Роздільнянський районний суд Одеської області
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 2п-3/2010

Номер провадження: 6/511/82/20

06 жовтня 2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Ільяшук А. В.

секретаря судового засідання Флора С.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Роздільна заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання, -

ВСТАНОВИВ:

30 вересня 2020 року Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» звернулось до Роздільнянського районного суду Одеської області з заявою про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання по цивільній справі №2п-3/2010.

Заявник в обґрунтування даної заяви зазначив, що 20 травня 2010 року Роздільнянським районним судом Одеської області ухвалено рішення по справі № 2п-3/2010, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитом у сумі 1 070 020 гривень 04 копійки. На виконання зазначеного рішення 20 травня 2010 року було видано виконавчий лист.

17 жовтня 2017 року Роздільнянським районним судом Одеської області постановлено ухвалу про заміну сторони виконавчого провадження за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» у цивільній справі № 2п-3/2010 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 і ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, а саме: замінено стягувана - Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНІЯ».

21 березня 2017 року виконавчий лист було повернуто стягувачеві без виконання згідно пункту 9 частини 1 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до частини 5 статті 12 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Таким чином, строк пред`явлення виконавчого листа сплинув 20 березня 2020 року.

Згідно Постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19» від 11.03.2020 року № 211 на всій території України було запроваджено карантин.

На даний час ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» позбавлено можливості виконати рішення суду, оскільки строк пред`явлення виконавчого листа до виконання пропущено не з вини стягувача, а у зв`язку з карантинними заходами, запровадженими Кабінетом Міністрів України.

У зв`язку з чим, заявник просить суд поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі № 2п-3/2010 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ») заборгованості за кредитом в сумі 1 070 020 гривні 04 копійки.

Учасники справи належним чином повідомлялись про дату, час та місце розгляду заяви, однак до зали судових засідань не прибули.

Відповідно до частини 3 статті 433 ЦПК України, їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Згідно частини 2 статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши заяву та додані до неї матеріали, суд прийшов до наступних висновків.

Судовим розглядом встановлено, що 20 травня 2010 року Роздільнянським районним судом Одеської області ухвалено рішення по справі №2п-3/2010, про стягнення солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитом у сумі 1 070 020 гривень 04 копійки. На виконання зазначеного рішення 20 травня 2010 року було видано виконавчий лист.

17 жовтня 2017 року було змінено стягувача Відкрите акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль», вказаного в рішенні Роздільнянського районного суду від 20 травня 2010 року по цивільній справі №2п-3/2010 за позовом Відкритого акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» в особі Одеської обласної дирекції «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціна позову 1070020,04 грн., згідно якому з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 солідарно стягнуто заборгованість за кредитним договором №014/83122/85/87169 від 20.12.2007 року у розмірі 140422,58 доларів США, що за курсом НБУ складає 1070020,04 грн., - на стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» (код ЄДРПОУ 38750239, місцезнаходження: 04112, м.Київ, вул.Авіаконструктора Сікорського 8, поверх 6, оф.32, п/рахунок № НОМЕР_1 , в ПАТ «Альфа-Банк», МФО 300346), у зв`язку з переходом до Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та гарантія» прав кредитора, відповідно до Договору №114/7-4566-ДГ від 30.06.2017 року.

21 березня 2017 року виконавчий лист було повернуто стягувачеві без виконання, що підтверджується копією виконавчого листа по справі №2-880/2009, 2п-3/2010, який долучено заявником до матеріалів заяви.

Відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу СОVID-19» від 11.03.2020 року №211 на всій території України було запроваджено карантин.

Згідно частини 1 статті 433 ЦПК України, у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Європейський суд з прав людини в свої рішеннях «Пономарьов проти України», «Щокін проти України», «Белле проти Франції» зазначив про те, що питання поновлення процесуального строку в контексті реалізації права до ступу до справедливого суду не є абсолютним і при вирішенні цього питання не може застосовуватися автоматично.

Виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 13 грудня 2012 року №18-рп/2012).

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання.

У пункті 9 статті 129 Конституції України зазначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Частиною першою статті 18 ЦПК України визначено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до усталеної практики Європейського Суду з прав людини право на суд, захищене статтею 6 Конвенції, було б ілюзорним, якби національна правова система Високої Договірної сторони дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін. Було б незрозуміло, якби стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо тлумачити статтю 6 як таку, що стосується виключно допуску до судового органу та судового провадження, то це могло б призводити до ситуації, що суперечить принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язались поважати, ратифікуючи Конвенцію. Для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (рішення від 19 березня 1997 року у справі «Горнсбі проти Греції» (Hornsby v. Greece), рішення від 20 липня 2004 року у справі «Шмалько проти України»).

У рішенні Європейського Суду з прав людини у справі «Глоба проти України» №15729/07 від 5 липня 2012 року вказано, що пункт 1 статті 6 Конвенції серед іншого (inter alia) захищає виконання остаточних судових рішень, які у державах, що визнали верховенство права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду одній із сторін. Відповідно виконанню судових рішень не можна перешкоджати, відмовляючи у виконанні або надмірно його затримувати. Держава зобов`язана організувати систему виконання судових рішень, яка буде ефективною як за законодавством, так і на практиці. Також, Суд зазначає, що саме на державу покладається обов`язок вжиття у межах її компетенції усіх необхідних кроків для того, щоб виконати остаточне рішення суду та, діючи таким чином, забезпечити ефективне залучення усього її апарату. Не зробивши цього, вона не виконує вимоги, що містяться у пункті 1 статті 6 Конвенції. Насамкінець, Суд повторює, що сама природа виконавчого провадження вимагає оперативності.

Крім того, Європейський суд з прав людини вказує, що «право на суд» було б ілюзорним, якби правова система Договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який Договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «судового розгляду» (HORNSBY v. GREECE, № 18357/91, § 40, ЄСПЛ, від 19 березня 1997 року).

На підставі викладеного, керуючись статтями 433, 353 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ», про поновлення строку для пред`явлення виконавчого листа до виконання задовольнити.

Поновити строк для пред`явлення до виконання виконавчого листа по справі №2п-3/2010 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 і ОСОБА_2 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» (правонаступник «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ») заборгованості за кредитом в сумі 1 070 020 гривні 04 копійки.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області, шляхом подачі апеляційної скарги в 15-ти денний строк з дня винесення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А. В. Ільяшук