Номер провадження 2-о/225/256/2020
Єдиний унікальний номер судової справи225/3041/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" жовтня 2020 р. м. Торецьк

Дзержинський міський суд Донецької області у складі:

головуючого-судді Скиба М.М.,

за участю

секретаря судового засідання Савченко О.О.,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Дзержинського міського суду Донецької області цивільну справу за заявою Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області про визнання спадщини відумерлою,-

ВСТАНОВИВ:

Заявник у травні 2020 року звернувся до суду з заявою, в якій просить визнати спадщину у вигляді однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 31,6 кв.м., житловою площею 15,4 кв.м., яка залишилась після смерті ОСОБА_1 , відумерлою та передати її територіальній громаді м. Торецьк у власність.

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що згідно з даними Бюро технічної інвентаризації м. Торецька (далі - БТІ), у будинку АДРЕСА_2 загальною площею 31,6 м2, житлова - 15,4 м2, яка станом на 31.12.2012р. належала ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло надане відділом приватизації державного майна УЖКГ в/о «Дзержинськвугілля» від 28.02.1994р. № 18.

У Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відомості стосовно цієї квартири відсутні.

Згідно довідки Торецького міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області зазначено, що ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Торецьку Донецької області.

За даними Акта обстеження від 15.10.2019р. власник квартири помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З моменту смерті ОСОБА_1 минуло більше двадцяти року, за цей час перехід прав на вказане нерухоме майно не зареєстрований.

У зв`язку з тим, що з моменту відкриття спадщини, яка залишилась після смерті ОСОБА_1 пройшло більше одного року, перехід прав на вказане нерухоме майно не зареєстрований, виникла необхідність про визнання цієї спадщини відумерлою та передачу її територіальній громаді у власність відповідно до закону.

При цьому заявник зазначає, що згідно абзаців 10, 11 п. 9 листа Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування», у справах про визнання спадщини відумерлою судам слід звернути увагу на застосування абз. 2 п. 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК, відповідно до якого правила ст. 1277 ЦК про відумерле майно застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності ЦК. Зазначені положення застосовуються, якщо спадщина не перейшла до держави в порядку, передбаченому ст. 555 ЦК УРСР.

Представник заявника в судове засідання не з`явився, надав суду письмову заяву, в якій просив розглянути справу без його участі, заявлені вимоги підтримав повністю, наполягав на їх задоволенні.

Дослідив матеріали справи та надані докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено копію запису акту про смерть №140 від 24.02.1999 та повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про смерть (а.с. 25-26)

Після її смерті відкрилася спадщина у виді у вигляді однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 31,6 кв.м., житловою площею 15,4 кв.м.

З даними Бюро технічної інвентаризації м. Торецька (далі - БТІ), у будинку АДРЕСА_2 загальною площею 31,6 м2, житлова - 15,4 м2, яка станом на 31.12.2012р. належала ОСОБА_1 на підставі Свідоцтва про право власності на житло надане відділом приватизації державного майна УЖКГ в/о «Дзержинськвугілля» від 28.02.1994р. № 18. (а.с. 4)

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на житло від 28.02.1994 року, виданого відділом приватизації державного житлового фонду УЖКГ ВЛ «Дзержинськвугілля», квартира за адресою: АДРЕСА_3 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 . (а.с. 41).

Згідно з Інформаційною довідкою зі Спадкового реєстру №61406284 від 25.08.2020 р. та відповіддю на запит суду приватного нотаріуса Торецького міського нотаріального округу Рижкова О.О., №644/01-09 від 25.08.2020 р., після смерті ОСОБА_1 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , ніхто з відповідними заявами про прийняття спадщини від померлої до нотаріальної контори не звертався, спадкова справа не заводилася.

Отже судом встановлено, що з заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_1 ніхто не звертався та спадщину не прийняв, спадкоємці за заповітом і за законом судом не встановлені.

Судом також з`ясовано той факт, що з моменту смерті ОСОБА_1 пройшло більше 20 років.

У відповідності до ч.4 ст. 263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Частиною першою статті 15 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до частини першої статті 3 ЦПК України 2004 року кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав - це застосування цивільно-правових засобів з метою забезпечення цивільних прав.

Спірні правовідносини виникли щодо спадщини, відкритої після смерті ОСОБА_1 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкові відносини регулюються ЦК України, Законом України «Про нотаріат», Законом України «Про міжнародне приватне право» та іншими законами, а також прийнятими відповідно до них підзаконними нормативно-правовими актами.

Відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 01 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини та кола спадкоємців за законом. У разі коли спадщина, яка відкрилася до набрання чинності ЦК України і строк на її прийняття не закінчився до 01 січня 2004 року, спадкові відносини регулюються ЦК України.

Як встановлено судом, спадщина після смерті ОСОБА_1 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто під час дії ЦК УРСР, а тому положення саме цього Кодексу підлягають застосуванню при вирішенні питання про спадкування майна померлої.

Відповідно до статті 524 ЦК УРСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Якщо немає спадкоємців ні за законом, ні за заповітом, або жоден з спадкоємців не прийняв спадщини, або всі спадкоємці позбавлені заповідачем спадщини, майно померлого за правом спадкоємства переходить до держави.

Згідно зі статтями 525, 526 ЦК УРСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. Місцем відкриття спадщини визнається останнє постійне місце проживання спадкодавця, а якщо воно невідоме - місцезнаходження майна або його основної частини.

Статтею 548 ЦК УРСР передбачено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно з положеннями статті 549 ЦК УРСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 555 ЦК УРСР спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави якщо ні один із спадкоємців не прийняв спадщини.

Одночасно норми пункту 5 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, за якими ЦК України застосовується також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом, необхідно розуміти таким чином, що правила Книги шостої ЦК України може бути застосовано лише до спадщини, яка відкрилася після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким зі спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм статей 529-531 ЦК УРСР.

Відповідно до частини першої та третьої статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини, а нерухоме майно - за його місцезнаходженням.

Установивши, що спадщина після смерті ОСОБА_1 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , тобто до набрання чинності ЦК України з 01 січня 2004 року, суд вважає, що до цих правовідносин підлягають застосуванню норми законодавства, чинного на час відкриття спадщини, а саме ЦК УРСР, яким не передбачалася можливість визнання спадщини відумерлою та перехід прав і обов`язків від спадкодавця до органу місцевого самоврядування.

Крім наведеного, суд виходить з того, що оскільки після смерті спадкодавця протягом шестимісячного строку для прийняття спадщини ніхто спадщину не прийняв, то відповідно до статті 555 ЦК УРСР спадкове майно за правом спадкоємства перейшло до держави.

Аналогічні висновки викладено у постановах Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 391/769/17 (провадження № 61-39068св18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 671/1656/17 (провадження № 61-5099св18), від 21 жовтня 2019 року у справі № 671/1153/18-ц (провадження № 61-5353св19), від 21 жовтня 2019 року у справі № 671/23/19 (провадження № 61-7584св19), від 11 листопада 2019 року у справі № 671/24/19, (провадження № 61-8643св19), від 04 грудня 2019 року у справі № 671/1558/18 (провадження № 61-15487св19).

Враховуючи, що спадщина після смерті ОСОБА_1 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , то визнання її судом відумерлою на підставіст.1277 ЦК України, який набрав чинності з 01 січня 2004 року, є неправильним та суперечить зазначеним нормам матеріального права, а тому в задоволенні заяви Військово-цивільної адміністрації м. Торецьк Донецької області про визнання спадщини відумерлою необхідно відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.81,89,263,265,338ЦПК України, ст.ст. 1220, 1277 ЦК України,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Військово-цивільної адміністрації м.Торецьк Донецької області (місце знаходження: м. Торецьк, вул. Маяковського, 24а) про визнання спадщини у вигляді однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 31,6 кв.м., житловою площею 15,4 кв.м., яка залишилась після смерті ОСОБА_1 , яка настала ІНФОРМАЦІЯ_1 , відумерлою та передати її територіальній громаді м. Торецьк у власність відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів до Донецького апеляційного суду через Дзержинський міський суд Донецької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя: М.М. Скиба