Справа № 134/1946/19
Провадження № 22-ц/801/670/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Зарічанський В. Г.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 рокуСправа № 134/1946/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 05 лютого 2020 року, ухвалене суддею Крижопільського районного суду Вінницької області Зарічанським В.Г.,

ВСТАНОВИВ:

В листопаді 2019 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_3 з участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служби у справах дітей Крижопільської районної державної адміністрації Вінницької області про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованні.

Мотивуює позовні вимоги тим, що 11.09.2012 між позивачем та відповідачем було зареєстровано шлюб, який 25.04.2017 було розірвано. В період шлюбу у сторін народилася донька ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідач разом з донькою переїхала на інше місце поживання в смт. Крижопіль Вінницької області.

Фактично з самого моменту розлучення між ними почалися непорозуміння щодо прийняття участі у вихованні доньки, її відвідуванні, створювалися штучні перешкоди зі сторони відповідача щодо неможливості його нормального спілкування з донькою.

ОСОБА_2 вказує, що всі намагання мирним шляхом врегулювати даний спір призводили до конфліктів, оскільки відповідач перешкоджала йому зустрічатися з донькою, а саме заблокувала вхідні дзвінки та використовувала інші засоби. Також під час його зустрічей та спілкування з дитиною, ОСОБА_3 вчиняла суперечки, сварки із ним, дозволяючи собі образи, неприємні висловлювання, нарікання на його адресу та на адресу його теперішньої сім`ї, дружини і дитини, а також на адресу його батьків і інших рідних.

Позивач зазначає, що неодноразово звертався до Служби у справах дітей Крижопільської райдержадміністрації, на що голова Крижопільської районної державної адміністрації у Вінницькій області №01-20/396 від 07.02.2018 ОСОБА_2 надав витяг з протоколу засідання комісії від 29.01.2018, в якому вирішено: ОСОБА_3 надавати можливість та підтримувати на регулярній основі особисті відносини та прямі особисті контакти батька з дитиною та, в разі подальшого перешкоджання, йому рекомендовано звернутися до суду.

Однак відповідач не виконує рішення комісії і чинить перешкоди у спілкуванні з дитиною, обмежуючи його право брати участь у вихованні доньки, що стало підставою для звернення до суду з позовом.

У позові ОСОБА_2 просив суд визначити способи та порядок його участі у вихованні та спілкуванні з донькою у наступний спосіб: в якому просив: 1) попередити ОСОБА_3 про неприпустимість у подальшому порушення з її боку батьківських обов`язків щодо їхньої спільної малолітньої дитини - ОСОБА_4 , та про можливі наслідки у разі їх неналежного виконання - позбавлення батьківських прав чи передачі ОСОБА_4 для виховання батьку ОСОБА_1 ; 2) зобов`язати відповідача ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вихованні, зустрічах і вільному спілкуванні з донькою ОСОБА_4 під час її знаходження в будь яких громадських місцях, медичних закладах, спортивних об`єктах, освітніх гуртках, муніципальних службах, школах, дитячих садках, інститутах, університетах без обмеження в часі; 3) зобов`язати ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_1 в організації зустрічей з психологом для встановлення психологічного стану ОСОБА_4 , на предмет її стану здоров`я; 4) зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вільному спілкуванні з донькою телефоном, якщо він куплений ОСОБА_1 .. Дбайливо ставитись до телефону, купленого і переданого для спілкування ОСОБА_4 (постійно тримати його в зарядженому стані та не допускати поломки); 5) зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкоди ОСОБА_1 у вільному спілкуванні з донькою будь-якими іншими засобами зв`язку (дитячі smart годинники, засоби відео зв`язку), якщо ці засоби куплені ОСОБА_1 .. Дбайливо ставитись до засобів зв`язку, куплених і переданих для спілкування ОСОБА_4 (постійно тримати їх в зарядженому стані та не допускати їх поломки); 6) зобов`язати ОСОБА_3 негайно повідомляти шляхом надання точної інформації ОСОБА_1 про погіршення стану здоров`я дитини, зміну місця її проживання та місця її перебування, в т.ч. у дошкільному чи навчальному закладі, а у разі настання таких змін повідомляти, про це батька дитини не пізніше ніж за добу, з обов`язком узгоджувати з батьком дитини - ОСОБА_1 рішень стосовно вибору навчальних закладів, закладів спортивного та творчого розвитку, лікувально-профілактичних закладів для дитини; 7) зобов`язати ОСОБА_3 повідомляти ОСОБА_1 (не пізніше, як за 60 хвилин), якщо дитина не йде до дитячого садочку чи будь-яким іншим чином змінюється її розклад дня; 8) визначити ОСОБА_1 спосіб участі у вихованні дитини ОСОБА_4 (на протязі шести місяців з моменту набрання рішенням законної сили в присутності ОСОБА_3 за її бажанням, потім без неї) в якому: - Зобов`язати ОСОБА_3 передавати ОСОБА_1 доньку ОСОБА_4 два рази на тиждень з 16:30 до 19:00 для проведення часу за розсудом ОСОБА_1 (по парних тижнях в понеділок та середу, по не парних тижнях у вівторок та четвер) у підготовленому для спілкування стані, одягнутою відповідно до погоди та сезону, та не втручатися у їх особисте спілкування. Місцем передачі вважати місце проживання дитини ( АДРЕСА_1 ) або адресу дитячого садочка (м.Одеса, вул. Транспортна 8а) або будь-яке інше місце за згодою ОСОБА_1 .. Якщо під час передачі ОСОБА_3 не може бути присутньою, зобов`язати ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_1 забирати дитину в іншої на той час відповідальної за дитину особи (наприклад, виховательки дитячого садочку) з обов`язковим її поверненням за місцем проживання ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ; - зобов`язати ОСОБА_3 передавати ОСОБА_1 доньку ОСОБА_4 кожного тижня в один вихідний день з 12:00 до 19:00 для проведення часу за розсудом ОСОБА_1 (по парних тижнях в суботу, по не парних тижнях в неділю) у підготовленому для спілкування стані одягнутою відповідно до погоди та сезону за місцем проживання ОСОБА_1 та ОСОБА_5 ( АДРЕСА_2 та не втручатися у їх особисте спілкування з подальшим її поверненням ОСОБА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 ( АДРЕСА_3 ) не пізніше 19: 00 ; - Зобов`язати ОСОБА_3 передавати ОСОБА_1 доньку ОСОБА_4 в день її народження ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ),"День святого Миколая" (19 грудня), "Новий рік" (31грудня), Різдво (7 січня) та інші офіційні свята чи наступного дня (за домовленістю) з 16:00 до 19:00 для привітання і одержання подарунків від батька та проведення часу за розсудом ОСОБА_1 у підготовленому для спілкування стані одягнутою відповідно до погоди та сезону та не втручатися у їх особисте спілкування. Місцем передачі вважати місця проживання дитини ( АДРЕСА_1 ) або адреса дитячого садочка (м. Одеса, вул. Транспортна 8а) або будь-яке інше місце за згодою ОСОБА_1 .. Якщо під час передачі ОСОБА_3 не може бути присутньою, зобов`язати ОСОБА_3 не перешкоджати ОСОБА_1 забирати дитину в іншої на той час відповідальної за дитину особи (наприклад, виховательки дитячого садочку) з подальшим її поверненням ОСОБА_1 за місцем проживання ОСОБА_4 ( АДРЕСА_1 ).

Відповідач подала відзив на позовну заяву, в якому просила в задоволенні позову відмовити та зазначила, що не чинила і в подальшому не буде чинити жодних перешкод у спілкуванні позивача та його родини із донькою. Тобто вказувала на безпідставність та необґрунтованість позовних вимог.

Рішенням Крижопільського районного суду Вінницької області від 05 лютого 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

З таким рішенням позивач не погодився та оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове про задоволення позову, посилаючись на неповне з`ясування обставин, які мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Одним із головних доводів апеляційної скарги зазначено те, що судом не було повністю досліджено всіх доказів та не враховані всі істотні обставини справи. Зокрема суд не врахував докази того, що відповідач чинить перешкоди позивачу у спілкуванні з дитиною, а невизнання нею позову цю обставину підтверджує.

В свою чергу ОСОБА_3 подала до суду відзив на апеляційну скаргу, в якому просив апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Учасники справи в судове засідання не з`явилися,однак надали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Розгляд справи проводиться без участі сторін.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги та в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, дослідивши матеріали та обставини справи, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду відповідає.

Судом встановлено, що сторони є батьками малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.11).

Після припинення шлюбних відносин малолітня дитина залишилася проживати з відповідачем у справі.

З відповіді начальника служби у справах дітей райдержадміністрації № 15 від 21.01.2019 слідує, що ОСОБА_3 в черговий раз роз`яснено норми чинного законодавства щодо неприпустимості перешкоджань у спілкуванні доньки з батьком, службою неодноразово використовувались заходи досудового вирішення питання, спрямовані на усунення порушень права позивача на спілкування з дитиною (а.с. 12-13).

Проведено профілактичну бесіду з відповідачем у телефонному режимі, та профілактичні роботи, що підтверджується актом від 18.01.2019 (а.с. 14-15); звітною інформацією (а.с. 18-19).

Витягом із протоколу № 1 засідання комісії з питань захисту прав дитини райдержадміністрації від 29.01.2019 встановлено, що розглянуто питання ОСОБА_1 про усунення перешкод у спілкуванні з його малолітньою донькою ОСОБА_4 та вирішено надавати можливість підтримувати на регулярній основі особисті відносини та прямі особисті контакти з дитиною - ОСОБА_4 за місцем проживання матері дитини. (а.с.21).

Між сторонами виник спір щодо участі батька у спілкуванні і вихованні дитини.

Будь-який сімейний спір стосовно дитини має вирішуватися з урахуванням та якнайкращим забезпеченням інтересів дитини.

У статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, закріплено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ст. ст. 6, 27 вказаної Конвенції держави - учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини; визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини.

Згідно ч. 8 ст. 7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 СК України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Мати, батько та дитина мають право на безперешкодне спілкування між собою крім випадків, коли це право обмежене законом (ст. 153 СК України).

Відповідно до ч.ч. 1 та 2 ст. 15 Закону України «Про охорону дитинства» дитина, яка проживає окремо від батьків або одного з них, має право на підтримання з ними регулярних особистих стосунків і прямих контактів. Батьки, які проживають окремо від дитини, зобов`язані брати участь у її вихованні і мають право спілкуватися з нею, якщо судом визнано, що таке спілкування не перешкоджатиме нормальному вихованню дитини.

Суд першої інстанції, відмовляючи в задоволенні позову, свій висновок мотивував тим, що позивачем не надано доказів на підтвердження факту вчинення відповідачем ОСОБА_3 перешкод у спілкуванні з дитиною та її вихованню.

Відповідно до ч. ч. 1, 5-7ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи зазначені обставини, суд першої інстанції фактично дійшов правильного висновку, що матеріали справи не містять належних та допустимих доказів на порушення прав позивача, а тому підстави для задоволення позову - відсутні, з чим погоджується й апеляційний суд.

Доводи апеляційної скарги в цій частині є безпідставними, а тому до уваги колегією суддів не приймаються.

Крім того, як вбачається із відзиву відповідача ОСОБА_3 зазначила, що не чинила перешкод у спілкуванні та не заперечує проти зустрічей батька з донькою.

Апеляційний суд звертає увагу на наступне.

Згідно ст. 157 СК України питання виховання дитини вирішується батьками спільно. Той із батьків, хто проживає окремо від дитини, зобов`язаний брати участь у її вихованні і має право на особисте спілкування з нею. Той із батьків, з ким проживає дитина, не має права перешкоджати тому з батьків, хто проживає окремо, спілкуватися з дитиною та брати участь у її вихованні, якщо таке спілкування не перешкоджає нормальному розвиткові дитини. Батьки мають право укласти договір щодо здійснення батьківських прав та виконання обов`язків тим з них, хто проживає окремо від дитини. Договір укладається у письмовій формі та підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до ст. 158 СК України за заявою матері, батька дитини орган опіки та піклування визначає способи участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею того з батьків, хто проживає окремо від неї. Рішення про це орган опіки та піклування постановляє на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення. Рішення органу опіки та піклування є обов`язковим до виконання. Особа, яка ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування; зобов`язана відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану тому з батьків, хто проживає окремо від дитини.

Згідно ст. 159 СК України, якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною, та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 19 СК України передбачено, що при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини обов`язковою є участь органу опіки та піклування. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно ст. 19 ч. 6 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Аналіз зазначених норм права свідчить про те, що діючим законодавством визначено порядок вирішення питання щодо участі батьків у вихованні дитини та спілкуванні з нею. Рішення органу опіки та піклування з вищезгаданого питання є обов`язковим для батьків, і лише у випадку вчинення перешкод того із батьків, з ким проживає дитина, тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема, якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод.

Таким чином, у випадку встановлення судом перешкод з боку того з батьків з ким проживає дитина, тому з батьків, який проживає окремо, суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Як вбачається із матеріалів справи ОСОБА_1 не звертався до органу опіки та піклування з приводу врегулювання конфлікту сторін, а саме про усунення перешкод у його спілкуванні та вихованні дитини, визначення способу його участі в такому спілкуванні та вихованні відповідно до вимог чинного законодавства.

Рішення, як того вимагає ст. 158 СК України, щодо визначання способів участі у вихованні дитини та спілкуванні з нею відносно позивача відповідний та уповноважений на це орган опіки та піклування не приймав.

Тобто, на переконання апеляційного суду позов ОСОБА_1 є передчасним, а відтак безпідставним та необґрунтованим. Обставини, які б підтверджували порушення його прав, матеріали справи не містять.

Вінницький апеляційний суд звертає увагу, що ОСОБА_1 не позбавлений можливості для захисту своїх прав, як батька, звернутися у відповідний орган опіки та піклування для прийняття ним рішення, яке є обов`язковим до виконання батьками дитини.

Якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною, та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування.

Наведені доводи апеляційної скарги також не містять посилання на докази, які б спростовували висновки суду і впливали на їх законність, а зводяться до переоцінки доказів і незгоди заявника з висновками суду щодо їх оцінки стосовно встановлених обставин справи, містять посилання на факти, що були предметом дослідження й оцінки судом.

З огляду на викладене, позивач в супереч вимог ст.ст. 12, 81 ЦПК України не довів ті обставини, на які посилався звертаючись до суду із позовом, що є правильною підставою для відмови у задоволенні його вимог.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що розглядаючи спір, суд першої інстанції правильно визначив характер спірних правовідносин та норми права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну правову оцінку, внаслідок чого по суті ухвалив правильне рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване судове рішення без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст.ст. 375, 381, 382-384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Крижопільського районного суду Вінницької області від 05 лютого 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 24 березня 2020 року.

Головуючий М.М. Якименко

О.В. Ковальчук

Т.Б. Сало