Справа № 482/1687/20
Номер провадження 2-з/482/27/2020
У Х В А Л А

про забезпечення позову

01 жовтня 2020року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Сергієнка С.А.,

за участю секретаря Безкровної А.С.

розглянувши заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та про визнання зобов`язань за кредитним договором спільним зобов`язанням подружжя, стягнення частини витрат у зв`язку із виконанням кредитного договору, -

В С Т А Н О В И В:

30 вересня 2020 року представник позивача ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом від імені ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та про визнання зобов`язань за кредитним договором спільним зобов`язанням подружжя, стягнення частини витрат у зв`язку із виконанням кредитного договору.

Провадження у справі на час розгляду заяви про забезпечення позову не відкрито.

У обґрунтування самого позову та заяви про забезпечення позову представник позивача вказує, що 02 грудня 2016 року між позивачем ОСОБА_2 та відповідачем ОСОБА_3 укладений шлюб, який був зареєстрований Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області.

Від шлюбу подружжя мають неповнолітню дитину - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Власного житла родина не мала, тому подружжя вирішили взяти кредит для придбання власного житла. Однак, оскільки відповідач ОСОБА_3 не мав постійного місця роботи, то кредит на себе взяла позивачка. Так, 11.12.2019 ОСОБА_2 підписала Договір про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № НОМЕР_1 з АТ « Райффайзен Банк Аваль» на 94 тис. грн. під 52,9% строком на 29 місяців, до 11.05.2022 (копія заяви-Договору додається).

Отримані кредитні кошти у сумі 94 тис. грн. через два дні були витрачені на придбання однокімнатної квартири площею 55.4 кв.м. (житлова площа - 33,8 кв.м.) по АДРЕСА_1 .

13.12.2019 приватним нотаріусом Новоодеського НО Філіпенко О.М. посвідчено договір купівлі-продажу вказаної квартири, який від родини підписано ОСОБА_3 та до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на підставі рішення про державну реєстрацію №50204135 від 13.12.2019 року внесено запис (34629511) про право власності на квартиру за ОСОБА_3 .

За відсутності роботи у відповідача, кредитні зобов`язання позивачка виконувала та продовжує виконувати одноособово, утримуючи за свій рахунок й неповнолітню дитину.

Після оформлення за собою квартири, відповідач змінив ставлення до своєї родини та через півроку до Новоодеського районного суду подав позовну заяву про розірвання шлюбу (справа № №482/1175/20).

Одночасно відповідач вчиняє дії щодо продажу придбаної квартири, вважаючи її своєю власністю.

Вирішити питання з відповідачем щодо погашення кредиту, надання матеріальної допомоги на утримання сина, переоформлення квартири на дитину відповідач відмовився, навпаки намагається продати квартиру, тим самим залишити дружину та сина без житла, тому позивачка вимушена звернутися до суду за захистом своїх прав.

Позивач звернулася до суду з позовом у якому просить:

-визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину 1-кінатної квартири площею 55,4 кв.м. (жила - 33,8 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 , придбаної за 94 тис. грн.;

-визнати зобов`язання за Договором про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» (заява-Договір до Договору банківського обслуговування (укладеного підписанням Заяви про акцепт Публічної пропозиції/Угоди № СМОРІ-634570 від 29.08.2019 ) № 014-ІЮ-82-40602634, укладеному 11.12.2019 між ОСОБА_2 та АТ «Райффайзен Банк Аваль» спільним зобов`язанням подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , шлюб між якими був зареєстрований 2.12.2016року Центральним районним у місті Миколаєві відділом державної реєстрації актів цивільного стану ГТУЮ у Миколаївській області (актовий запис № 80411);

-стягнути з ОСОБА_3 сплачену нею на виконання Договору про відкриття поточного рахунку та надання кредиту «Кредит готівкою» № 014-РЮ-82-40602634, укладеному 11.12.2019 між ОСОБА_2 та АТ «Райффайзен Банк Аваль», за період з 11 грудня 2019 року до 18 вересня 2020 року 1/2 частину боргу в сумі 29759,3 грн.

Представник позивача вказує, що відповідач, як нинішній єдиний формальний власник спірної квартири може розпорядитись нею на власний розсуд, у зв`язку з чим існує очевидна небезпека відчуження цього майна ділянки, що може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя.

З метою запобігання відчуження спірного майна представник позивача просить суд забезпечити позов шляхом накладення арешту на однокімнатну квартиру площею 55,4 кв.м. (житлова площа - 33,8 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 , придбаної за 94 тис. грн. на підставі договору купівлі-продажу від 13.12.2019 року №810, посвідченого приватним нотаріусом Новоодеського нотаріального округу Філіпенко О.М., про що 13.12.2019 року внесено запис про право власності № 34629511 за ОСОБА_3 на підставі рішення про державну реєстрацію № 50204135 від 13.12.2019 року;

Крім того посилаючись на те, що у власності відповідача перебуває Ѕ частина земельної ділянки з кадастровим номером :12:0000115, площею 4.0131 га, розташованої на території Доманівської селищної ради Доманівського району Миколаївської області, для ведення сільськогосподарського виробництва, якою він не користується, оскільки не проживає в смт. Доманівка, інша Ѕ частина належить його сестрі ОСОБА_3 , яка розпоряджається цією земельною ділянкою на власний розсуд (витяг додається). При цьому відповідач не працює, доходів та іншого майна не має, що свідчить про виникнення складності при виконанні судового рішення про стягнення коштів.

Згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Відповідно до ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Частинами 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов може бути забезпечений зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 3 ст. 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 рішення по справі «Шмалько проти України» право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, невжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак і до порушення права особи на доступ до правосуддя в аспекті ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові № 6-605цс16 від 25 травня 2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення апеляційного суду м. Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

З`ясувавши обсяг позовних вимог ОСОБА_2 , оцінивши спосіб і обсяг забезпечення позову про яке просить представник позивача, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

Так, вид та об`єм забезпечення позову про яке просить представник позивача в частині арешту спірної квартири відповідає позовним вимогам, є співмірним з ними, не порушує права інших осіб.

Право власності на спірне майно, про визнання права власності на частку якого просить позивач у своїй позовній заяві та про арешт якого клопоче представник позивача у заяві про забезпечення позову, зареєстроване за відповідачем ОСОБА_3 .

Як вбачається із матеріалів позовної заяви та заяви про забезпечення позову, позовні вимоги ОСОБА_2 носять майновий характер, між сторонами існує спір, а невжиття заходів забезпечення позову в подальшому може призвести до ускладнення чи унеможливити виконання рішення суду стосовно вимоги про визнання права власності на частку у спільному майні подружжя.

Наявність ризику розпорядження відповідачем спірним нерухомим майном підтверджується доданими до заяви доказами, зокрема роздруківкою переписки сторін з телефону позивача, поясненнями мешканців с. Себине згідно яких відповідач висунув пропозицію про продаж спірної квартири.

З наведеного видно, що заява про забезпечення позову в частині накладення арешту на спірну квартиру обґрунтована і підлягає задоволенню.

Як передбачено положеннями частини 7 статті 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з частиною 3 статті 154 ЦПК України.

Стосовно вимоги заборонити суб`єктам державної реєстрації Миколаївської області здійснювати будь-які реєстраційні дії щодо земельної ділянки з кадастровим номером :12:0000115, площею 4.0131 га, для ведення сільськогосподарського виробництва, розташованої на території Доманівської селищної ради, Доманівський район, Миколаївської області, суд звертає увагу на наступні обставини.

Земельна ділянка за кадастровим номером :12:0000115, площею 4.0131 га, про обмеження реєстраційних дій щодо якої просить представник позивача з метою забезпечення позову, є земельною ділянкою сільськогосподарського призначення.

Пунктами 14, 15 розділу X «Перехідні положення» Земельного кодексу України передбачено, що до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення, але не раніше 1 січня 2020 року: 1) забороняється внесення права на земельну частку (пай) до статутних капіталів господарських товариств. 2) не допускається купівля-продаж або іншим способом відчуження земельних ділянок і зміна цільового призначення (використання) земельних ділянок, які перебувають у власності громадян та юридичних осіб для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, земельних ділянок, виділених в натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) для ведення особистого селянського господарства, а також земельних часток (паїв), крім передачі їх у спадщину, обміну земельної ділянки на іншу земельну ділянку відповідно до закону та вилучення (викупу) земельних ділянок для суспільних потреб, також крім зміни цільового призначення (використання) земельних ділянок з метою їх надання інвесторам - учасникам угод про розподіл продукції для здійснення діяльності за такими угодами.

У зв`язку із дією вищевказаного мораторію відповідач не має змоги відчужити належну йому частку зазначеної земельної ділянки до набрання чинності законом про обіг земель сільськогосподарського призначення.

Як вказує сам представник позивача, зазначена земельна ділянка є спільною частковою власністю відповідача та його сестри ОСОБА_3 , вказане також підтверджується витягом із Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Інформацією ДЗК.

У теперішній час відповідач та інший співвласник мають право укладати договори оренди вищевказаної земельної ділянки.

Представником позивач не обґрунтовано необхідність вжиття вказаного нею заходу забезпечення щодо земельної ділянки з кадастровим номером :12:0000115.

Крім того обмеження реєстраційних дій щодо зазначеної земельної ділянки потенційно може привести до втрати відповідачем та іншим співвласником прибутку від оренди землі, що жодним чином не забезпечить виконання рішення суду про стягнення із відповідача грошових коштів та становитиме не пропорційне втручання у права власності відповідача та іншого співвласника землі, які охороняються законодавством України та зокрема ст. 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

За таких обставин заява про забезпечення позову підлягає задоволенню частково.

Керуючись ст. ст. 149-157 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про поділ майна подружжя та про визнання зобов`язань за кредитним договором спільним зобов`язанням подружжя, стягнення частини витрат у зв`язку із виконанням кредитного договору задовольнити частково .

Накласти арешт на однокімнатну квартиру площею 55,4 кв.м. (житлова площа - 33,8 кв.м.) за адресою: АДРЕСА_1 , придбану за 94 тис. грн. на підставі договору купівлі-продажу від 13.12.2019року №810, посвідченого приватним нотаріусом Новоодеського нотаріального округу Філіпенко О.М., про що 13.12.2019 року внесено запис про право власності № 34629511 за ОСОБА_3 на підставі рішення про державну реєстрацію № 50204135 від 13.12.2019 року.

У іншій частині вимог про забезпечення позову відмовити .

Стягувач:

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_2 .

Боржник:

ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса проживання: АДРЕСА_3 , адреса реєстрації: АДРЕСА_4 .

Строк пред`явлення даної ухвали до виконання - 3 роки.

Ухвала суду про забезпечення позову є виконавчим документом і виконується негайно, в порядку встановленому для виконання судових рішень.

Примірник ухвали направити для негайного виконання всім особам, яких стосуються заходи забезпечення позову, а також відповідним державним та іншим органам для вжиття відповідних заходів.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів до Миколаївського апеляційного суду через Новоодеський районний суд Миколаївської області.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Головуючий суддя: С.А.Сергієнко