Справа № 128/2269/20
РІШЕННЯ

Іменем України

30.09.2020 м. Вінниця

Вінницький районний суд Вінницької області в складі:

головуючого судді Васильєвої Т.Ю.,

секретар Манюк Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін в залі суду в м. Вінниці цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву б/н від 11.08.2008, на підставі чого банком було відкрито картковий рахунок із початковим кредитним лімітом, який в подальшому збільшено до 19 000 грн, а відповідачу надано у користування кредитну картку. Також позивач зазначив, що 11.08.2008 відповідачем була підписана Довідка про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду».

Позивач вказує, що свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором, та в межах встановленого кредитного ліміту. Зазначає, що відповідач зобов`язання за договором належним чином не виконує, в зв`язку з чим станом на 11.08.2020 має заборгованість перед позивачем у розмірі 42 817, 09 грн, з яких: 31 819, 08 грн заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 31 819, 08 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 10 998, 01 грн заборгованість за простроченими відсотками. Відповідач ухиляється від виконання своїх зобов`язань за вищевказаним кредитним договором та заборгованість за договором відповідачем не погашена.

За вказаних обставин позивач просить суд ухвалити рішення, яким стягнути з відповідача вищевказану заборгованість в сумі 42 817, 09 грн та судові витрати по справі.

Представник відповідача ОСОБА_1 адвокат Домітращук І.М. на підставі ст. 178 ЦПК України надіслала до суду відзив на позовну заяву, згідно якого просила відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог, мотивуючи тим, що анкета-заява, умови, правила і тарифи на сайті не є формою кредитного договору. Вказала, що у заяві відповідача ОСОБА_1 № б/н від 11.08.2008 не зазначена процентна ставка, а також в заяві не вказано відомостей про оформлення відповідачем кредитного договору у розмірі 31 819 грн. 08 коп. та на умовах, обумовлених у позові. Зазначила, що зі змісту вказаної заяви слідує, що сторони погодили розмір кредитного ліміту, який не може перевищувати одну тисячу гривень. Також вказала, що наданий позивачем розрахунок кредитної заборгованості не є безспірним доказом існування між сторонами договірних відносин та розміру боргу, оскільки позивачем не доведено укладання кредитного договору. Зазначила, що позивач не надав підписаних відповідачем Умов та Правил надання банківських послуг, Умов надання банківських послуг, анкета-заява про приєднання до умов та правил надання банківських послуг не містить будь-яких даних про суму кредиту, у ній відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру, відсутні дані щодо обрання відповідачем банківських послуг, крім особистих даних та підпису відповідача. Вказала, що з наданих банком документів вбачається, що кредитний ліміт становить 1 000 грн, тобто, тіло кредиту складає 1 000 грн, разом з тим, пред`являючи позовні вимоги до ОСОБА_1 , банк вважає заборгованістю за тілом кредиту суму у розмірі 31 819 грн. 08 коп., при цьому матеріали справи не містять доказів того, що позивач та відповідач погоджували іншу суму тіла кредиту (кредитного ліміту), аніж 1 000 грн. На думку представника відповідача, сума, яку має право стягнути банк з відповідача у судовому порядку, не може перевищувати суми, яку погодив позивач та відповідач у відповідній заяві, а саме 1000 грн, та за власним підрахунком відповідача, сума переплати на користь банку грошових коштів, починаючи з дати підписання заяви-анкети складає 82 234 грн. 07 коп., тому вважає що відповідачем вже було сплачено суму тіла кредиту в розмірі 1 000 грн. Та вказує, що банк самостійно, без погодження з відповідачем ОСОБА_1 встановлював кредитний ліміт на власний розсуд, при цьому позивач не надав підписаної відповідачем згоди на зміну розміру кредитного ліміту. Вважає, що пред`являючи позовні вимоги до ОСОБА_1 , банк має на меті стягнути вже сплачену відповідачем суму, а також отримати грошові кошті з метою незаконного збагачення. Вказала також, що матеріали справи не містять підтверджень, що саме ті Витяг з Тарифів та Витяг з Умов, на які посилається при обґрунтуванні позовних вимог банк, розуміла відповідачка та ознайомилася і погодилася з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачкою кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів), та, зокрема саме у зазначеному в цих документах, що додані банком до позовної заяви, розмірах і порядках нарахування. Зауважила, що Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку ресурс: Архів Умов та правил надання банківських послуг розміщені на сайті: https://privatbank.ua/terms/, які містяться в матеріалах справи, не визнаються відповідачкою та не містять її підпису, тому їх не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 11.08.2008 шляхом підписання заяви-анкети.

В судове засідання учасники справи не з`явились.

Представник позивача попередньо подав письмове клопотання про розгляд справи без його участі, в якому також зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі, просить їх задовольнити та не заперечує проти винесення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, однак представник відповідача адвокат Домітращук І.М. надіслала суду заяву, згідно якої просила розгляд справи проводити без участі відповідача та представника відповідача, у задоволенні позову просила відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

За вказаних обставин суд вважає можливим провести судове засідання за відсутності учасників справи та без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Так, судом встановлено наступні фактичні обставини справи.

Матеріалами справи доведено, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Анкету-заяву від 11.08.2008, згідно якої виявила бажання оформити кредитну картку «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», з бажаним кредитним лімітом в сумі 3 050 грн, кредитний ліміт встановлено в сумі 1 000 грн та 3 % на місяць на залишок заборгованості - базова процентна ставка за кредитом (а.с. 16).

Відповідно до наданої позивачем довідки б/н, за картковим рахунком НОМЕР_1 протягом 2008 - 2018 років було неодноразово змінено кредитний ліміт, найбільша сума становила 19 000 грн., востаннє було змінено кредитний ліміт 13.09.2018, встановлено в розмірі 0, 00 грн. (а.с. 15).

Відповідно до наданої позивачем довідки б/н, за кредитним договором відповідачу було надано 6 кредитних карток (а.с. 14).

Згідно наданого банком розрахунку, розмір заборгованості до стягнення з ОСОБА_1 станом на 11.08.2020 становить 42 817, 09 грн, яка складається з наступного: 31 819, 08 грн заборгованість за тілом кредиту, в тому числі 31 819, 08 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 10 998, 01 грн заборгованість за простроченими відсотками (а.с. 5 - 13).

З копії виписки АТ КБ «ПриватБанк» за договором вбачається рух коштів по рахунку ОСОБА_1 , в тому числі здійснення автоматичного списання відсотків та комісій позивачем шляхом збільшення суми боргу, а саме тіла кредиту (а.с. 32 - 40).

Крім цього, з наданих розрахунків заборгованості вбачається, що позичальник добровільно сплатила банку за вказаним договором 102 704, 23 грн на погашення поточного тіла кредиту, 6 979, 90 грн заборгованості за простроченим тілом кредиту, 350 грн пені, з 01.10.2019 позичальник додатково сплатила 565, 91 грн заборгованості за поточним тілом кредиту, 1 949, 79 грн заборгованості за простроченим тілом кредиту, 230 грн заборгованості по нарахованих відсотках, 2 291, 31 грн заборгованості по прострочених відсотках (а.с. 12, а.с. 13 зі звороту).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди (ч. 1 ст. 638 ЦК України).

Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно з ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ч. 1 ст. 634 ЦК України).

Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Оскільки умови договорів приєднання переважно розробляються підприємцем, зокрема в даному випадку банком, вони повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

За змістом статті 1056-1 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, розмір процентів та порядок їх сплати за договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 згаданого Кодексу позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно із частиною першою статті 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

На підтвердження своїх позовних вимог позивач надав копію Анкети-заяви із номером 064286788, проте зазначена анкета-заява, окрім анкетних даних відповідача, не містить інформації щодо умов надання зазначених послуг, на які посилається позивач при обґрунтуванні позовних вимог, зокрема даних про строк виконання взятих зобов`язань, право кредитодавця в односторонньому порядку змінювати кредитний ліміт, нараховувати відсотки, відмінні від вказаних в анкеті-заяві 3 % на місяць на залишок заборгованості.

Згідно даної анкети-заяви, відповідачу встановлено кредитний ліміт в сумі 1 000 грн, бажаний кредитний ліміт зазначений в розмірі 3 050 грн. В матеріалах справи відсутні інші належні та допустимі докази, які підтверджують згоду відповідача на іншу суму кредиту та ознайомлення відповідача з правилами користування кредитною карткою.

Також на підтвердження викладених в позовній заяві обставин, позивачем надано до суду копію документа під назвою Довідка про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду № НОМЕР_2 (а.с. 17).

Проте, такий документ не може бути належним, допустимим та достовірним доказом на підтвердження обставин погодження саме відповідачем умов кредитування, типу картки, типу кредитної лінії, валюти рахунку, базової відсоткової ставки, розміру щомісячного платежу, строку внесення щомісячних платежів, нарахування пені та штрафу за порушення строків платежів щодо заявлених позовних вимог, оскільки з наданої копії довідки не вбачається, що вона стосується саме Анкети - заяви від 11.08.2008, враховуючи, що Анкета-заява від 11.08.2008 має інший номер, а саме НОМЕР_3 , тобто чи не стосується дана довідка іншого договору з наданих матеріалів встановити неможливо, крім цього, ким вона підписана незрозуміло, так як довідка містить лише підпис, без зазначення, кому такий підпис належить, іншу сторону договору за вказаними зобов`язаннями та обставини її підписання зі змісту довідки встановити неможливо.

Таким чином, позивачем достовірно не доведено, що анкета-заява від 11.08.2008 та Довідка про умови кредитування з використанням платіжної картки «Кредитка Універсальна» 30 днів пільгового періоду є частинами одного і того ж договору.

Так, позивачем заявлено вимоги про стягнення простроченого тіла кредиту, водночас позивачем не доведено, що заявлені до стягнення суми є саме простроченою заборгованістю за тілом кредиту. Зокрема, згідно розрахунку заборгованості станом на 30.09.2019, відповідачу нараховано заборгованість за тілом кредиту в розмірі 32 968,56 грн, з яких: заборгованість за поточним тілом кредита становить 32 968, 56 грн, а заборгованість за простроченим тілом кредита становить 0, 00 грн (а.с. 12), в свою чергу згідно розрахунку заборгованості станом на 11.08.2020, станом на дату 01.10.2019 вказана інша сума поточного тіла кредиту (а.с. 13). Також, згідно наданих розрахунків заборгованості та виписки з особового рахунку, списання нарахованих відсотків здійснювалося автоматично кредитодавцем шляхом збільшення тіла кредиту. Тобто тіло кредиту змінювалось на розсуд банку, хоча згідно анкети-заяви, відповідач такі умови договору не погоджувала, проставляючи свій підпис в анкеті-заяві. При цьому розмір відсотків за наданими розрахунками заборгованості також встановлювався на розсуд банку, а саме в різні періоди він ставив як 3 % за вказаною анкетою-заявою, так і 2, 5 %, 3, 6 %, 3, 5 %, згода на які боржника в підписаній ним анкеті-заяві відсутня.

Та банк, пред`являючи вимоги про сплату заборгованості, просить, у тому числі, крім заборгованості за простроченим тілом кредита, до якого ним включено також самостійно обраховані та списані ним відсотки, стягнути з відповідача й інші самостійно розраховані ним суми, а саме заборгованість за простроченими відсотками. Обґрунтовуючи право вимоги в цій частині, в тому числі їх розмір і порядок нарахування, позивач, крім самого розрахунку кредитної заборгованості за договором, посилається на копію примірнику «Умов та правил надання банківських послуг» та копію наказу банку про внесення змін в договірну базу по платіжним картам, договірну базу по споживчому кредитуванню і в депозитні договори (в частині погашення заборгованості за рахунок депозитів), які викладені російською мовою. При цьому, матеріали справи не містять підтверджень, що саме з цими документами ознайомилася і погодилася відповідачка шляхом проставлення підпису в анкеті-заяві. Крім того, вони не можуть бути належним доказом досягнення згоди сторін саме за вказаними в них умовами, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (банку), яка може вносити і вносить відповідні зміни в умови та правила споживчого кредитування та не містить підпису відповідача на час укладення договору.

За таких обставин та без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про право банку самостійно обраховувати розмір відсотків за використання кредиту та відносити їх до тіла кредиту шляхом самостійного списання, відсутність домовленості про розмір відсотків, нарахованих на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України, сплату пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком довідка про умови кредитування, Умови та правила надання банківських послуг та наказ банку про внесення змін в договірну базу по платіжним картам, договірну базу по споживчому кредитуванню і в депозитні договори (в частині погашення заборгованості за рахунок депозитів), не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді порядок розрахунку боргу за укладеним договором, розмір відсотків нарахованих на прострочений кредит та віднесення їх до відповідних складових боргу.

Такі висновки суду узгоджуються із висновками Верховного суду, викладеними у постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19).

Згідно з ч. 6 ст. 81 ЦПК України, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 4 ст. 42 Конституції України, держава захищає права споживачів.

У даному випадку договірні правовідносини виникли між банком та фізичною особою - споживачем банківських послуг (ч. 1 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Згідно з п. 22 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», споживачем є фізична особа, яка придбаває, замовляє, використовує або має намір придбати чи замовити продукцію для особистих потреб, безпосередньо не пов`язаних з підприємницькою діяльністю або виконанням обов`язків найманого працівника.

У пункті 19 Резолюції Генеральної Асамблеї ООН «Керівні принципи для захисту інтересів споживачів», прийняті 09.04.1985 №39/248 на 106-му пленарному засіданні Генеральної Асамблеї ООН зазначено, що споживачі повинні бути захищені від таких контрактних зловживань, як односторонні типові контракти, виключення основних прав в контрактах і незаконні умови кредитування продавцями.

У даному випадку відсутні підстави вважати, що при укладенні договору з відповідачем, позивачем було належним чином повідомлено відповідача про умови кредитування та узгодження з ним саме тих умов, які вважає узгодженими банк.

Суд зауважує, що безпосередньо укладений між сторонами кредитний договір у вигляді заяви-анкети, підписаної сторонами, не містить і строку повернення кредиту (користування ним). Відповідно, суду не доведено, що вказана в позові сума є саме простроченою заборгованістю.

Щодо розміру відсотків, то суд враховує, що згідно анкети-заяви передбачено базову процентну ставку за кредитом у розмірі 3 % в місяць (36% на рік) на суму залишку заборгованості за кредитом. Водночас згідно наданих банком розрахунків, таку відсоткову ставку позивач застосовував при нарахуванні процентів на поточну заборгованість за кредитом лише з 11.08.2008 до 31.12.2012 (а.с. 5 - 6), та з 01.01.2013 по 29.08.2014 банк застосовував відсоткову ставку в розмірі 30 % на рік (2,5% на місяць) (а.с. 6), з 01.09.2014 по 27.10.2014 банк застосовував відсоткову ставку в розмірі 34, 80 % на рік (2, 9% на місяць) (а.с. 6 зі звороту а.с. 7), з 01.04.2015 по 21.04.2017 банк застосовував відсоткову ставку в розмірі 3, 6 % на місяць (а.с.7 - 9), з 21.04.2017 по 31.07.202020 банк застосовував відсоткову ставку в розмірі 3, 5% на місяць (а.с. 9 а.с .13 зі звороту), з 01.08.2020 по 11.08.2020 банк застосовував відсоткову ставку в розмірі 3, 4 % на місяць (а.с. 13 зі звороту), тобто позивачем змінювалась відсоткова ставка, зокрема були нараховані підвищені проценти. в зв`язку з цим визначена позивачем сума у розрахунку заборгованості не може бути взята судом до уваги, оскільки позивачем не доведено, що відповідач погоджувала саме такі умови договору, на який розмір тіла кредиту були нараховані вказані відсотки та чи відповідає такий спосіб нарахування домовленості сторін договору, оскільки такий розмір відсотків суперечить підписаній відповідачем анкеті-заяві. Здійснити самостійний розрахунок відсотків за погодженим сторонами договором розміром відсотків суд позбавлений можливості за відсутності доведеного розміру заборгованості на договором на час обрахування кредитором вказаних відсотків.

У ч.ч. 1, 3 ст. 509 ЦК України вказано, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (у тому числі сплатити гроші), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, суд вважає, що в даному випадку позивач вправі вимагати захисту своїх прав через суд шляхом зобов`язання виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми кредитних коштів, стягнення відсотків за користування отриманими коштами та відшкодування збитків на підставі ст. 625 ЦПК України.

Враховуючи вищевикладене, заборгованість за простроченими відсотками в сумі 10 998, 01 грн позивачем взагалі не обґрунтовано та не доведено належними та допустимими доказами, що зазначена ним заборгованість є простроченою та нарахування здійснювалося саме за користування отриманими боржником грошовими коштами, а не на залишок самостійно розрахованого кредитором тіла кредиту.

Таким чином, позивачем не доведено належними та допустимими доказами, що сума, яку він просить стягнути з відповідача є саме простроченою заборгованістю, при цьому вимоги про стягнення з відповідача різниці між отриманими та виплаченими коштами позивачем не заявлено, та розмір заявлених до стягнення відсотків за користування отриманими коштами суд вважає недоведеними, а тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

З урахуванням викладеного, в задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» слід відмовити.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, оскільки в задоволенні позовних вимог відмовлено, відповідно до ст. 141 ЦПК України,витрати зі сплати судового збору з відповідача стягненню не підлягають.

З урахуванням вищевикладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 536, 611, 623, 624, 625, 638, 1049, 1050, 1054, 1055 ЦК України, ст. ст. 13, 81, 141, 223, 263-265, 279, 280-282, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

В задоволенні позову Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Вінницького апеляційного суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Позивач: Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», місцезнаходження: вул. Грушевського, 1Д, м. Київ, поштовий індекс: 01001, .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 .

Повний текст рішення складено 05.10.2020.

Суддя: