У Х В А Л А
06 жовтня 2020 року м. Волноваха
Волноваський районнийсуд Донецької областіу складі:
головуючого судді Мохова Є.І.,
за участю секретаря Сотченко В.О.
розглянувши у судовому засіданні у м. Волноваха цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Садово-господарчого товариства «Металург», Голови садово-господарчого товариства «Металург» Суматохіна Федора Івановича, про захист прав споживачів електричної енергії та визнання дій неправомірними, зустрічним позовом Садово-господарчого товариства «Металург», Голови садово-господарчого товариства «Металург» Суматохіна Федора Івановича, представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування електричною енергією та членських внесків,-
У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Садово-городнього товариства «Металург» та просив:
- визнати неправомірними дії відповідача Садово-городнього товариства «Металург» стосовно відключення від електромережі Садово-городнього товариства «Металург» будинку, розташованого на земельній ділянці під № НОМЕР_1 , першого кварталу, першої черги, за адресою смт.Донське, Волноваського району, Донецької області;
- зобов`язати відповідача Садово-городнє товариство «Металург» підключити до електромережі садового товариства Супутник будинок, розташований на земельній ділянці під № НОМЕР_1 , першого кварталу, першої черги, за адресою смт.Донське, Волноваського району, Донецької області;
Позовна заява мотивована тим, що позивач є членом Садово-городнього товариства «Металург».
На земельній ділянці № НОМЕР_1 , першого кварталу, першої черги, за адресою смт.Донське, Волноваського району, Донецької області розташований житловий будинок, що належить позивачу на праві власності, а сам він є членом Садово-городнього товариства «Металург» з березня 1989 року, що підтверджується членською книжкою, вступними та членськими внесками.
27 лютого 2017 року, будинок, що належить позивачу, був відключений від електроенергії.
Позивач вважає, що дії відповідача щодо відключення його ділянки від електропостачання є незаконними та такими, що не відповідають нормам Закону України та Статуту СТ Супутник .
15 травня 2019 року відповідач направив до суду зустрічну позовну заяву, у якій просить стягнути з позивача ОСОБА_1 на користь Садово-городннього товариства «Металург» заборгованість по сплаті членських внесків у сумі 394 грн. та заборгованість за спожиту електроенергію у сумі 3089,25 грн. Иакож просить стягнути судові витрати за надання правничої допомоги у розмірі 2500 грн. та судовий збір у розмірі 1921 грн.
Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість позовних вимог сторін суд вважає що справа підлягає закриттю з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено, що позивач являється членом Садово-городнього товариства «Металург» та відповідно до членської книжки від березня 1989 року, вступного і членського внеску, користується земельною ділянко Садово-городнього товариства «Металург» , на якій розташований житловий будинок.
Статутом СТ Супутник підтверджується, що товариство є обслуговуючим садово-городнім кооперативом, який створено у відповідності до чинного законодавства України.
Товариство є неприбутковою юридичною особою та не має на меті одержання прибутку.
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до обслуговуючого кооперативу з вимогами визнати неправомірними дії відповідача щодо відключення від електромережі належного йому будинку.
У постанові від 24 квітня 2019 року у справі №509/577/18 (провадження №14-170цс19) Велика Палата Верховного Суду зробила наступний висновок.
Згідно із частиною першою статті 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.
Разом з тим стаття 20 Господарського процесуального кодексу України визначає коло справ, які підлягають розгляду в господарському суді, до якого віднесено справи у спорах, що виникають з корпоративних відносин, в тому числі у спорах між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи або між юридичною особою та її учасником (засновником, акціонером, членом), у тому числі учасником, який вибув, пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, крім трудових спорів.
При визначенні підвідомчості (предметної та суб`єктної юрисдикції) справ, що виникають з корпоративних відносин, слід виходити з таких міркувань.
За змістом положень статті 167 Господарського кодексу України (далі - ГК України ) корпоративні відносини - це відносини, які виникають, змінюються та припиняються щодо права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.
Стаття 55 ГК України визначає господарські організації як юридичні особи, створені відповідно до ЦК України , державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу , а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку.
Господарською діяльністю у ГК України вважається діяльність суб`єктів господарювання у сфері суспільного виробництва, спрямована на виготовлення та реалізацію продукції, виконання робіт чи надання послуг вартісного характеру, що мають цінову визначеність. Цей Кодекс розрізняє господарську діяльність, яка має на меті отримання прибутку (підприємництво) і некомерційну господарську діяльність, яка здійснюється без такої мети (стаття 3).
За способом утворення (заснування) та формування статутного капіталу стаття 63 ГК України відносить кооперативні підприємства до корпоративних, а за формою власності - до підприємств колективної власності.
Корпоративне підприємство характеризується тим, що утворюється, як правило, двома або більше засновниками за їх спільним рішенням (договором), діє на основі об`єднання майна та/або підприємницької чи трудової діяльності засновників (учасників), їх спільного управління справами, на основі корпоративних прав, у тому числі через органи, що ними створюються, участі засновників (учасників) у розподілі доходів та ризиків підприємства.
Підприємством колективної власності визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників) (стаття 93 ГК України ).
Кооперативи як добровільні об`єднання громадян з метою спільного вирішення ними економічних, соціально-побутових та інших питань можуть створюватися у різних галузях (виробничі, споживчі, житлові тощо). Діяльність різних видів кооперативів регулюється законом. Господарська діяльність кооперативів повинна здійснюватися відповідно до вимог цього Кодексу , інших законодавчих актів (стаття 94 ГК України ).
Зазначені норми кореспондуються із нормами статей 83 , 85 , 86 ЦК України , згідно з положеннями яких юридичні особи можуть створюватися у формі товариств, установ та в інших формах, встановлених законом. Товариством є організація, створена шляхом об`єднання осіб (учасників), які мають право участі у цьому товаристві. Товариство може бути створено однією особою, якщо інше не встановлено законом. Непідприємницькими товариствами є товариства, які не мають на меті одержання прибутку для його наступного розподілу між учасниками. Непідприємницькі товариства (кооперативи, крім виробничих, об`єднання громадян тощо) та установи можуть поряд зі своєю основною діяльністю здійснювати підприємницьку діяльність, якщо інше не встановлено законом і якщо ця діяльність відповідає меті, для якої вони були створені, та сприяє її досягненню.
Особливості створення кооперативів та ведення господарської діяльності обслуговуючими кооперативами визначається Законом України Про кооперацію .
За змістом положень статей 2 , 6 , 9 цього Закону кооператив є юридичною особою, державна реєстрація якого проводиться в порядку, передбаченому законом. Відповідно до завдань та характеру діяльності кооперативи поділяються на такі типи: виробничі, обслуговуючі та споживчі. За напрямами діяльності кооперативи можуть бути сільськогосподарськими, житлово-будівельними, садово-городніми, гаражними, торговельно-закупівельними, транспортними, освітніми, туристичними, медичними тощо.
Обслуговуючий кооператив - це кооператив, який утворюється шляхом об`єднання фізичних та/або юридичних осіб для надання послуг переважно членам кооперативу, а також іншим особам з метою провадження їх господарської діяльності. Обслуговуючі кооперативи надають послуги іншим особам в обсягах, що не перевищують 20 відсотків загального обороту кооперативу. Обслуговуючий кооператив надає послуги своїм членам, не маючи на меті одержання прибутку (статті 2 , 23 Закону України Про кооперацію ).
Таким чином, обслуговуючий кооператив незалежно від напряму його діяльності є господарською організацією - юридичною особою, яка здійснює некомерційну господарську діяльність з моменту державної реєстрації на підставі закону та свого статуту.
За змістом наведених норм корпоративні права характеризуються тим, що особа, яка є учасником (засновником, акціонером, членом) юридичної особи має право на участь в управлінні господарською організацією та інші правомочності передбачені законом і статутними документами.
Згідно з положеннями статті 12 Закону України Про кооперацію основними правами члена кооперативу є, зокрема, участь в господарській діяльності кооперативу, а також в управлінні кооперативом, право голосу на його загальних зборах, право обирати і бути обраним в органи управління; користування послугами кооперативу; право вносити пропозиції щодо поліпшення роботи кооперативу, усунення недоліків у роботі його органів управління та посадових осіб; право звертатися до органів управління та органів контролю за діяльністю кооперативу, посадових осіб кооперативу із запитами, пов`язаними з членством у кооперативі, діяльністю кооперативу та його посадових осіб, одержувати письмові відповіді на свої запити.
Члени обслуговуючого кооперативу незалежно від напряму його діяльності є носіями корпоративних прав, а відносини між його членами та кооперативом, які пов`язані зі створенням, діяльністю, управлінням або припиненням діяльності такої юридичної особи, є корпоративними.
Отже, корпоративним є спір щодо створення, діяльності, управління та припинення юридичної особи - суб`єкта господарювання, якщо стороною у справі є учасник (засновник, акціонер, член) такої юридичної особи, у тому числі й той, який вибув.
Враховуючи суть спору, спрямовану на врегулювання інтересів сторін корпоративних відносин, суд приходить до висновку про неможливість вирішення цього спору у порядку цивільного судочинства.
З огляду на викладену позицію Великої Палати Верховного Суду та враховуючи, що позивач оспорює рішення правління Садово-городнього товариства «Металург», суд приходть до висновку, що справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 255 ЦПК України передбачено, що суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.
При цьому суд повинен повідомити заявникові, до юрисдикції якого суду віднесено розгляд таких справ (частина перша статті 256 ЦПК України).
Керуючись ст.ст. 255,256 ЦПК України, суд
Провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Садово-господарчого товариства «Металург», Голови садово-господарчого товариства «Металург» Суматохіна Федора Івановича, про захист прав споживачів електричної енергії та визнання дій неправомірними, зустрічним позовом Садово-господарчого товариства «Металург», Голови садово-господарчого товариства «Металург» Суматохіна Федора Івановича, представника позивача ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування електричною енергією та членських внесків, закрити.
Роз`яснити позивачеві ОСОБА_1 право на звернення до Господарського суду Донецької області за захистом порушеного права в порядку господарського судочинства.
Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з моменту її складення.
Суддя Є.І.Мохов