ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4435/20 Справа № 204/1256/19 Суддя у 1-й інстанції - Токар Н. В. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 травня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, -

в с т а н о в и л а:

У березні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, мотивуючи його тим, що рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 грудня 2017 року стягнуто з ОСОБА_3 на її користь на її утримання аліменти у розмірі 1 000 грн. щомісячно з 06 листопада 2017 року і до 21 жовтня 2018 року.

Зазначала, що рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року стягнуто з ОСОБА_3 на її користь на утримання малолітнього сина аліменти у розмірі 1 492 грн. щомісячно, починаючи з 29 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття.

Вказувала, що з вини ОСОБА_3 виникла заборгованість зі сплати аліментів, які стягуються з нього на підставі вказаних вище рішень, хоча він має змогу сплачувати аліменти.

Посилаючись на вказані обставини, позивач просила стягнути з відповідача на її користь неустойку (пеню) в розмірі 19 389,73 грн. за прострочення сплати аліментів за рішеннями суду.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 травня 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пеню за прострочення сплати аліментів в розмірі 7 474,95 грн., з яких: за виконавчим листом №206/7061/17 від 14 грудня 2017 року, виданим Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська, за листопад 2017 року; січень, лютий, березень, квітень, червень, липень 2018 року, в розмірі 2 009,92 грн.; за виконавчим листом №206/8381/17 від 08 лютого 2019 року, виданим Красногвардійським районним судом м.Дніпропетровська, за грудень 2017 року; січень, лютий, березень, травень, червень, липень, серпень, вересень, жовтень, листопад, грудень 2018 року; за січень 2019 року в розмірі 5 465,03 грн. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить рішення в частині визначення розміру пені скасувати та ухвалити в цій частині нове, яким стягнути з відповідача на її користь пеню в розмірі 19 389,73 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при ухваленні оскаржуваного рішення невірно визначено розмір пені, оскільки виконано невірний її розрахунок.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, а рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 травня 2019 року без змін.

Постановою Верховного Суду від 05 лютого 2020 року постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 листопада 2019 року скасовано, а справу передано на новий розгляд до Дніпровського апеляційного суду.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, з врахуванням вказівок Верховного Суду, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст.263,264 ЦПК України рішення суду повинно бути законним та обґрунтованим та має стосуватися, зокрема питань: чи мали місце обставини, якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; які правовідносини сторін випливають із установлених обставин; яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин тощо.

Проте, зазначеним вимогам закону рішення суду в повному обсязі не відповідає з огляду на таке.

Статтями 12,81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Розглядаючи позов, суд має встановити фактичні обставини справи виходячи з фактичних правовідносин сторін, але в межах заявлених вимог.

Судом першої інстанції встановлено і це підтверджується матеріалами справи, що рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 18 квітня 2018 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 23 січня 2019 року, у справі №204/8381/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, з останнього стягнуто на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1 492 грн. щомісячно, починаючи стягнення з 29 грудня 2017 року і до досягнення дитиною повноліття, допустивши негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

Рішенням Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 14 грудня 2017 року, залишеним без змін постановою апеляційного суду Дніпропетровської області від 26 квітня 2018 року, по справі №204/7061/17 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку, з останнього стягнуто аліменти на утримання дружини ОСОБА_2 до досягнення їх сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку, у твердій грошовій сумі в розмірі 1 000 грн. щомісячно, що підлягає індексації згідно до закону, починаючи стягнення з 06 листопада 2017 року і до досягнення дитиною трирічного віку до ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Згідно розрахунку від 29 січня 2019 року №782 заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем Петропавлівського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 допускав прострочення сплати аліментів на утримання дружини, однак станом на 31 жовтня 2018 року заборгованість згідно виконавчого листа №204/7061/17 від 14 грудня 2017 року відсутня.

Відповідно до розрахунку від 13 лютого 2019 року № 1216 та від 28 лютого 2019 року №1736 заборгованості зі сплати аліментів, складеного державним виконавцем Петропавлівського РВ ДВС ГТУЮ у Дніпропетровській області, ОСОБА_3 допускав прострочення сплати аліментів на утримання дитини. Станом на 13 лютого 2019 року за виконавчим листом № 204/8381/17 заборгованість становила 18 741 грн, а станом на 28 лютого 2019 року заборгованість відсутня.

11 січня 2019 року ОСОБА_3 уклав шлюб з ОСОБА_5

ОСОБА_3 працює у фермерському господарстві «Агро Велес Д» на посаді механіка з 01 серпня 2018 року, його заробітна плата за період з серпня 2018 року по грудень 2018 року склала 19 000 грн., за період з січня 2019 року по березень 2019 року 12 000 грн.

Із акту обстеження від 16 січня 2019 року судами встановлено, що за адресою: АДРЕСА_1 , згідно договору оренди від 22 листопада 2018 року, проживають ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 .

Відповідно до довідки виконавчого комітету Української сільської ради від 29 березня 2019 року №549/08 ОСОБА_3 на території Української сільської ради земельної частки (паю) не має. Земельна ділянка для ведення особистого селянського господарства площею 2 га не використовується у зв`язку з непридатністю ґрунтів.

Згідно відомостей Територіального сервісного центру №1246 від 28 березня 2019 року №31/4-1246/22-Б станом на дату видачі довідки транспортні засоби за ОСОБА_3 не зареєстровані.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що з вини відповідача, який зобов`язаний сплачувати аліменти за рішеннями судів, виникла заборгованість зі сплати аліментів, а тому з нього на користь позивача підлягає до стягнення пеня у загальній сумі 7 474,95 грн. При цьому, судом враховано, що докази виникнення заборгованості внаслідок несвоєчасної виплати заробітної плати ОСОБА_3 , затримки або неправильного перерахування аліментів банками суду не надані. При визначені розміру пені суд першої інстанції використав формулу розрахунку, викладену в постанові Великої Палати Верховного Суду від 25 квітня 2018 року у справі №572/1762/15-ц.

Колегія суддів не може погодитися з такими висновками суду першої інстанції повністю, виходячи з наступного.

Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства (частина дев`ята статті 7 СК України).

Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини, не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини. Обсяг відповідальності батьків не залежить від проживання їх разом чи окремо від дитини, і цей факт не звільняє від обов`язку забезпечувати такі умови життя дитини, які є достатніми для фізичного, інтелектуального, морального, культурного, соціального та духовного розвитку.

Згідно із частиною четвертою статті 155 СК України ухилення батьків від виконання батьківських обов`язків є підставою для покладення на них відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до статті 51 Конституції України та статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України).

Згідно із частинами першою-третьою статті 196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

У разі застосування до особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, заходів, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження», максимальний розмір пені повинен дорівнювати різниці між сумою заборгованості та розміром застосованих заходів примусового виконання, передбачених частиною чотирнадцятою статті 71 Закону України «Про виконавче провадження».

Розмір неустойки може бути зменшений судом з урахуванням матеріального та сімейного стану платника аліментів.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16 відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі №6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі №6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі №6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі №6-300цс16 та дійшла висновку, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1%. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1%.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1%.

Колегія суддів виходить із встановлених судом обставин і перевіряє застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права на час постановлення судового рішень з урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду про застосування норм права у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16.

Таким чином, колегія суддів приймає до уваги доводи приведені в апеляційній скарзі в частині невірного розрахунку здійсненого судом першої інстанції та вважає за необхідне здійснити розрахунок пені за несплату аліментів на утримання дитини з урахуванням висновку Великої Палати Верховного Суду про застосування норм права у постанові від 03 квітня 2019 року у справі №333/6020/16 (заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%).

Період прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів колегія суддів бере зазначений позивачем на час подання позову з врахуванням того, що за період з грудня 2017 року по 13 лютого 2019 року відповідачем було сплачено аліменти 1 492 грн. лише у квітні 2018 року, у межах заявлених позовних вимог.

Місяць Рік Нараховано до сплати Сплачено Кількість днів прострочення Пеня (заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1%)
Грудень 2017144,36 - ?407 ?587,54
Січень 20181 492 - 377 5 624,84
Лютий 20181 492- 3495 207,08
Березень 20181 492- 3184 744,56
Квітень 20181 492 1 492 --
Травень 20181 492 -257 3 834,44
Червень 20181 492 -2273 386,84
Липень 20181 492 -1962 924,32
Серпень 20181 492 -1652 461,80
Вересень 2018 1 492 -1352 014,20
Жовтень 20181 492 - 1041 551,68
Листопад20181 492- 741 104,08
Грудень 20181 492 - 43641,26
Січень 20191 492 - 12179,04

Таким чином заборгованість відповідача за прострочення сплати аліментів становить 30 874,84 грн. згідно з розрахунком наведеним вище.

Враховуючи зміст позовних вимог та принцип диспозитивності цивільного судочинства, позов ОСОБА_2 , в частині стягнення пені за прострочення сплати аліментів на утримання сина, підлягає задоволенню в межах заявлених нею позовних вимог, що не становить більше ніж сто відсотків заборгованості зі сплати аліментів, шляхом стягнення на її користь з відповідача пені за прострочення сплати аліментів саме у розмірі 15 496,40 грн.

Щодо вимоги про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на утримання дружини (позивача) до досягнення дитиною трирічного віку, колегія суддів хоче зазначити наступне.

Виходячи із системного аналізу Глави 15 і Глави 22 СК України («Обов`язок по утриманню інших членів сім`ї та родичів»), зокрема статті 274 СК України, норми положень Глави 15 СК України до правовідносин, що врегульовані нормами інших глав СК України, можуть застосовуватися лише у випадку прямого на це посилання.

Глава 9 СК України «Права та обов`язки подружжя по утриманню» не містить посилань на те, що визначення заборгованості по аліментам на одного із подружжя здійснюється відповідно до статей 194-197 СК України, а тому положення статті 196 цього Кодексу на спірні правовідносини не поширюються.

Ураховуючи, що до заборгованості по аліментам на утримання дружини до досягнення дитиною трирічного віку можуть бути застосовані інші санкції майнового характеру, передбачені цивільним законодавством, які позивач не просила застосувати, в задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 щодо стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів на її утримання до досягнення дитиною трирічного віку, слід відмовити за їх безпідставністю.

Таким чином, з урахуванням встановлених у справі обставин, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, рішення суду скасуванню з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пені за прострочення сплати аліментів на утримання дитини у розмірі 15 496,40 грн.

Згідно з ч.ч.1,13 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи результат розгляду даної справи, пропорційно до задоволених позовних вимог з відповідача ОСОБА_3 на користь держави необхідно стягнути судові витрати, які складаються з судового збору за подання позовної заяви, апеляційної та касаційної скарги у розмірі 3 338,08 грн.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Красногвардійського районного суду м.Дніпропетровська від 21 травня 2019 року скасувати.

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця Петропавлівського району Дніпропетровської області, який зареєстрований в АДРЕСА_2 , (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ) пеню за прострочення сплати аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_3 за період з грудня 2017 року по лютий 2019 року у розмірі 15 496,40 грн. (п`ятнадцять тисяч чотириста дев`яносто шість гривень сорок копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір у розмірі 3 338,08 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.