Справа № 350/1389/17
Провадження № 22-ц/4808/672/20
Головуючий у 1 інстанції Бейко А. М.
Суддя-доповідач Максюта
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Максюти І.О.,

суддів: Горейко М.Д., Василишин Л.В.,

секретаря Турів О.В.,

з участю представника відповідачів адвоката Матвіїва Б.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» адвоката Гамея Валентина Володимировича на рішення Рожнятівського районного суду,ухвалене суддею Бейком А.М. 31 травня 2018 року в смт. Рожнятів Івано-Франківської області, у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення з житлового приміщення та зустрічним позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс», третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 , про визнання реєстрації права власності на предмет іпотеки недійсною,

встановив :

У вересні 2017 року ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» подано позов до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про виселення з житлового будинку з наданням іншого житлового приміщення. В обґрунтування зазначено, що 25.09.2007 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та ОСОБА_1 укладено Генеральну угоду №16.62-38/07, на підставі якої укладено Кредитний договір №16.62-38/07-СК. З метою забезпечення зобов`язань за цим договором між сторонами тоді ж укладено Іпотечний договір, за умовами якого в іпотеку передано нерухоме майно, а саме домоволодіння загальною площею 425,8 кв.м та земельну ділянку площею 0,1287 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, які знаходяться по АДРЕСА_1 .

На підставі Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ від 18.11.2015 року, Додаткової угоди №1 від 27.11.2015 року до Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ від 18.11.2015 року, Договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави від 03.12.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко І.О., ПАТ «ВТБ БАНК» відступив ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» право вимоги до відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 за Кредитним та Іпотечним договорами.

13.05.2016 року позивач здійснив реєстрацію права власності на предмет іпотеки на підставі іпотечного договору, що містить відповідне застереження про задоволення вимог іпотекодержателя у разі неналежного виконання позичальником своїх зобов`язань.

Оскільки у спірному домоволодінні зареєстровані відповідачі, то їм направлялись письмові вимоги про виселення. Вказував, що у них знаходяться ключі від житлового будинку, що дає їм можливість незаконно користуватись цим майном, позивач натомість доступу до будинку немає.

Враховуючи, що ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» на праві власності належить житловий будинок по АДРЕСА_2 ,вважав за можливе визначити це житлове приміщення для проживання відповідачів після їх виселення з спірного житлового будинку. З наведених мотивів просив виселити з житлового будинку з надвірними будівлями, що знаходяться по АДРЕСА_1 , розташованому на земельній ділянці площею 0,1287 га, кадастровий номер 010050035, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Визначити для проживання відповідачів інше житлове приміщення житловий будинок по АДРЕСА_2 , що належить на праві власності ТзОВ«Фінансова компанія «Поліс» (а.с.2-6, том 1).

В листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернувся в суд із зустрічним позовом до ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 , про визнання реєстрації права власності на предмет іпотеки недійсною. Позов мотивував тим, що права власності на належний йому житловий будинок та земельну ділянку іпотекодержателю не передавав, жодних договорів щодо цього з останнім не укладав. Також будь-які договірні відносини з ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» відсутні, оскільки кредитний та іпотечний договори укладались 25.09.2007 року з ПАТ «ВТБ БАНК». Вважав, що товариство невірно тлумачить п. 6.1. кредитного договору, який для передачі предмету іпотеки у власність іпотекодержателя передбачає певні двосторонні дії. В зв`язку з цим немає правових підстав для реєстрації права власності за відповідачем на спірні житловий будинок та земельну ділянку. Просив зустрічний позов задовольнити. Визнати реєстрацію права власності на домоволодіння по АДРЕСА_1 та земельної ділянки, кадастровий номер 010050035, площею 0,1287 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, за ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» недійсними та скасувати їх. В задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» відмовити (а.с.73-75, том 1).

Ухвалою Рожнятівського районного суду від 4 грудня 2017 року позови об`єднано в одне провадження (а.с.69, том 1).

Рішенням Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 31 травня 2018 року у задоволенні позову ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» відмовлено, зустрічний позов ОСОБА_1 задоволено. Визнано недійсними та скасовано реєстрацію за ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» права власності на нерухоме майно: домоволодіння, земельну ділянку, кадастровий номер 010050035, площею 0,1287 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , проведені приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко І.О. на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер 29590028 від 13.05.2016року (а.с.126-129, том 1).

Не погодившись з рішенням суду, представник ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» подав апеляційну скаргу, вважаючи його ухваленим з порушенням норм матеріального права.

Апелянт зазначає, що відповідачі незаконно користуються спірним житловим будинком та порушують права ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» як власника майна. Зважаючи на те, що товариство здійснило усі заходи, що передують примусовому виселенню у судовому порядку, сам лише факт неотримання відповідачем ОСОБА_2 письмової вимоги не може слугувати підставою для відмови в позові.

Безпідставним вважає і посилання ОСОБА_1 на відсутність між сторонами договірних відносин, оскільки ПАТ «ВТБ БАНК» правомірно відступив їм свої права вимоги за кредитним та іпотечними договорами на підставі відповідних договорів, набувши при цьому прав іпотекодержателя спірного майна.

На думку апелянта державну реєстрацію за товариством права власності на іпотечне майно проведено з дотриманням вимог законодавства. Так, відповідно до п. 57 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 року №1127, для реєстрації права власності на іпотечне майно не вимагається документ про згоду іпотекодавця на звернення стягнення на предмет іпотеки, крім договору про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідного застереження в іпотечному договорі. Уклавши іпотечний договір, що містить застереження про задоволення вимог іпотекодержателя, позичальник завідомо погодився на те, що у випадку неналежного виконання основного зобов`язання, іпотекодержатель матиме право на звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі шляхом реєстрації права власності на предмет іпотеки на підставі цього іпотечного договору.

Відтак, враховуючи правову позицію Верховного Суду, викладену у постанові від 21.03.2018 року по справі №760/14438/15-ц, вважав, що оскільки в іпотечному договорі міститься відповідне застереження, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в разі порушення кредитних зобов`язань, то сторони по суті вирішили питання щодо позасудового врегулювання спору.

Зважаючи на те, що судом безпідставно задоволено зустрічний позов, відповідно необґрунтовано відмовлено і у задоволенні їхнього позову.

За наведених обставин просив судове рішення скасувати та ухвалити нове. Позов ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» задовольнити, стягнувши на їхню користь понесені судові витрати, а у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_1 відмовити (а.с.134-141, том 1).

Відзив на апеляційну скаргу учасниками справи не подано, що відповідно до ч.3 ст.360 ЦПК України не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку.

Оскаржуване рішення Рожнятівського районного суду Івано-Франківської області від 31 травня 2018 року переглядалося в апеляційному та касаційному порядку.

Постановою Верховного суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 12 березня 2020 року постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 11 жовтня 2018 року в частині позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» до ОСОБА_2 про виселення з житлового приміщення скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с.39-44, том 2).

Таким чином, рішення суду першої інстанції переглядається апеляційним судом лише в частині, яка стосується прав та інтересів відповідача ОСОБА_2 .

У судове засідання не з`явився представник ТОВ «Фінансова компанія «Поліс», про день місце та час розгляду справи юридична особа повідомлена шляхом направлення судової повістки рекомендованою поштовою кореспонденцією та на офіційну електронну адресу, а також телефонограмою.

Приймаючи до уваги, що неявка осіб, які беруть участь у справі, відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України, не перешкоджає апеляційному розгляду справи, апеляційним судом виконаний обов`язок щодо повідомлення осіб, які беруть участь у справі, про день, місце та час судового засідання, тому колегія суддів розглянула справу за відсутності представника апелянта.

Вислухавши пояснення представника відповідачів адвоката Матвіїва Б.М., доповідь судді, дослідивши матеріали справи та перевіривши, відповідно до ст.367 ЦПК України, законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, виходячи з таких підстав.

В силу ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції у межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, але апеляційний суд не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні первісного позову, суд виходив з відсутності правових підстав для реєстрації права власності за ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» на належні ОСОБА_1 домоволодіння та земельну ділянку, тому відповідно і для виселення відповідачів з предмету іпотеки, набутого ТОВ у власність.

Апеляційний суд не погоджується з такими висновками з огляду на таке.

Судом встановлено, що 25.09.2007 року між ПАТ «ВТБ БАНК» та ОСОБА_1 на підставі Генеральної угоди укладено Кредитний договір №16.62-38/07-СК. Для забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором цього ж дня укладено іпотечний договір, який посвідчено нотаріусом Рожнятівського РНО Ковальчуком Т.П. та зареєстровано в реєстрі за №Д-755. 19.06.2008 року до договору внесено відповідні зміни (а.с. 7-9, том 1).

Згідно вказаних договорів в іпотеку передано нерухоме майно загальною вартістю 767 319,00 грн, а саме домоволодіння загальною площею 425,8 кв.м та земельну ділянку площею 0,1287 га для будівництва та обслуговування жилого будинку та господарських споруд, що знаходяться по АДРЕСА_3 .

У розділі 6 іпотечного договору від 25 вересня 2007 року встановлено застереження про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом позасудового врегулювання.

Відповідно до пункту 6.1. вказаного договору звернення стягнення на предмет іпотеки може здійснюватись шляхом передачі іпотекодержателю прав на предмет іпотеки. При реалізації цього способу задоволення вимог іпотекодержателя, іпотечний договір є підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на предмет іпотеки (а. с. 7, том 1).

На підставі Договору про відступлення права вимоги грошових зобов`язань за фінансовими кредитами №21МБ від 18.11.2015 року, Додаткової угоди №1 від 27.11.2015 року до вищевказаного договору, договору про відступлення права вимоги за договорами іпотеки та договорами застави від 03.12.2015 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко О.І., ПАТ «ВТБ БАНК» відступлено ТОВ «Фінансова компанія «Поліс» право вимоги за кредитним та іпотечним договорами, в тому числі за кредитним договором, укладеним із ОСОБА_1 11.02.2008 року (а.с.10-19, том 1).

13 травня 2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко І. О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та проведено реєстрацію за ТОВ «ФК «Поліс» права власності на предмет іпотеки - домоволодіння та земельну ділянку, площею 0,1287 га, для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд по АДРЕСА_3 , що належали на праві власності ОСОБА_1 (а. с. 20-23, том 1).

Із змісту довідки Брошнів-Осадської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 11 квітня 2017 року за №80/02-32 встановлено, що у спірному будинку зареєстрований ОСОБА_1 (а. с. 24, том 1).

Згідно із договором про внесення змін №2 від 09 листопада 2011 року, до договору поруки від 19 червня 2008 року № 16.140-38/08-ДП1, ОСОБА_2 також була зареєстрована у спірному будинку (а. с.31- 32, том 1).

ТОВ «ФК «Поліс» надсилала відповідачам вимоги про добровільне звільнення житлового будинку, розташованого по АДРЕСА_3 (а. с. 25, 28, том 1).

Вказана вимога отримана ОСОБА_1 13 квітня 2017 року (а.с.27, том 1), проте адресована ОСОБА_2 вимога повернута за закінченням терміну зберігання (а. с. 30, том 1).

Відповідно до статті 589 ЦК України, частини першої статті 33 Закону України «Про іпотеку» у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель має право задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, установлених статтею 12 цього Закону.

Згідно із частиною третьою статті 33 Закону України «Про іпотеку» звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Згідно зі ст. 36 Закону України «Про іпотеку» сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, яке здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону.

Частиною першою статті 40 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення є підставою для виселення всіх мешканців, за винятком наймачів та членів їх сімей. Виселення проводиться в порядку, встановленому законом.

Відповідно до частини другої статті 40 Закону України «Про іпотеку» після прийняття рішення про звернення стягнення на передані в іпотеку житловий будинок чи житлове приміщення шляхом позасудового врегулювання на підставі договору всі мешканці зобов`язані на письмову вимогу іпотекодержателя або нового власника добровільно звільнити житловий будинок чи житлове приміщення протягом одного місяця з дня отримання цієї вимоги. Якщо мешканці не звільняють житловий будинок або житлове приміщення у встановлений або інший погоджений сторонами строк добровільно, їх примусове виселення здійснюється на підставі рішення суду.

Відповідно до положень частини другої статті 109 ЖК Української РСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, за винятком виселення громадян при зверненні стягнення на жилі приміщення, що були придбані ними за рахунок кредиту (позики) банку чи іншої особи, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення. Постійне жиле приміщення, що надається особі, яку виселяють, повинно бути зазначено в рішенні суду.

Таким чином, частина друга статті 109 ЖК Української РСР встановлює загальне правило про неможливість виселення громадян без надання іншого жилого приміщення. Як виняток, допускається виселення громадян без надання іншого жилого приміщення при зверненні стягнення на жиле приміщення, що було придбане громадянином за рахунок кредиту, повернення якого забезпечене іпотекою відповідного жилого приміщення.

Матеріалами справи підтверджується, що 13.05.2016 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко І.О. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, та проведено реєстрацію за позивачем права власності на предмет іпотеки - домоволодіння та земельну ділянку площею 0,1287 га для будівництва та обслуговування жилого будинку і господарських споруд по АДРЕСА_3 , що належали на праві власності ОСОБА_1 (а.с.20-23, том 1).

На момент звернення ТОВ «ФК «Поліс» з позовом до суду про виселення, на спірний житловий будинок вже було звернуто стягнення на підставі іпотечного застереження шляхом його продажу товариству, а відповідно до положень ст.109 ЖК Української РСР громадянам, яких виселяють з жилих приміщень, одночасно надається інше постійне жиле приміщення, якщо нерухоме майно не було придбане за кредитні кошти.

Спірне житлове приміщення придбане позивачем у колишнього іпотекодержателя цього майна, ПАТ «ВТБ Банк», при придбанні якого ТОВ «ФК «Поліс» мало бути обізнаним про обтяження у вигляді наявності осіб, які зареєстровані і проживають у житловому приміщенні, тобто виявлені ризики, пов`язані з придбанням спірної нерухомості.

Як вбачається із довідки Брошнів-Осадської селищної ради Рожнятівського району Івано-Франківської області від 11 квітня 2017 року за №80/02-32, в спірному будинку по АДРЕСА_3 зареєстрований ОСОБА_1 (а. с. 24, том 1). Згідно із договором про внесення змін №2 від 09 листопада 2011 року, до договору поруки від 19 червня 2008 року № 16.140-38/08-ДП1, ОСОБА_2 також була зареєстрована за вказаною адресою (а. с.31- 32, том 1).

Вимоги ТОВ «ФК «Поліс» полягають у виселенні ОСОБА_2 зі спірного житлового будинку з наданням їй іншого постійного житлового приміщення. Зазначено, що ТОВ «ФК «Поліс» на праві власності належить житловий будинок 1984 року побудови, загальною площею 240,9 кв. м, розташований за адресою АДРЕСА_2 , який ТОВ «ФК «Поліс» вважало за можливе визначити для постійного проживання ОСОБА_2 після її виселення.

ОСОБА_1 вказує, що вказане позивачем приміщення по АДРЕСА_2 зайняте іншими особами, його стан є аварійним, тому неможливо його використовувати у якості житлового.

Із наданої на запит апеляційного суду відповіді виконавчого комітету Кіцманської міської ради Кіцманського району Чернівецької області №1065 від 22.06.2020 року встановлено, що за адресою вул.40-років Перемоги (Східна), 1Б у м. Кіцмань Чернівецької області зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) (а.с.75, том 2).

Із відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно №20739725 від 23.10.2007р. встановлено, що житловий будинок АДРЕСА_4 , належав на праві приватної власності ОСОБА_7 .

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна встановлено наступне.

25.12.2007р. приватним нотаріусом Олексюком С.В. зареєстровано заборону на нерухоме майно - житловий будинок 1984 року побудови по АДРЕСА_2 , належний на праві власності ОСОБА_7 (реєстраційний номер обтяження 6306489), підставою обтяження є іпотечний договір. Підстава заява ВАТ «Сведбанк» від 05.08.2008р.

Згідно деталізованої інформації про іпотеку №13879966 від 05.08.2008р., земельна ділянка площею 0,1 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться по АДРЕСА_5 , яка згідно договору іпотеки серія та номер ВКР 06 від 05.08.2008р. належала іпотекодержателю ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс», майновим поручителем була ОСОБА_8 . Іпотека припинена 30.11.2018р., про що приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Макеєвою Н.В. внесено відомості до реєстру 30.11.2018р., індексний номер рішення 44358352.

Згідно номеру запису про право власності/довірчої власності №13879956, на підставі рішення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Тишко І.О. про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 28947653 від 25.03.2016р., зареєстровано право власності на житловий будинок 1984 року побудови по АДРЕСА_2 , згідно іпотечного договору №24.101-035/08-ДИ01, виданий приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Балацьким О.О., відповідно до договору про відступлення права вимоги за договором іпотеки та договорами застави, виданих приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Тишко І.О. 01.12.2015р., власниками зазначеного майна являється ТзОВ «Фінансова компанія «Поліс».

Згідно деталізованої інформації про право власності/довірчої власності №13879956 від 25.03.2016р., обтяження майна, належного ОСОБА_8 за іпотечним договором серія та номер ВКР 06, виданого 05.08.2008р., припинено 30 листопада 2018 року, про що внесено відомості до реєстру за індексним номером рішення 44358406.

Згідно деталізованої інформації про право власності/довірчої власності № 27208238 від 23.07.2018р., № 28658482 від 30.10.2018р., №28656169 від 30.10.2018р. право власності на нерухоме майно, належне ОСОБА_8 , ОСОБА_9 припинено, про що внесено відповідні відомості до реєстру 11.03.2019р. та 16.03.2019р. відповідно.

Згідно актуальної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №225030753 від 22.09.2020 року встановлено, що земельна ділянка площею 0,1 га з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться по АДРЕСА_5 , належить на праві власності ОСОБА_3 , на підставі внесеного приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Чернівецької області Олексюк С.В. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 45883813 від 11.03.2019р.

Житловий будинок АДРЕСА_6 , 1984 року побудови, належить на праві приватної власності ОСОБА_3 , на підставі внесеного приватним нотаріусом Кіцманського районного нотаріального округу Чернівецької області Олексюк С.В. рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень індексний номер 45986900 від 16.03.2019р.

Отже, житловий будинок АДРЕСА_2 , і земельна ділянка, на якій він розташований, належить не позивачу по справі, а іншій особі, тому чуже житлове приміщення, власником якого не є позивач, не може бути надано відповідачу ОСОБА_2 після її виселення з будинку.

Саме позивач повинен довести наявність умов, за яких закон передбачає можливість виселення осіб з іпотечного майна, придбаного не за рахунок кредитних коштів.

При виселенні в судовому порядку з іпотечного майна, придбаного не за рахунок кредиту і забезпеченого іпотекою цього житла, відсутність постійного жилого приміщення, яке має бути надане особі одночасно з виселенням, є підставою для відмови в задоволенні позову про виселення.

До того ж, доказів які б свідчили про наявність у відповідача ОСОБА_2 іншого житла, яке б належало їй на праві користування або праві власності, матеріали справи не містять.

Таким чином, суд першої інстанції неповно встановив обставини справи, неправильно застосував норми матеріального права, відмовивши у задоволенні позову в частині виселення відповідача ОСОБА_2 з підстав відсутності права у позивача на будинок, переданий в іпотеку ОСОБА_1 .

З огляду на зазначене, з врахуванням того, що запропоноване позивачем ТОВ «ФК «Поліс» житлове приміщення для виселення належить на праві приватної власності іншій особі, у відповідачки ОСОБА_2 відсутнє інше житло, кредит надавався для використання на розсуд позичальника, отже предмет іпотеки не був придбаний за кредитні кошти, позивач має право виселяти відповідачку лише з наданням їй іншого житлового приміщення, а отже відсутні правові підстави для задоволення позову ТОВ «ФК «Поліс» до ОСОБА_2 .

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю та ухвалення нового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ТОВ «Поліс», в частині вимог до ОСОБА_2 про виселення з житлового приміщення належить відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 374, 376, 381 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» адвоката Гамея Валентина Володимировича задовольнити частково.

Рішення Рожнятівського районного суду від 31 травня 2018 року в частині позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» до ОСОБА_2 про виселення скасувати.

Ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Поліс» до ОСОБА_2 про виселення відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий І.О. Максюта

Судді: М.Д. Горейко

Л.В. Василишин

Повний текст постанови складено 01 жовтня 2020 року.