Провадження №2/337/810/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року Хортицький районний суд міста Запоріжжя в складі:

головуючого судді - Сидорової М.В.

за участю секретаря - Сабліної А.А.

представника позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2

представника третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Запоріжжі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_7 , треті особи: Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Філіпова Лариса Петрівна, ОСОБА_3 , про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом та за позовом ОСОБА_5 , ОСОБА_6 в інтересах малолітньої ОСОБА_7 до ОСОБА_1 , треті особи: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу - Філіпова Лариса Петрівна, ОСОБА_3 , про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2017 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка діє в своїх інтересах та в інтересах малолітньої ОСОБА_7 , третя особа: приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Філіпова Л.П. про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

В обґрунтування своїх вимог ОСОБА_1 зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її син ОСОБА_8 , який за життя проживав та був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

За життя ОСОБА_8 на праві власності належало наступне майно: автомобіль марки КІА модель Sportage 1.7 DLX 2 WD5dr 6 M/T, тип легковий універсал-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 ., вартістю 336600,00 грн.; 1/3 частина трикімнатної квартири АДРЕСА_2 , вартістю 200000,00 грн.; однокімнатна квартира АДРЕСА_3 , вартістю 185415,00 грн.

Зазначає, що крім неї, спадкоємцями першої черги за законом є її внучки - діти покійного, а саме: ОСОБА_5 , та малолітня ОСОБА_7 , в інтересах якої діє ОСОБА_6 .

Посилаючись на те, що постановою приватного нотаріуса ЗМНО Філіповою Л.П. їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з відсутністю оригіналів правовстановлюючих документів на спадкове майно, а також відсутності відомостей про реєстрацію речових прав на нерухоме майно в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, а також через наявність спору з іншими спадкоємцями щодо розподілу спадкового майна, просить суд визнати в порядку спадкування за законом право власності за нею на: 1/3 частину трикімнатної квартири АДРЕСА_2 ; на 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_3 .

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 08.02.2017р. відкрито провадження по цивільній справі за вказаним позовом та призначено судове засідання.

У лютому 2017р. ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , в інтересах малолітньої ОСОБА_7 , звернулись до суду з позовом до ОСОБА_1 про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

У позові, з урахуванням уточнень, просять суд приєднати позовну заяву до цивільної справи за позовом ОСОБА_1 та визнати в порядку спадкування за законом право власності: за ОСОБА_5 на 3/5 частини автомобілю марки КІА модель Sportage 1.7 DLX 2 WD5dr 6 M/T, тип легковий універсал-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 ; за ОСОБА_7 на 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_3 , та 2/5 частин автомобілю марки КІА модель Sportage 1.7 DLX 2 WD5dr 6 M/T, тип легковий універсал-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 09.02.2017р. відкрито провадження по цивільній справі за вказаним позовом та призначено судове засідання.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 23.02.2017р. вищезазначені справи об`єднані в одне провадження.

Ухвалою Хортицького районного суду м. Запоріжжя від 16.03.2017р. (суддя Нещеретна Л.М.) визнано мирову угоду, укладену між ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та представником малолітньої ОСОБА_7 , в інтересах якої діє її мати ОСОБА_6 .

Постановою Запорізького апеляційного суду від 11.02.2020р. ухвалу Хортицького районного суду м.Запоріжжя від 16.03.2017р. про затвердження мирової угоди скасовано, справу направлено для продовження розгляду до суду першої інстанції.

28.02.2020р. справа надійшла з апеляційної інстанції до Хортицького районного суду м.Запоріжжя та відповідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28.02.2020р. справу передано для розгляду судді Сидоровій М.В.

Ухвалою від 02.03.2020р. суддею Сидоровою М.В. справа прийнята до провадження, вирішено здійснювати розгляд справи у загальному позовному провадженні, призначено підготовче засідання.

Ухвалою від 18.03.2020р. до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог, залучено ОСОБА_3

29.04.2020р. від третьої особи ОСОБА_3 до суду надійшов відзив на позовну заяву в якій зазначено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2016р. за нею було визнано право власності на 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_3 та на 1/2 частину автомобіля марки КІА модель Sportage 1.7 DLX 2 WD5dr 6 M/T, тип легковий універсал-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 . У зв`язку з тим, що вказане майно належить їй на праві власності, то воно не може бути предметом спору між сторонами у вказаній справі. На підставі викладеного просить суд відмовити сторонам у задоволенні їх позовних вимог в частині визнання права власності на її частину майна, а саме 1/2 частину однокімнатної квартири АДРЕСА_3 та на 1/2 частину автомобіля марки КІА модель Sportage 1.7 DLX 2 WD5dr 6 M/T, тип легковий універсал-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

14.05.2020р. до суду надійшла заява позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом розшуку, затримання та вилучення автомобілю марки КІА Sportage 1.7 DLX 2 WD5dr 6 M/T реєстраційний номер НОМЕР_2 ; постановки вказаного транспортного засобу на штрафний майданчик; накладання арешту на вказаний транспортний засіб.

Ухвалою від 15.05.2020р. в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову по даній цивільній справі було відмовлено.

Ухвалою суду від 31.08.2020р. закрито підготовче провадження, справа призначена до судового розгляду.

В судовому засіданні представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 позовні вимоги підтримав в повному обсязі з підстав, викладених в позовній заяві, просив позов ОСОБА_1 задовольнити. Водночас представник позивача ОСОБА_1 не заперечував проти задоволення позовних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , які заявлені до ОСОБА_1 .

Відповідачі за первісним позовом - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , вони же позивачі за об`єднаним позовом до ОСОБА_1 , в судове засідання не прибули по невідомим суду причинам, про час та місце розгляду справи повідомлялись за зареєстрованим місцем проживання, а також через оголошення про виклик до суду на офіційному сайті Судової влади України.

Усі поштові відправлення з викликом до суду ОСОБА_5 , ОСОБА_6 повернуті з відміткою про відсутність вказаних осіб за адресою місця проживання.

Згідно з п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України, днем вручення повістки є, зокрема: день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Отже, суд вважає, що ОСОБА_5 , ОСОБА_6 належним чином повідомлені про день, час та місце розгляду справи. Повідомлень про причини неявки, відзиву на позовну заяву ОСОБА_1 та на заперечення третьої особи, у встановлений строк суду не подали.

Суд, враховуючи наявність достатніх даних для вирішення спору, вважає можливим провести розгляд справи у відсутність ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Представник третьої особи ОСОБА_3 - ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечив проти задоволення вимог ОСОБА_1 , а також заперечив проти задоволення позовних вимог ОСОБА_5 та ОСОБА_6 в частині визнання за ними права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 та на 1/2 частину автомобіля марки КІА модель Sportage, сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 , оскільки це майно належить третій особі та не входить до складу спадщини після смерті ОСОБА_8 .

Приватний нотаріус Запорізького міського нотаріального округу Філіпова Л.П. подала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Суд вважає можливим провести судовий розгляд у відсутність приватного нотаріуса.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача ОСОБА_1 та представника третьої особи ОСОБА_3 , дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_8 , який був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , за життя заповіту не залишив, тому спадкування здійснюється за законом.

Спадкоємцями першої черги після смерті ОСОБА_8 є його мати ОСОБА_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , а також донька ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_4 , та донька ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , інтереси якої представляє її мати - ОСОБА_6 , які зареєстровані та проживають за адресою: АДРЕСА_5 .

29.10.2015р. ОСОБА_6 , яка діє як законний представник ОСОБА_7 , звернулась до приватного нотаріуса ЗМНО Філіпової Л.П. з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_7 - ОСОБА_8

29.10.2015р. приватним нотаріусом ЗМНО Філіповою Л.П. заведена спадкова справа №97/2015, номер у Спадковому реєстрі 58136316, яка на час розгляду справи є чинною.

06.04.2016р. позивачка за об`єднаним позовом ОСОБА_5 , як спадкоємиця першої черги за законом, звернулася до приватного нотаріуса ЗМНО Філіпової Л.П. з заявою про прийняття спадщини за законом після смерті батька ОСОБА_8

12.01.2017р. ОСОБА_6 , яка діє як законний представник ОСОБА_7 , звернулась до приватного нотаріуса ЗМНО Філіпової Л.П. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 .

В той же день, 12.01.2017р. ОСОБА_1 звернулась до приватного нотаріуса ЗМНО Філіпової Л.П. з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_8 .

Окремими постановами приватного нотаріуса ЗМНО Філіповою Л.П. від 12.01.2017р. ОСОБА_1 та ОСОБА_6 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, оскільки відсутні оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Предметом спору є поділ та визнання права власності на спадкове майно після померлого ОСОБА_8 , а саме:

- автомобіль марки КІА модель Sportage 1.7 DLX 2 WD5dr 6 M/T, тип легковий універсал-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 ,

- 1/3 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_2 ,

- однокімнатну квартиру АДРЕСА_3 .

Перевіряючи обсяг спадкового майна, судом встановлено, що згідно зі свідоцтвом про право власності на житло № НОМЕР_3 , яке видано 14.03.2007р. Хортицькою районною адміністрацією Запорізької міської ради, квартира АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Право власності зареєстровано в Реєстрі прав власності на нерухоме майно 17.04.2007р.

04.04.2016р. позивачка ОСОБА_1 , звернулася до приватного нотаріуса ЗМНО Філіпової Л.П. з заявою про визначення, що частка майна померлого ОСОБА_8 у квартирі АДРЕСА_2 , якою він володів спільно з ОСОБА_1 та ОСОБА_9 , виходячи з рівності часток для оформлення спадщини, становить 1/3 частку.

Також судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2016р. встановлено факт проживання ОСОБА_10 та ОСОБА_8 як чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу з червня 2009 року по час смерті ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 Визнано квартиру АДРЕСА_3 та автомобіль КІА Sportage 1.7 D LX2 WD5dr 6M/T, реєстраційний номер НОМЕР_2 , об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_10 та ОСОБА_8 . Поділено квартиру АДРЕСА_3 та автомобіль КІА Sportage 1.7 D LX2 WD5dr 6M/T, реєстраційний номер НОМЕР_2 як об`єкт права спільної сумісної власності. Визнано за ОСОБА_10 право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_3 та визначено, що за життя частка ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві власності на квартиру АДРЕСА_3 дорівнювала 1/2 частині. Визнано за ОСОБА_10 право власності на 1/2 частину автомобіля КІА Sportage 1.7 D LX2 WD5dr 6M/T, реєстраційний номер НОМЕР_2 та визначено, що за життя частка ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , у праві власності на автомобіль КІА Sportage 1.7 D LX2 WD5dr 6M/T, реєстраційний номер НОМЕР_2 дорівнювала 1/2 частині.

Рішенням Апеляційного суду Запорізької області від 07.12.2016р. рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2016р. у частині вирішення позовних вимог про визнання квартири АДРЕСА_3 та автомобіля КІА Sportage 1.7 D LX2 WD5dr 6M/T, реєстраційний номер НОМЕР_2 об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , поділу та визнання права на 1/2 частину цього майна - скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_10 відмовлено. В іншій частині рішення по цій справі залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 16.01.2019р., рішення Апеляційного суду Запорізької області від 07.12.2016р. у частині вирішення позовних вимог про визнання квартири та автомобіля об`єктами спільної сумісної власності ОСОБА_10 та ОСОБА_8 , поділу та визнання права на 1/2 частину цього майна скасовано, справу у цій частині передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 02.05.2019р., з урахуванням ухвали про виправлення описки, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 04.03.2016р. залишено без змін.

Відповідно до ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, і має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України, в т.ч. шляхом визнання права власності.

Згідно зі ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Згідно з ст.316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Згідно з ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно з ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, не заборонених законом, зокрема з правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця) до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст.1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, які належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті, в т.ч. право власності на майно.

Згідно зст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1 ст.1258 ЦК України).

У першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки (ст.1261 ЦК України).

Згідно з ч.1,3,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Згідно з ч.1,2 ст.1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Заява про прийняття спадщини подається спадкоємцем особисто.

Згідно з ч.1 ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

За правилами статті 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Відповідно до п. 4.15, 4.18 глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 № 296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування"зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

При вирішенні вказаного спору, суд вважає можливим врахувати роз`яснення, які містяться в листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 "Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування", в якому містяться, зокрема, роз`яснення про випадки неможливості спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем. За змістом цих роз`яснень видно, що законодавство не містить прямої заборони щодо визнання судом права власності за спадкоємцем на нерухоме майно в разі, коли спадкодавець на законних підставах володів та користувався цим майном, але в силу об`єктивних причин не встиг за життя здійснити реєстрацію нерухомого майна.

Крім того, якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Згідно з ст.12,13,81 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Згідно з ч.4 ст.82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом..

З`ясувавши повно, всебічно та об`єктивно усі обставини справи, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням надані сторонами докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності, достатності і взаємозв`язку, виходячи з вищевикладених вимог діючого законодавства, суд прийшов до висновку про часткову обґрунтованість позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_7 .

Так, суд вважає встановленим та доведеним, що після смерті ОСОБА_8 відкрилась спадщина на все належне йому майно.

Позивачка ОСОБА_1 - мати ОСОБА_8 , а також позивачі за об`єднаним позовом ОСОБА_5 - донька ОСОБА_8 , а також ОСОБА_7 - донька ОСОБА_8 , інтереси якої представляє ОСОБА_6 , є спадкоємцями першої черги за законом після смерті ОСОБА_8

ОСОБА_6 та ОСОБА_5 у встановленому законом строк звернулись до нотаріуса із заявами про прийняття спадщини, на підставі якої була відкрита спадкова справа, однак ні вони, ні ОСОБА_1 , яка теж прийняла спадщину, не можуть отримати в нотаріальному порядку свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове нерухоме та рухоме майно, що підтверджено належним чином постановами про відмову у вчиненні нотаріальних дій.

При цьому, на думку суду, відсутність правовстановлюючого документа про право власності спадкодавця не позбавляє спадкоємців права на спадщину, оскільки вона належить їм з моменту відкриття спадщини.

На підставі вищевикладеного, суд вважає, що позивачка за первісним позовом ОСОБА_1 та позивачі за об`єднаним позовом ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , яка діє в інтересах ОСОБА_7 , позбавлені можливості в передбаченому законом нотаріальному порядку оформити своє право на спадщину, яка залишилась після смерті ОСОБА_8 , чим порушуються (не визнаються) їх права власності на спадкове майно.

Тому, виходячи з вимог справедливості та розумності, це право на підставі ст.15,16 ЦК України, ст.4,5 ЦПК України підлягає захисту шляхом визнання за ними права власності на спадкове майно.

При цьому, як встановлено судом, предметом спору є майно, яке складається з: автомобілю марки КІА модель Sportage 1.7 DLX 2 WD5dr 6 M/T, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , квартири АДРЕСА_3 .

Водночас, як встановлено судом, ОСОБА_8 на праві власності належало: 1/2 частини автомобілю марки КІА модель Sportage 1.7 DLX 2 WD5dr 6 M/T, реєстраційний номер НОМЕР_2 , 1/3 частини квартири АДРЕСА_2 , 1/2 частини квартири АДРЕСА_3 .

Таким чином, саме вказане майно є спадковим майном після смерті ОСОБА_8 та, вирішуючи спір про поділ цього майна між спадкоємцями першої черги та визнання за ними права власності на спадкове майно, суд враховує, що частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними.

При цьому, суд враховує і те, що спадкоємці: ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_7 , інтереси якої представляє ОСОБА_6 , заявляючи позовні вимоги один до одного та не заперечуючи проти задоволення позовних вимог кожного з позивачів, як за первісним, так за об`єднаним позовом, фактично визначили розмір часток у спадщині кожного із них.

На підставі викладеного суд прийшов до висновку, що за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_8 слід визнати право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 та право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3 ; за ОСОБА_5 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8 слід визнати право власності на 3/10 частини автомобіля марки КІА модель Sportage 1.7 DLX 2 WD5dr 6 M/T, реєстраційний номер НОМЕР_2 .; за ОСОБА_7 в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8 слід визнати право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3 та право власності на 1/5 частину автомобіля марки КІА модель Sportage 1.7 DLX 2 WD5dr 6 M/T, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В інших частинах позовних вимог слід відмовити, оскільки 1/2 частина спірної квартири АДРЕСА_3 та 1/2 частини автомобілю марки КІА модель Sportage 1.7 DLX 2 WD5dr 6 M/T, реєстраційний номер НОМЕР_2 , не входить до складу спадкового майна, належить на праві власності третій особі - ОСОБА_3 , тому позивачки не мають законних підстав вимагати визнання за ними права власності на вказане майно.

Таким чином, позов ОСОБА_1 та позов ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_7 , слід задовольнити частково.

Повний текст рішення складено 05.10.2020 року.

Керуючись ст.15,16,316,321,328,392,1216,1218,1223,1261,1268,1269 ЦК України, ст.2,4,5,12,13,76-82,89,141,258,263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/3 частину квартири АДРЕСА_2 та право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3 .

В інший частині позову ОСОБА_1 відмовити.

Позов ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_7 , задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_5 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 3/10 частини автомобілю марки КІА модель Sportage 1.7 DLX 2 WD5dr 6 M/T, тип легковий універсал-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Визнати за ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_8 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/4 частину квартири АДРЕСА_3 та право власності на 1/5 частину автомобілю марки КІА модель Sportage 1.7 DLX 2 WD5dr 6 M/T, тип легковий універсал-В, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_1 , сірого кольору, реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В іншій частині позову ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , яка діє в інтересах малолітньої ОСОБА_7 , відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя М.В. Сидорова