Справа № 524/3779/19
Провадження №2/524/218/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука у складі:

головуючого судді Кривич Ж.О.,

секретаря судового засідання Коваль Т.М.,

за участі представників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ,

розглянувши у порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлорембудсервіс» про відшкодування збитків у наслідок затоплення,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2019 року ОСОБА_3 та ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлорембудсервіс» (далі по тексту «товариство», «управитель») про відшкодування збитків, які завдані внаслідок затоплення з вини відповідача належних їм квартир.

ОСОБА_3 свої позовні вимоги обґрунтував тим, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . 10.04.2019 року сталася аварійна ситуація - зрив різьбового з`єднання між трубою та ввідним краном кульковим, і гарячою водою були затоплені приміщення його квартири.

В результаті зазнало пошкоджень облаштування квартири, а також меблі. ОСОБА_5 , спираючись на висновки експертів, просив стягнути з відповідача на його користь 10 805 грн. 00 коп. вартості відновлювального ремонту, 22 163 грн. 50 коп. - за пошкоджені меблі, а також судові витрати, які складаються з судового збору в сумі 768 грн. 40 коп., 1 500 грн. і 1 260 грн. 00 коп. - за проведення експертних досліджень та 5 000 грн. 00 коп. за правничу допомогу.

Позивач вважав, що ТОВ «Житлорембудсервіс» неналежно виконало свої зобов`язання за договором «Про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій», укладеним між сторонами 20.09.2017 року. Оскільки аварія сталася на внутрішньобудинковій системі водопостачання, відповідати за її наслідки, на думку позивача, має саме управитель будинку.

Позивач ОСОБА_4 в обґрунтування своїх вимог посилалася на ті самі фактичні обставини та висловлювала аналогічні міркування на користь вини ТОВ «Житлорембудсервіс».

У позові ОСОБА_4 зазначала, що хоча письмовий договір про надання послуг між нею та відповідачем не було укладено, вона за його послуги регулярно сплачувала. Належна їй на праві власності квартира АДРЕСА_2 зазнала пошкоджень, потребує ремонту, вартість якого згідно експертного висновку становить 10 104 грн. 00 коп. Позивач також заявила про стягнення з відповідача на її користь судових витрат: судового збору в сумі 768 грн. 40 коп., 1 200 грн. 00 коп. - за проведення експертизи та 5 000 грн. 00 коп. - витрати на правничу допомогу.

Представник позивачів адвокат Кондрик Н.Г. позовні вимоги підтримала у повному обсязі з викладених підстав. Зазначала, що зрив різьби та трубопроводі стався за межами квартири НОМЕР_2 у технологічній ніші, відгалуження від стояку є елементом суцільної системи та належить до внутрішньобудинкової мережі, відповідальність за неналежне обслуговування якої несе відповідач згідно Договору № 1/231 від 18.07.2018 року на управління будинком.

Правовою підставою для стягнення збитків з надавача послуги з управління будинком представник вважала положення статті 1166 Цивільного Кодексу України.

Представник відповідача ОСОБА_2 позов не визнала, суду пояснила наступне: товариство як господарюючий суб`єкт і переможець конкурсу, проведеного органом місцевого самоврядування, надає послуги з управління багатоквартирними будинками на підставі рішення виконкому Кременчуцької міської ради Полтавської області № 839 від 13.07.2018 року «Про призначення управителів багатоквартирних будинків» та укладених договорів. Такий договір на управління будинком АДРЕСА_4 було укладено 18.07.2018 року за № 1/231 (далі по тексту - договір, договір № 1/231 від 18.07.2018 року).

Цей договір визначає складові послуги, права та обов`язки сторін, ціну послуги і таке інше. Відповідно до п. 17 договору точками розмежування послуги між управителем та співвласником по мережам холодного та гарячого водопостачання є врізка на квартиру в стояк трубопроводу. Посилаючись на положення п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», представник зазначала, що внутрішньобудинковою системою будинку є таке обладнання, яке обслуговує більше одного житлового приміщення. Зрив різьби стався не на самому стояку, а на відгалуженні від нього, яке обслуговує тільки квартиру позивача ОСОБА_3 . На думку представника, це означає, що несправність виникла на внутрішньоквартирній системі гарячого водопостачання, відповідальність за утримання якої відповідач не несе. Відгалуження від стояку з кульковим краном знаходяться у технологічній ніші, яка власником квартири по всій довжині труб заізольована утеплювачем і мінеральною ватою та закладена декоративною плиткою.

В судовому засіданні суд вислухав також пояснення судових експертів ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , які підтримали надані ними експертні висновки. Експерт ОСОБА_6 пояснив також, що не брав до уваги умови договору № 1/231 від 18.07.2018 року, оскільки про укладення цього договору йому не було відомо.

Провадження у справі відкрито ухвалою судді від 03.06.2019 року (а.с. 93).

09.10.2019 року суд закінчив підготовчий розгляд (а.с. 190).

Ухвалою від 18.05.2020 року суд за клопотанням позивача ОСОБА_4 залишив без розгляду її додаткові вимоги про стягнення на її користь моральної шкоди в сумі 4 000 000 грн. 00 коп. (а.с. 226) .

Ухвалою від 18.05.2020 року суд відмовив у задоволенні клопотання представника відповідача про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи (а.с. 225).

Вислухавши пояснення учасників судового розгляду та дослідивши надані ними докази, суд встановив такі фактичні обставини справи.

Багатоквартирний житловий будинок АДРЕСА_4 належить до об`єктів комунальної власності. Позивачам на праві приватної власності належать окремі квартири у цьому будинку: ОСОБА_3 - квартира АДРЕСА_5 , розташована поверхом нижче. Співвласниками багатоквартирного будинку не створено об`єднання співвласників і рішення про форму управління будинком не приймалось.

Відповідно до абз. 1 ч. 5 ст. 13 Закону України «Про особливості здійснення права власності в багатоквартирному будинку № 417-VIII від 14.05.2015 року виконкомом Кременчуцької міської ради Полтавської області було проведено конкурс та рішенням № 839 від 13.07.2018 року призначено управителів багатоквартирних будинків у м. Кременчуці. Управителем будинку АДРЕСА_4 призначено ТОВ «Житлорембудсервіс» (додаток № 1 до рішення, а.с. 105).

На виконання цього рішення виконавчого комітету між товариством як управителем та співвласниками, від імені яких діяв міський голова, було укладено договір №1/231 від 18.07.2018 року про надання послуги з управління багатоквартирним будинком, додатками до якого є «Перелік складових послуги з управління багатоквартирним будинком та періодичність їх надання» (Додаток 1) та «Ціна складових послуги з управління багатоквартирним будинком (кошторис витрат) за адресою будинок АДРЕСА_4 » (Додаток 2) (а.с. 110-116).

У відповідності до Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та умов цього договору послуга з управління полягає у забезпеченні управителем належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна будинку та його прилеглої території у відповідності до умов договору.

Послуга з управління включає, зокрема, утримання спільного майна багатоквартирного будинку - прибирання прилеглої території, виконання санітарно-технічних робіт, обслуговування внутрішньобудинкових систем, утримання ліфтів тощо.

Істотними умовами договору є розділ 17, яким передбачено, в яких точках розподілу здійснюється передача послуг від управителя до співвласників будинку.

На момент розгляду справи будь-які зміни в існуючий договір № 1/231 від 18.07.2018 року сторонами не вносились, договір діє.

Позивач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_1 серед іншого обґрунтували свою позицію, посилаючись на договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкової території від 20.09.2017 року. Цей договір, як і договір з управління багатоквартирним будинком № 1/231 від 18.07.2018 року, зобов`язував ТОВ «Житлорембудсервіс» утримувати внутрішньобудинкові мережі в належному технічному стані, але не визначав точок розмежування відповідальності сторін (точок передачі послуги, а.с. 56).

З підписанням договору № 1/231 від 18.07.2018 року відповідач не надає послугу з утримання будинку і споруд та прибудинкової території, а позивачі цю послугу не отримують і за неї сплачують.

10 квітня 2019 року у квартирі НОМЕР_2 , що належить позивачу ОСОБА_3 , зірвало різьбу ввідного кулькового крану на відгалуженні від стояку гарячого водопостачання. В результаті затоплення зазнали пошкоджень облаштування квартири НОМЕР_2 та розташовані у ній меблі. Гаряча вода протікла також у квартиру НОМЕР_1 , власником якої є ОСОБА_4

12 квітня 2020 року представники управителя обстежили квартири, про що склали акти (а.с. 40, 82). Спору між сторонами щодо технічної причини виникнення аварії немає. Спір існує щодо визначення належності місця зриву різьби - чи то до внутрішньобудинкової системи, за яку відповідає управитель, чи то до внутрішньоквартирньої розводки, за яку відповідає власник квартири ОСОБА_3 .

У подальшому між представником ОСОБА_3 - ОСОБА_8 та управителем будинку тривала суперечка з приводу того, хто має усунути несправність водогону. Представник ОСОБА_8 вимагала від управителя відремонтувати водогін та повідомляла, що вже 20.04.2019 року власник «вибив стіну» та надав доступ до місця зриву різьби, а ТОВ «Житлормбудсервіс», у свою чергу, вимагало від власника здійснити ремонт, а працівникам управителя надати доступ для огляду внутрішньобудинкових мереж, що розташовані у технологічній ніші, яку власник квартири ізолював утеплювачем та заклав плиткою (а.с. 152, зворот).

Весь цей час мешканці інших квартир під`їзду, мережі гарячого водопостачання яких під`єднанні до цього стояку, не отримували послугу. Управитель відновив постачання послуги у ці житлові приміщення шляхом влаштування тимчасових транзитних мереж (а.с. 158).

Вирішуючи спір, суд виходить з наступного.

Частиною 1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначений зміст спеціальних термінів:

-«внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку» - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення;

-«послуга з управління багатоквартирним будинком» - результат господарської діяльності суб`єктів господарювання, спрямованої на забезпечення належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб мешканців будинку шляхом утримання і ремонту спільного майна багатоквартирного будинку та його прибудинкової території відповідно до умов договору;

-«управитель багатоквартирного будинку» - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.

Договором № 1/231 від 18.07.2018 року врегульовано, що точками розмежування послуги з управління будинком між управителем та співвласником по мережам холодного та гарячого водопостачання є врізка на квартиру або нежитлове приміщення в стояк трубопроводу холодного та гарячого водопостачання.

Згідно висновку будівельно-технічного дослідження, яке виконав судовий експерт ОСОБА_6 за заявою представника позивача ОСОБА_3 - ОСОБА_8 (висновок № 22-19 від 02 травня 2019 року (а.с. 21-23), місце пориву на трубопроводі гарячого водопостачання квартири НОМЕР_2 належить до внутрішньобудинкової мережі.

В судовому засіданні експерт пояснив, що надаючи висновок, він керувався положеннями Порядку обслуговування внутрішньобудинкових систем теплопостачання, водопостачання, водовідведення, та постачання гарячої води, затв. наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 15.08.2018 року № 219, який набрав чинності з 12.10.2018 року (далі - Порядок).

Так, відповідно до абз. 4 п. 3 розділу І цього Порядку визначено, що точка приєднання внутрішньобудинкової системи водопостачання та системи постачання гарячої води багатоквартирного будинку до житлового (нежитлового) приміщення - перша запірна арматура на відгалуженні від стояків у межах приміщення (запірна арматура не належить до внутрішньобудинкової системи).

Експерт повідомив суду, що він не знав про наявність договору № 1/231 від 18.07.2018 року, тому не врахував, що його положеннями точка розмежування послуги визначена інакше, ніж у Порядку.

За своїм змістом термін «точка розмежування» або «точка розподілу», який вжито у договорі № 1/231 від 18.07.2018 року, відповідає значенню терміну «точка приєднання» у Порядку, оскільки визначає місце, де закінчується внутрішньобудинкова та починається внутрішньоквартирна система водопостачання.

Порядок набрав чинності після укладення договору № 1/231 від 18.07.2018 року. Ніхто зі сторін договору не ініціював внесення змін у нього в частині визначення точки розподілу послуги, а також ніхто із співвласників будинку дійсність абз. 1 п. 17 Договору не оспорював.

Ціна складової послуги - поточного ремонту внутрішньобудинкової системи холодного та гарячого водопостачання - розрахована у відповідності до умов діючого договору № 1/231 від 18.07.2018 року і не збільшувалася у зв`язку з набранням чинності Порядку.

Положення договору № 1/231 від 18.07.2018 року, у відповідності до умов якого управитель відповідає за належний стан стояків як елементів внутрішньобудинкової системи (без відгалужень на квартиру) не протирічить визначенню терміну внутрішньобудинкової системи багатоквартирного будинку у Законі України «Про житлово-комунальні послуги». Саме стояк обслуговує більше одного житлового (нежитлового) приміщення, у той час як відгалуження від нього обслуговує тільки одну квартиру або нежитлове приміщення.

Незважаючи на те, що частина водогону, де відбулася аварія знаходиться у технологічній ніші, доступ до неї можливий тільки з квартири позивача ОСОБА_3 , а у цьому конкретному випадку - ще й після того, як він «вибив стіну» у нішу на вимогу управителя надати доступ для огляду водогону.

Позивачами не доведено, що стояк разом з відгалуженням від нього до кулькового крану є цільнолитою конструкцією. Ні в експертному висновку, ні в судовому засіданні експерт ОСОБА_6 про це не заявляв.

Представник відповідача пояснила, що металеві (сталеві) труби стояків виготовляються прокатним методом і врізка до них інших металевих труб меншого діаметру з метою влаштування внутрішньоквартирної мережі водопостачання відбувається шляхом зварювання.

Положеннями ст. 1166 ЦК України, які позивачі визначають як правове обґрунтування заявлених вимог, врегульовані підстави відповідальності за шкоду, яку заподіяно у недоговірних зобов`язаннях.

Відповідач надає послуги з управління багатоквартирним будинком у відповідності до вимог Закону України № 2189-VIII на підставі договору №1/231 від 18.07.2018 року. Отже, умовою настання відповідальності управителя є порушення ним договірнихзобов`язань (ст.ст. 610, 611, 614 ЦК України). Встановлені судом обставини свідчать про те, що зрив різьби стався на внутрішньоквартирній системі водопостачання квартири №7 , за технічний стан якої управитель будинком не відповідає.

На підставі викладеного, відповідно до статей 263-265 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_3 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлорембудсервіс»

-про відшкодування вартості відновлювального ремонту приміщень квартири АДРЕСА_1 в сумі 10 805 грн. 00 коп.,

-про відшкодування матеріальної шкоди за пошкоджене майно в сумі 22 163 грн. 50 коп. - залишити без задоволення.

Позовні вимоги ОСОБА_4 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Житлорембудсервіс»

-про відшкодування вартості відновлювального ремонту приміщень квартири АДРЕСА_2 в сумі 10 104 грн. 00 коп. - залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається до Полтавського апеляційного суду через Автозаводський районний суд м. Кременчука.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складення повного судового рішення - 03.10.2020 року.

Суддя Ж.О. Кривич