майна, інформацію про угоди щодо подібного майна, які використовуються у разі застосування порівняльного підходу, та іншу істотну інформацію. У разі неповноти зазначеної інформації або відсутності її взагалі у звіті про оцінку майна зазначається негативний вплив цього факту на результати оцінки.

У п.3 Національного стандарту №1 визначено, що подібне майно - це майно, що за своїми характеристиками та (або) властивостями подібне до об`єкта оцінки і має таку саму інвестиційну привабливість.

Доводи заявника про те, що оцінювачем ОСОБА_2 порушено вимоги законодавства про оцінку майна, оскільки оцінювач брав до уваги при здійсненні оцінки об`єкти, які не можуть бути прирівняні до його будинку та земельної ділянки, не можуть визнаватися судом обгрунтованими, оскільки звіт про оцінку майна містить аналіз найбільш ефективного використання об`єкта нерухомості, огляд ринку нерухомості Житомирської області, підходи, що застосовуються при оцінці нерухомості та обґрунтування їх застосування (для оцінки об`єкту незавершеного будівництва оцінювачем використано два ціноутворюючі підходи порівняльний та доходний; для оцінки земельної ділянки методичний підхід зіставлення цін продажу подібних земельних ділянок), методику оцінки земельної ділянки, узгодження результатів розрахунків вартості об`єкта оцінки (об`єкта незавершеного будівництва та земельної ділянки), а також, заяву оцінювача про якість використаних вихідних даних та іншої інформації. У вказаній заяві про якість використаних вихідних даних та іншої інформації оцінювачем засвідчено, зокрема, що фактичні дані, наведені у звіті, є вірними; аналіз і висновки обмежуються лише наведеними у звіті висновками і обмежувальними умовами і є власним професійним судженням оцінювача, а також, що інспекцію об`єкта, що був предметом цього звіту, виконано особисто оцінювачем. В оспорюваному Звіті наведено об`єкти-аналоги, обрані для порівняння для визначення оцінки, розташовані в тому ж населеному пункті, тому ж районі, та подібні за технічними характеристиками, тому вважати неправильним вибір аналогів для порівняння ринкових цін, суд підстав не вбачає. Наведені у скарзі доводи не свідчать про невідповідність дійсності визначеної оспорюваним Звітом вартості майна, а також, жодним чином не обґрунтовано нормативно-правових підстав для визнання Звіту протиправним.

Доводи скарги щодо поверхневого опису майна, без обстеження всередині будинку, не беруться судом до уваги, оскільки в самому звіті зазначено про те, що «під час зовнішнього огляду будівлі ніяких пошкоджень, що свідчать про розвиток деструктивних процесів в конструктивних елементах не виявлено. До внутрішнього огляду оцінювачів не допущено.» Жодних доказів щодо неналежного дослідження об`єкту оцінки, скаржником не доведено, а судом не встановлено.

Посилання скаржника на Звіт про оцінку будинковолодіння, складеного 28.04.2020 за замовленням ОСОБА_1 , за яким вартість вказаного майна складає 2 546 700,00 грн, суд вважає такими, що не спростовують висновки, викладені у оспорюваному Звіті від 22.11.2019, виходячи з наступного.

Як уже зазначалось, метою оцінки наданого скаржником звіту від 28.04.2020 є визначення вартості для консультації замовника для прийняття управлінського рішення.

Тоді як метою оцінки суб`єкта оціночної діяльності ОСОБА_2 визначення ринкової вартості об`єкта оцінки для подальшої реалізації шляхом продажу через аукціон.

Суд також враховує різницю у часі проведення оцінки майна: оцінка за оспорюваним Звітом відбувалась станом на 21 листопада 2019 року, а за замовленням скаржника оцінка відбувалась 28 квітня 2020 року. Відсутні підстави вважати обґрунтованими доводи скаржника про невідповідність оцінки вартості майна, здійсненої майже за півроку до проведення скаржником оцінки вартості цього майна, з якою він порівнює оцінку за оспорюваним Звітом.

З огляду на зазначене, суд вважає відсутніми підстави вважати, що оскаржувана оцінка вартості вказаного вище майна проведена без дотримання норм чинного в Україні законодавства.

Окрім того, ОСОБА_1 не скористався своїм правом на рецензування звіту з оцінки, що є єдиним законодавчо встановленим способом спростування результатів оцінки, про що, з посиланням на правові висновки Верховного Суду, стверджує сам скаржник у своїй заяві від 22.09.2020.

Також, жодними правовими нормами не передбачено право чи обов`язок державного виконавця встановлювати та/чи перевіряти правильність оцінки майна, здійсненої суб`єктами оціночної діяльності-суб`єктами господарювання.

Відповідно до ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом із тим, скаржник не надав належних та допустимих доказів того, що дії державного виконавця по проведенню оцінки арештованого майна суперечать вимогам чинного законодавства, а також що висновок про проведення оцінки нерухомого майна є необ`єктивним, та що звіт про оцінку майна складений з порушенням відповідних нормативно-правових актів з оцінки майна (положення (національних стандартів) оцінки майна, що затверджуються Кабінетом Міністрів України; методик та інших нормативно-правових актів, які розробляються з урахуванням вимог положень (національних стандартів) і затверджуються Кабінетом Міністрів України або Фондом державного майна України).

За правилами п.3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

Оскільки судом не встановлено і скаржником не доведено порушення його прав та вимог закону державним виконавцем Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький), суд вважає, що в задоволенні скарги належить відмовити.

Крім того, заявник просить вважати причину пропуску строку поважними, оскільки скаржник, за його твердженням, був ознайомлений зі звітом про незалежну оцінку вартості майна від 21.11.2019 при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження 30.04.2020, а вже 05.05.2020 до Житомирського районного суду Житомирської області надійшла скарга ОСОБА_1 на дії державного виконавця. Суд вважає, що заявником пропущено строк звернення до суду з скаргою на дії державного виконавця з поважних причин, тому він має бути поновлений.

Керуючись ст.ст.3,4,12,13,76-81,259-261,268,352-355,447-451 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Поновити ОСОБА_1 строк для подання скарги на дії державного виконавця як пропущений з поважної причини.

У задоволенні скарги ОСОБА_1 на дії державного виконавця Житомирського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) - відмовити.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення та може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги на ухвалу суду безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Т.А.Воробйова

Повний текст ухвали підписано 29.09.2020.

роздрук.прим.:

1 - до справи

2 - скаржнику

3 - державному виконавцю