Сарненський районний суд
____________________________________________________________________
Справа №572/152/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року м.Сарни

Сарненський районний суд Рівненської області в складі:

головуючого судді Рижого О.А.

з участю секретаря - Мороз Ю.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Сарни справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про виділення частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності,-

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовом до ОСОБА_3 про виділення частки із майна, що перебуває у спільній частковій власності.

Земельна ділянка розміром 0,0907 га., яка має цільове призначення - для будівництва і обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться по АДРЕСА_1 належала на праві спільної сумісної власності ОСОБА_3 , ОСОБА_1 і ОСОБА_2 . Цю обставину підтверджує Інформація з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (номер інформаційної довідки : 109568316, яка сформована 29.12.2017). 24 травня 2018 року Сарненський районний суд Рівненської області прийняв рішення у цивільній справі № 572/895/18 за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про виділення частки земельної ділянки із спільної сумісної власності. Було вирішено виділити у власність ОСОБА_3 земельну ділянку розміром 0.0539 га із земельної ділянки, яка є спільною сумісною власністю ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_1 , яка розташована в АДРЕСА_1 та припинити у зв`язку із цим право спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_3 і ОСОБА_1 на земельну ділянку розміром 0,0907 га, яка має цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка) по АДРЕСА_1 . Рішення Сарненського районного суду Рівненської області від 24 травня 2018 року набрало законної сили 23 червня 2018 року. ОСОБА_3 не зареєструвала своє право власності на земельну ділянку розміром 0.0539 га., яка була виділена із спільної сумісної власності, а тому право спільної сумісної власності на земельну ділянку припинено не було. В зв`язку з чим позивачі звернулися до суду з даним позовом.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в підготовче судове засідання не з`явилися, проте подали до суду заяви в яких позовні вимоги підтримали, просили позов задоволити, справу розглядати у її відсутність.

Відповідач в підготовче судове засідання не з`явиллася. Від неї до суду надійшла заява, в якій вона просить розглядати справу у її відсутність, проти задоволення позову не заперечує.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 6, 7 Постанови № 7 Пленуму Верховного Суду України "Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок" від 04.10.1991 року при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Також в спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності може бути виділено відокремлену частину будинку, яка відповідає розміру їх часток у праві власності.

Крім цього, згідно із ч.1 ст.356 ЦК України - власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного із них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до ч.3 ст.358 ЦК України, кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності.

У відповідності до ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Згідно з вимогами ч. 1 ст. 367 ЦК України, майно, що є у спільній сумісній частковий власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. Друга частина цієї статті передбачає припинення право спільної часткової власності на спільне майно у разі його поділу співвласниками.

Ст. 361 ЦК України передбачено, що співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності. Однією з правових форм такого розпорядження є право співвласника на виділ у натурі частки із спільного майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 86 Земельного Кодексу України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з зазначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до ст. 88 ЗК України, володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюється за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди - у судовому порядку. Учасник спільної часткової власності на земельну ділянку має право на отримання в його володіння, користування частини спільної земельної ділянки, що відповідає розміру належної йому частки.

Згідно ч. 4, 5 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки. Поділ земельної ділянки, яка є у спільній сумісній власності, з виділенням частки співвласника, може бути здійснено за умови попереднього визначення розміру часток, які є рівними, якщо інше не передбачено законом або не встановлено судом.

Згідно ч. 4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Згідно ст. 377 ЦК України до особи, яка набула право власності на житловий будинок, будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України від 16.04.2004 №7, порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їх угодою залежно від розміру їх часток у спільній власності на будинок, тому відповідно до ст. 88 ЗК України слід брати до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою.

Відповідно ч.3 ст. 372 ЦК України у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності припиняється.

За таких обставин, суд не знаходить підстав для відмови у прийнятті заяви про визнання відповідачем позову, тому позов підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст. 355,357 ЦК України, керуючись ст.ст. 213-215 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Виділити в натурі у власність ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 народження (жительці АДРЕСА_1 ) земельну ділянку розміром 0.0368 га. із земельної ділянка розміром 0.0907 га., яка є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ни по АДРЕСА_1 та припинити право спільної сумісної власності на цю земельну ділянку.

Виділити в натурі у власність ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 народження (жительці АДРЕСА_2 ) земельну ділянку розміром 0.0368 га. із земельної ділянка розміром 0.0907 га., яка є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 , ОСОБА_2 і ОСОБА_3 ни по АДРЕСА_1 та припинити право спільної сумісної власності на цю земельну ділянку.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана через Сарненський районний суд Рівненської області в Рівненський апеляційний суд протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рижий О.А.