27 лютого 2020 року м. Запоріжжя
Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя у складі:
головуючого судді Геєць Ю.В.,
за участю секретаря судового засідання Ровенської В.В.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Запоріжжя в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття арешту, -
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до АТ «ОТП Банк», ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності, шляхом звільнення майна з-під арешту, мотивуючи свої вимоги тим, що вона є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва від 23.09.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 8177, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. на підставі акту державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 27.08.2019 року.
Позивач посилаючись на те, що вона позбавлена можливості вільно розпоряджатись належним їй майном у зв`язку із його обтяженням (арештом) на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 18.02.2009 року, по цивільній справі 2-911/2009 за клопотанням представника АТ «ОТП Банк» про забезпечення позову, а саме про накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 в забезпечення позовних вимог АТ «ОТП Банк» до боржника, колишньої власниці нерухомості ОСОБА_2 , просить позов задовольнити.
Позивач та її представник у судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності.
Представник відповідача АТ «ОТП Банк» у судове засідання не з`явився, про час і місце судового засідання повідомлявся у встановленому законом порядку, відзиву суду щодо позову не надав, з заявою про розгляд справи у його відсутності до суду не зверталася, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, про дату час та місце слухання справи була повідомлена у встановленому законом порядку, відзиву суду щодо позову не надала, з заявою про розгляд справи у її відсутності до суду не зверталася, про час і місце розгляду справи повідомлялася належним чином. Клопотань про відкладення розгляду справи до суду не надходило.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений і від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З урахуванням положень ст.ст. 223 ч. 4, 280 ЦПК України та думки представника позивача щодо заочного розгляду справи, викладеної в його клопотанні, суд вважає за можливе ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.
Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами в межах заявлених позовних вимог, суд встановив наступне.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власницею квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва від 23.09.2019 року, зареєстрованого в реєстрі за № 8177, виданого приватним нотаріусом Запорізького міського нотаріального округу Вовк І.І. на підставі акту державного виконавця Вознесенівського відділу державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу від 27.08.2019 року.
Позивач ОСОБА_1 набула права власності на квартиру АДРЕСА_1 на підставі п. 9 ст. 61 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII, згідно якої майно передається стягувачу за ціною третіх електронних торгів або за фіксованою ціною.
При цьому між позивачем ОСОБА_1 та відповідачем ОСОБА_2 виникли боргові зобов`язання на підставі виконавчого напису від 16.02.2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Вовк І.І., згідно якого було стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 невиплачені в строк на підставі Договору позики від 15.02.2019 року №1171, грошові кошти у розмірі 1 200 000 грн.
Реалізація квартири АДРЕСА_1 була здійснена Вознесенівським відділом державної виконавчої служби м. Запоріжжя Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області при виконанні зведеного виконавчого провадження зі спільним номером 45204280.
Крім виконавчого напису на користь ОСОБА_1 на виконанні в зведеному провадженні також знаходились: виконавчий лист 2-911/2009, виданий 11.09.2009 року, на користь стягувача ЗАТ «ОТП Банк»; виконавчий лист 335/6565/16-ц, виданий 15.09.2016 року, на користь стягувача ПАТ «Укрсоцбанк»; судовий наказ 2н-251/2009, виданий 30.03.2009 року, на користь стягувача АТ «Банк «Фінанси і кредит»; виконавчий лист 2-2726/09, виданий 22.02.2010 року, на користь стягувача ЗОКС «Довіра»; виконавчий лист 2-1786/09, виданий 20.12.2010 року, на користь стягувача ЗОКС «Довіра».
Згідно повідомлень Державного підприємства «СЕТАМ» перші торги призначені на 06.05.2019 року не відбулися (протокол № 403540), другі торги призначені на 06.06.2019 не відбулися (протокол 410511), треті торги призначені на 08.07.2019 року не відбулися (протокол №417369).
Повідомлення було отримано позивачкою та 11.07.2019 року стягувачем ОСОБА_1 подано заяву про залишення за собою нереалізованого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , (Загальна площа квартири (кв.м): 59,68, Житлова площа квартири (кв.м): 36,2) в рахунок погашення боргу за виконавчим документом.
Інші стягувачі, в тому числі відповідач по даній справі АТ «ОТП Банк» не виявили бажання залишити за собою майно боржника, жодних повідомлень або заяв не подали.
27.08.2019 року державним виконавцем було складено акт про передачу майна стягувачу ОСОБА_1 в рахунок часткового погашення боргу.
23.09.2019 року приватним нотаріусом Вовк І.І. на підставі акту державного виконавця видано свідоцтво про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу та зареєстровано право власності на нерухомість за ОСОБА_1 , що підтверджується відомостями з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Разом з тим з інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно на квартиру АДРЕСА_1 , накладено арешт 12.03.2019 року постановою державного виконавця Орджонікідзевського Відділу державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції Главчевої П.М. по ВП11810457 на підставі ухвали Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя №2-911 від 18.02.2009 року з питань забезпечення позову за клопотанням представника АТ «ОТП Банк» по справі №2-911/2009 до відповідача ОСОБА_2 ..
Таким чином, зазначений арешт, накладений в порядку забезпечення позову з метою виконання судового рішення про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «ОТП Банк» не стосується ОСОБА_1 , яка є новим власником зазначеної квартири та яка набула права власності у спосіб встановлений законом, скориставшись правом отримати майно в рахунок погашення боргу при примусовому стягнення з боржника ОСОБА_2 .
Разом з тим суд зазначає, що виконавчий лист по справі 2-911/2009, виданий 11.09.2009 року, на користь стягувача ЗАТ «ОТП Банк» також був на виконанні в ході примусової реалізації, та стягувач АТ «ОТП Банк» не був позбавлений можливості надати згоду на погашення боргу, шляхом залишення за собою нереалізованого майна боржника, але при цьому своїм правом не скористався, що відображено в акті державного виконавця.
Відповідно до статті 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Громадяни для задоволення своїх потреб можуть користуватися об`єктами права державної та комунальної власності відповідно до закону. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним. Примусове відчуження об`єктів права приватної власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності, на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього і повного відшкодування їх вартості. Примусове відчуження таких об`єктів з наступним повним відшкодуванням їх вартості допускається лише в умовах воєнного чи надзвичайного стану. Конфіскація майна може бути застосована виключно за рішенням суду у випадках, обсязі та порядку, встановлених законом. Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.
Згідно із частиною першою статті 4 ЦПК кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів..
Вказана норма визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
Порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.
Отже, в порядку цивільного судочинства можуть розглядатися будь-які справи, у яких хоча б одна зі сторін є фізичною особою, якщо їх вирішення не віднесено до інших видів судочинства, а предметом позову є цивільні права, які, на думку позивача, є порушеними, оспореними чи невизнаними.
Позивач ОСОБА_1 , набувши права власності на квартиру боржника ОСОБА_2 , будучи не пов`язаною з зобов`язаннями останньої, розраховуючи на вільне володіння, користування та розпорядження власним майном, не відповідає за зобов`язаннями ОСОБА_2 перед третіми особами. Таким чином, обтяження накладені судом з метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_2 не можуть бути перепоною для здійснення права власності новим власником ОСОБА_1 .
Суд також звертає увагу на те, що ОСОБА_1 не була учасником справи №2-911/2009, а отже не має права звернутися до суду з клопотанням в порядку скасування заходів забезпечення позову.
Відповідно до частин першої та другої статті 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Згідно з вимогами статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Враховуючи викладене, суд доходить висновку про наявність підстав для звільнення майна, що належить позивачу, з-під арешту, накладеного ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя №2-911 від 18.02.2009 року про забезпечення позову по справі №2-911/2009.
Керуючись ст.ст. 12, 13, 76-82,89,141,263-265 ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «ОТП Банк», ОСОБА_2 про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом зняття арешту - задовольнити.
Усунути перешкоди ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , у здійсненні права власності, шляхом зняття арешту з квартири АДРЕСА_1 , накладеного ухвалою Орджонікідзевського районного суду міста Запоріжжя від 18.02.2009 року у справі №2-911 за позовом ЗАТ „ОТП Банк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором та договором поруки.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду шляхом подачі у 30-денний строк з дня складення повного судового рішення, апеляційної скарги.

Апеляційна скарга на рішення суду до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телемунікаційної системи подається до Запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд міста Запоріжжя.

Суддя: Ю.В.Геєць