Справа № 404/6703/16-ц
Номер провадження 4-с/404/64/19
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда

в складі: головуючого судді- Бершадської О.В.

за участі секретаря - Коноваленко К.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому скаргу стягувача Міської ради міста Кропивницького на дії та рішення державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро ) Степанова Євгенія Сергійовича, Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), боржник: ОСОБА_1 ,-

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року стягувач Міська рада міста Кропивницького, її представник звернувся до Кіровського районного суду м. Кіровограда зі скаргою, якою просить визнати неправомірними дії державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Степанова Євгенія Сергійовича щодо повернення без виконання виконавчого листа № 404/6703/16-ц, виданого 07.10.2019 року Кіровським районним судом міста Кіровограда, на підставі п. 7 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», в зв`язку з тим, що виконання рішення не передбачає заходів примусового виконання рішень;

визнати неправомірним повідомлення державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Степанова Євгенія Сергійовича щодо повернення без виконання виконавчого листа № 404/6703/16-ц, виданого 07.10.2019 року Кіровським районним судом міста Кіровограда, на підставі п. 7 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», в зв`язку з тим, що виконання рішення не передбачає заходів примусового виконання рішень та скасувати його;

зобов`язати державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Степанова Євгенія Сергійовича прийняти до виконання виконавчий лист № 404/6703/16-ц, виданий 07.10.2019 року Кіровським районним судом міста Кіровограда та відкрити виконавче провадження.

Скаргу мотивує тим, що у провадженні Кіровського районного суду міста Кіровограда знаходилась справа № 404/6703/16-ц за позовом Міської ради міста Кропивницького до ОСОБА_1 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: ОСОБА_2 , за участю третіх осіб які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про витребування майна. 01 квітня 2019 року Кіровським районним судом міста Кіровограда прийнято рішення, яким вирішено, позовну заяву міської ради м. Кропивницького до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 , за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про витребування майна , задовольнити. Витребувати від ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 ) на користь Кіровоградської міської ради () квартиру АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 ) на користь Кіровоградської міської ради () судовий збір у розмірі 2420,13 грн. Дане судове рішення набрало законної сили 03 травня 2019 року.

07 жовтня 2019 року Кіровським районним судом міста Кіровограда видано виконавчий лист. З метою примусового виконання рішення Кіровського районного суду міста Кіровограда 01 квітня 2019 року Міською радою міста Кропивницького 08.10.2019 року подано до Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області заяву про примусове виконання рішення. 11 грудня 2019 року на адресу Міської ради міста Кропивницького отримано повідомлення державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Степанова Євгенія Сергійовича від 15 жовтня 2019 року, згідно якого державний виконавець виконавчий документ повернув без виконання на підставі п. 7 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», в зв`язку з тим, що виконання рішення не передбачає заходів примусового виконання рішень. Вважає такі дії державного виконавця незаконними ( а.с. 1-5).

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями визначено суддю Бершадську О.В. для розгляду скарги на рішення державного виконавця.

Ухвалою судді Кіровського районного суду м. Кіровограда від 23 грудня 2019 року скаргу прийнято до розгляду та призначено судове засідання (а.с. 13).

Відповідно до ухвали Кіровського районного суду м. Кіровограда від 21 лютого 2020 року залучено до участі в справі Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро).

В судове засідання представник стягувача надав заяву про розгляд справи у їх відсутності, вимоги скарги підтримав, просив задовольнити.

Боржник, державний виконавець Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Степанов Є. С., представник Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не зявились, повідомлялись.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали , суд приходить до висновку щодо часткового задоволення вимог скарги, з наступного.

Судом встановлено, що 07 жовтня 2019 року Кіровським районним судом м. Кіровограда видано виконавчий лист № 404/6703/16-ц (2/404/212/18) на примусове виконання рішення суду, у справі за позовом Кіровоградської міської ради до ОСОБА_1 , за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача ОСОБА_2 ; за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_5 про витребування майна, щодо витребування від ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової карти платника податків НОМЕР_1 ) на користь Кіровоградської міської ради () квартири АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Виконавчий лист був пред`явлений на виконання до Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області.

15 жовтня 2019 року державний виконавець Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Головного територіального управління юстиції у Кіровоградській області Степанов Євгеній Сергійович виніс повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання, оскільки виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень (а.с. 10).

Дане повідомлення стягувач отримав 11.12.2019 року.

В силу положень частини 2 статті 19 Конституції України, органи державної влади, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 18 ЦПК України визначено, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Відповідно до ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження», рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У відповідності до ст.ст. 1, 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: верховенства права; обов`язковості виконання рішень; законності; диспозитивності; справедливості, неупередженості та об`єктивності; гласності та відкритості виконавчого провадження; розумності строків виконавчого провадження; співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження» відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів: виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України; ухвал, постанов судів у цивільних, господарських, адміністративних справах, справах про адміністративні правопорушення, кримінальних провадженнях у випадках, передбачених законом; виконавчих написів нотаріусів; посвідчень комісій по трудових спорах, що видаються на підставі відповідних рішень таких комісій; постанов державних виконавців про стягнення виконавчого збору, постанов державних виконавців чи приватних виконавців про стягнення витрат виконавчого провадження, про накладення штрафу, постанов приватних виконавців про стягнення основної винагороди; постанов органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення у випадках, передбачених законом; рішень інших державних органів та рішень Національного банку України, які законом визнані виконавчими документами; рішень Європейського суду з прав людини з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а також рішень інших міжнародних юрисдикційних органів у випадках, передбачених міжнародним договором України; рішень (постанов) суб`єктів державного фінансового моніторингу (їх уповноважених посадових осіб), якщо їх виконання за законом покладено на органи та осіб, які здійснюють примусове виконання рішень.

Згідно ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: 1) рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної сили (крім випадків, коли рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання); 2) пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання; 3) боржника визнано банкрутом; 4) Національним банком України прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 5) юридичну особу - боржника припинено; 6) виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону; 7) виконання рішення не передбачає застосування заходів примусового виконання рішень; 8) стягувач не надав підтвердження сплати авансового внеску, якщо авансування є обов`язковим; 9) виконавчий документ не підлягає виконанню органами державної виконавчої служби, приватним виконавцем; 10) виконавчий документ пред`явлено не за місцем виконання або не за підвідомчістю.

У разі невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим цією статтею, стягувач має право звернутися до суду чи іншого органу (посадової особи), що видав виконавчий документ, щодо приведення його у відповідність із зазначеними вимогами.

Аналізуючи вимоги до виконавчого документу, визначені ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження» та виконавчий документ, вбачається, що він відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження», і виконавець неправомірно повернув його стягувачу.

У ст. 447 ЦПК України визначено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Відповідно до ч. 2 ст. 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

У ст. 10 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що заходами примусового виконання рішень є: 1) звернення стягнення на кошти, цінні папери, інше майно (майнові права), корпоративні права, майнові права інтелектуальної власності, об`єкти інтелектуальної, творчої діяльності, інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб, або боржник володіє ними спільно з іншими особами; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 3) вилучення в боржника і передача стягувачу предметів, зазначених у рішенні; 4) заборона боржнику розпоряджатися та/або користуватися майном, яке належить йому на праві власності, у тому числі коштами, або встановлення боржнику обов`язку користуватися таким майном на умовах, визначених виконавцем; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Таким чином, передбачений перелік заходів примусового виконання рішення не є вичерпним.

Разом з тим, згідно з ч. 1 та 2 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, Європейський суд з прав людини зазначив, що право на суд одним із аспектів якого є право доступу до суду (рішення у справі «Голдер проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1975р., п. 36) не є абсолютним, воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями (рішення у справі «Герін проти Франції» від 29 липня 1998р., п. 37).

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, і також зазначено, відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року по справі № 1-7/2013.

З огляду на це, суд вважає такі дії державного виконавця такими, що свідчать про небажання провести виконавчі дії з виконання рішення суду. Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що подана скарга є обґрунтованою та підлягає задоволенню частково щодо визнання неправомірними дії державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Степанова Євгенія Сергійовича щодо повернення без виконання виконавчого листа № 404/6703/16-ц, виданого 07.10.2019 року Кіровським районним судом міста Кіровограда, на підставі п. 7 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», в зв`язку з тим, що виконання рішення не передбачає заходів примусового виконання рішень; визнання неправомірним повідомлення Державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Степанова Євгенія Сергійовича щодо повернення без виконання виконавчого листа № 404/6703/16-ц, виданий 07.10.2019 року Кіровським районним судом міста Кіровограда, на підставі п. 7 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», в зв`язку з тим, що виконання рішення не передбачає заходів примусового виконання рішень та скасувати його.

Разом з тим, Закон України «Про виконавче провадження» надає саме відповідній посадовій особі державної виконавчої служби державному виконавцю повноваження виносити процесуальні рішення у виконавчому провадженні, в тому числі виносити постанови про відкриття виконавчого провадження, в зв`язку з чим, суд не вправі покладати на державного виконавця зобов`язання виносити зазначені процесуальні рішення.

При цьому, суд не має права зобов`язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Закону України «Про виконавче провадження» можуть здійснюватися лише державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Відповідно до ст. 451 ЦПК України за результатами розгляду скарги суд постановляє ухвалу. У разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

На підставі викладеного, суд зазначає, що в частині вимог скарги про зобов`язання Державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Степанова Євгенія Сергійовича прийняти до виконання виконавчий лист № 404/6703/16-ц, виданий 07.10.2019 року Кіровським районним судом міста Кіровограда та відкрити виконавче провадження, необхідно відмовити.

Тому, керуючись ст.ст. 447-451 ЦПК України, суд ,-

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу Міської ради міста Кропивницького на дії та рішення державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Степанова Євгенія Сергійовича, Фортечний відділ державної виконавчої служби міста Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), боржник: ОСОБА_1 -задовольнити частково.

Визнати неправомірними дії державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Степанова Євгенія Сергійовича щодо повернення без виконання виконавчого листа № 404/6703/16-ц, виданого 07.10.2019 року Кіровським районним судом міста Кіровограда, на підставі п. 7 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», в зв`язку із тим, що виконання рішення не передбачає заходів примусового виконання рішень.

Визнати неправомірним та скасувати повідомлення державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Степанова Євгенія Сергійовича щодо повернення без виконання виконавчого листа № 404/6703/16-ц, виданого 07.10.2019 року Кіровським районним судом міста Кіровограда, на підставі п. 7 частини четвертої статті 4 Закону України «Про виконавче провадження», в зв`язку із тим, що виконання рішення не передбачає заходів примусового виконання рішень.

У частині скарги щодо зобов`язання Державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби міста Кропивницький Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) Степанова Євгенія Сергійовича прийняти до виконання виконавчий лист № 404/6703/16-ц, виданий 07.10.2019 року Кіровським районним судом міста Кіровограда та відкрити виконавче провадження -відмовити.

Про виконання ухвали, постановленої за результатами розгляду скарги повідомити Кіровський районний суд м. Кіровограда та заявника не пізніше ніж у десятиденний строк з дня її одержання, відповідно до вимог ст. 453 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями). Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Повне судове рішення складено 20.03.2020 року

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда О. В. Бершадська