Справа №521/8082/19
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
і м е н е м У к р а ї н и
(в порядку ст.ст.280-282 ЦПК України)
23 березня 2020 року Ананьївський районний суд Одеської області
в складі: головуючого судді - Желяскова О. О.
з участю: секретаря - Гула О.Р.,
розглянувши в порядку ч.2 ст.247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Ананьєві Одеської області цивільну справу за позовною заявою Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу,
До Ананьївського районного суду Одеської області надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу.
Згідно позовної заяви 11 січня 2016 року між Приватним акціонерним товариством «Українська пожежно-страхова компанія» (далі - Позивач) та ОСОБА_2 було укладено Поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №А1/8610547.
Як зазначено в позовній заяві, у відповідності до умов вказаного Полісу страхування Позивач взяв на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Тоуоtа», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.
06 листопада 2016 року о 16 годині 15 хвилин, по вул.Середньофонтанська дорога з боку вул.Пирагівська, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тоуоtа», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_1 (далі - Відповідач), автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Аcura», державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 », під керуванням ОСОБА_4 .
Згідно позовної заяви, внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортному засобу «Renault», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », було завдано механічних пошкоджень, власнику вказаного транспортного засобу - матеріального збитку.
Як зазначає позивач, відповідно до матеріалів справи та Постанови Київського районного суду м. Одеси від 05 листопада 2018 року, Відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП та притягнуто до адміністративної відповідальності.
Власник пошкодженого внаслідок дорожньо-транспортної пригоди автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 - ТОВ «Сейп Автотранс» - звернулося до Страховика - Позивача з заявою про виплату страхового відшкодування за Полісом №АІ/8610547.
Згідно позовної заяви, на підставі страхового акту ОЦ/123/450/19/0004 від 18 січня 2019 року власнику пошкодженого транспортного засобу, Позивачем було виплачено страхове відшкодування в розмірі: 40 000 (сорок тисяч) грн. 00 коп., що підтверджується платіжним дорученням №218 від 28 січня 2019 року.
Як зазначає позивач, підпунктом «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що Страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, якщо він не повідомив страховика у строки і за умов визначених у підпункті 33.1,2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону.
В свою чергу ст.33 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості ' про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу.
Згідно позовної заяви, з моменту дорожньо-транспортної пригоди до моменту звернення до суду з даною позовною заявою відповідачем взагалі не було письмово повідомлено Страховика про вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду.
Відтак, на думку позивача, відповідачем було порушено умови договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності №АІ/8610547 та ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» щодо повідомлення позивача про настання страхового випадку.
Враховуючи вищенаведене, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою та просить стягнути з відповідача на користь позивача матеріальну шкоду в порядку регресу в розмірі 40 000 (сорок тисяч) грн. 00 коп. та покласти на відповідача витрати по сплаченому судовому збору в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн. 00 коп.
Ухвалою від 12 липня 2019 року у справі відкрито провадження, розпочато підготовче провадження, прийнято рішення про здійснення розгляду справи за правилами загального провадження, призначено проведення підготовчого судового засідання, а також роз`яснено відповідачу право подати відзив на позовну заяву, роз`яснено порядок та строки його подачі, роз`яснено відповідачу право звернутися до суду з зустрічною позовною заявою.
Копію ухвали про відкриття провадження у справі разом з копією позовної заяви з додатками направлено відповідачу рекомендованим листом з супровідним листом від 12 липня 2019 року за вихідним №521/8082/19/6035/2019 (а.с.41).
Лист суду за вихідним №521/8082/19/6035/2019 з копією ухвали про відкриття провадження у справі та копією позовної заяви з додатками ОСОБА_1 отримав 15 липня 2019 року, що підтверджується відміткою в «Рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення…», яке повернулося на адресу суду (а.с.52).
При цьому, відповідач в установлений в ухвалі суду про відкриття провадження п`ятнадцятиденний строк з дня отримання ухвали відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву до суду не подав.
Ухвалою суду від 15 жовтня 2019 року, після виконання завдань підготовчого провадження, визначених ст.189 ЦПК України, було закрито у справі підготовче провадження та призначено її до судового розгляду по суті.
Копію ухвали суду від 15 жовтня 2019 року про призначення справи до судового розгляду по суті було направлено відповідачу, на адресу вказану у позовній заяві, рекомендованим листом з супровідним листом від 15 жовтня 2019 року за вихідним №521/8082/19/8579/2019 (а.с.73), а також з супровідним листом від 15 жовтня 2019 року за вихідним №521/8082/19/8578/2019 (а.с.74) на адресу реєстрації відповідача, встановлену за відомостями відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Одеській області (а.с.32).
При цьому, лист суду за вихідним №521/8082/19/8578/2019, яким було направлено ухвалу суду від 15 жовтня 2019 року на зареєстровану в установленому порядку адресу проживання відповідача, повернувся на адресу суду з довідкою вузла поштового зв`язку «ф.20» з відміткою причини повернення «за зазначеною адресою не проживає» (а.с.81).
Лист суду за вихідним №521/8082/19/8579/2019, яким ухвалу суду від 15 жовтня 2019 року було направлено на адресу відповідача зазначену у позовній заяві, повернувся з довідкою вузла поштового зв`язку «ф.20» з відміткою причини повернення «за закінченням встановленого строку зберігання» (а.с.82).
В подальшому, в судове засідання, що призначене на 18 лютого 2020 року відповідач також не з`явився. На зареєстроване місце проживання йому було направлено рекомендованим відправленням судову повістку про виклик до суду, проте до суду повернувся поштовий конверт довідкою вузла поштового зв`язку «ф.20» з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с.95).
У зв`язку з викладеним судове засідання з розгляду справи було відкладено на 23 березня 2020 року.
У відповідності до положень ч.ч.11, 12 ст.128 ЦПК України Ананьївським районним судом Одеської області 20 лютого 2020 року на офіційному веб-сайті судової влади України було розміщено оголошення про виклик ОСОБА_1 до суду на 23 березня 2020 року (а.с.102), в якому зазначено суть справи, відомості про направлення відповідачу копії ухвали про відкриття провадження у справі та позовної заяви з додатками, роз`яснено право подати заяву про розгляд справи за правилами загального позовного провадження, інші права та обов`язки відповідача, а також право та порядок подання відзиву на позовну заяву, наслідки його неподання.
У відповідності до речення 2 частини 11 статті 128 ЦПК України з опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
При цьому, відповідач ОСОБА_1 будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, в установлений ч.7 ст.178 ЦПК України строки не подав до суду відзив на позовну заяву або зустрічну позовну заяву, 23 березня 2020 року до суду не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, будь-яких заяв або клопотань від нього на адресу суду не надходило.
Позивач у судове засідання не з`явився, проте 23 березня 2020 року на адресу суду надійшло клопотання представника позивача - ОСОБА_5 (.с.103-104), який діє на підставі довіреності від 27 серпня 2019 року №2674 (а.с.105), в якому представник позивача зазначив, що позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить задовольнити, просить суд розглядати справу за відсутності позивача та його представника, не заперечує проти винесення заочного рішення.
Враховуючи викладене, положення ч.3 ст.223 ЦПК України, наявність відомостей про належне повідомлення позивача та відповідача про дату, час та місце слухання справи, суд вважає за можливе здійснювати розгляд справи за відсутності сторін у справі.
При цьому, ч.4 ст.223 ЦПК України визначено, що у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
У відповідності до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3) відповідач не подав відзив;
4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
При цьому, з наведених вище обставин вбачається, що відповідач був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, при цьому у судове засідання не з`явився без повідомлення причин неявки, що відповідає передумовам заочного розгляду справи, передбаченим пунктами 1 та 2 частини 1 статті 280 ЦПК України.
З матеріалів справи вбачається, що відповідач відзив на позовну заяву не подав, що відповідає умові визначеній п.3 ч.1 ст.280 ЦПК України.
Як зазначалося вище, представником позивача подано до суду клопотання (а.с.103-104), в якому він повідомляє, що не заперечує проти ухвалення у справі заочного рішення.
Враховуючи викладене, суд вважає що існують визначені ч.4 ст.223, ч.1 ст.280 ЦПК України підстави та умови для здійснення заочного розгляду справи, про що у відповідності до положень ч.1 ст.281 ЦПК України без виходу до нарадчої кімнати постановлено відповідну ухвалу.
Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення її по суті, суд прийшов до наступного висновку.
Згідно позовної заяви, 11 січня 2016 року між ОСОБА_2 та ПРАТ «УПСК» було укладено поліс страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/8610547, відповідно до якого ПРАТ «УПСК» взяло на себе зобовязання у разі настання страхового випадку за участю забезпеченого транспортного засобу марки «Тоуоtа», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », сплатити страхове відшкодування за шкоду заподіяну третім особам.
Відповідно до пункту 1.8 1 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховий поліс це єдина форма внутрішнього договору страхування, яка посвідчує укладення такого договору.
Пунктом 10.1 статті 10 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що відповідно до цього Закону укладаються такі види договорів обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності: внутрішній договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (далі - внутрішній договір страхування); договір міжнародного обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (далі - договір міжнародного страхування).
Пунктом 10.2 статті 10 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що внутрішні договори страхування діють виключно на території України.
Факт укладення полісу, тобто фактично внутрішнього договору обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, підтверджується копією полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/8610547 (а.с.10).
Пунктом 1.7 статті 1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.
Факт експлуатації засобу марки «Тоуоtа» моделі «Carina E», 1993 року випуску, з номерним знаком « НОМЕР_1 » особою, відповідальність якої застрахована при розгляді справи сторонами не оспорювався.
В якості забезпеченого транспортного засобу, в полісі страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/8610547 від 11 січня 2016 року зазначено транспортний засіб марки «Тоуоtа» моделі «Carina E», 1993 року випуску, з номерним знаком « НОМЕР_1 ».
Згідно позовної заяви, 06 листопада 2016 року, по вул.Середньофонтанська дорога з боку вул.Пирагівська, мала місце дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Тоуоtа», державний реєстраційний номер « НОМЕР_1 », під керуванням ОСОБА_1 (далі - Відповідач), автомобіля «Renault», державний реєстраційний номер « НОМЕР_2 », під керуванням ОСОБА_3 та автомобіля «Аcura», державний реєстраційний номер « НОМЕР_3 », під керуванням ОСОБА_4 .
Зазначений факт підтверджується копією довідки про дорожньо-транспортну пригоду № НОМЕР_6 від 20 грудня 2016 року (а.с.12), виданої Управлінням патрульної поліції у місті Одесі, відповідно до якої 6 листопада 2016 року у місті Одеса по вул.Сердньофонтанській сталася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів: 1) марки «Renault» моделі «Logan», номерний знак « НОМЕР_2 », належного ТОВ «СЕЙП АВТОТРАНС», який перебував під керуванням ОСОБА_3 ; 2) марки «Тоуоtа» моделі «Carina E», з номерним знаком « НОМЕР_1 », належним ОСОБА_6 , якій перебував під керуванням ОСОБА_1 ; 3) марки «Аcura» моделі «RDX», з номерним знаком « НОМЕР_3 », який належав та перебував під керуванням ОСОБА_4 . В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали різні механічні ушкодження.
Відповідно до частини 1 статті 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.
Частиною 2 статті 22 ЦК України визначено, що збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).
Відповідно до частини 1 статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Частиною 1 статті 1187 ЦК України визначено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.
Відповідно до частини 2 статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.
При цьому, як зазначалося вище, транспортний засіб марки «Тоуоtа» моделі «Carina E», з номерним знаком « НОМЕР_1 » був забезпечений згідно полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АІ /8610547 від 11 січня 2016 року.
Станом на 6 листопада 2016 поліс страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/8610547 від 11 січня 2016 року був чинний, що підтверджується витягом з офіційного сайту Моторного транспортного страхового бюро України (а.с.11).
Статтею 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Тобто, в даному випадку, дорожньо-транспортна пригода, яка мала місце 6 листопада 2016 року у місті Одеса по вул.Сердньофонтанській, підпадає під визначення страхового випадку.
Відповідно до ч.1 ст.979 ЦК України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.
Зазначене відповідає положенням абзацу першого пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким визначено, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
При цьому, відповідно до частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; 2) за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; 3) за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.
Як вбачається з матеріалів справи в даному випадку має місце взаємодія кількох джерел підвищеної небезпеки, а саме транспортних засобів: марки «Renault» моделі «Logan», номерний знак « НОМЕР_2 », належного ТОВ «СЕЙП АВТОТРАНС», який перебував під керуванням ОСОБА_3 ; 2) марки «Тоуоtа» моделі «Carina E», з номерним знаком « НОМЕР_1 », належним ОСОБА_6 , якій перебував під керуванням ОСОБА_1 ; 3) марки «Аcura» моделі «RDX», з номерним знаком « НОМЕР_3 », який належав та перебував під керуванням ОСОБА_4 .
Як зазначалося вище, відповідно до абзацу першого пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
З полісу страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/8610547 від 11 січня 2016 року вбачається, що відповідальність страхувальника за ним за заподіяння шкоди майну потерпілого було застраховано на суму п`ятдесят тисяч гривень 00 копійок.
Згідно статті 28 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу; з пошкодженням чи фізичним знищенням доріг, дорожніх споруд, технічних засобів регулювання руху; з пошкодженням чи фізичним знищенням майна потерпілого; з проведенням робіт, які необхідні для врятування потерпілих у результаті дорожньо-транспортної пригоди; з пошкодженням транспортного засобу, використаного для доставки потерпілого до відповідного закладу охорони здоров`я, чи забрудненням салону цього транспортного засобу; з евакуацією транспортних засобів з місця дорожньо-транспортної пригоди.
З копії довідки про дорожньо-транспортну пригоду № НОМЕР_6 від 20 грудня 2016 року (а.с.12), виданої Управлінням патрульної поліції у місті Одесі, вбачається, що транспортний засіб марки «Renault» моделі «Logan», номерний знак « НОМЕР_2 », належного ТОВ «СЕЙП АВТОТРАНС», який перебував під керуванням ОСОБА_3 , в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, що сталася 6 листопада 2016 року отримав механічні пошкодження: середньої центральної частини, передньої правої частини, правої бокової частини.
Відповідно до пункту 35.1 статті 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.
Пунктом 1.3 статті 1 «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що потерпілі це юридичні та фізичні особи, життю, здоров`ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу.
Власником транспортного засобу марки «Renault» моделі «Logan», номерний знак « НОМЕР_2 » є ТОВ «СЕЙП АВТОТРАНС», що підтверджується доданою до позовної заяви копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_8 (а.с.21-22), виданого 21 червня 2012 року.
Тобто в даному випадку, потерпілим є власник транспортного засобу марки «Renault» моделі «Logan», номерний знак « НОМЕР_2 » - ТОВ «СЕЙП АВТОТРАНС», як юридична особа, майну якої заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.
ТОВ «СЕЙП АВТОТРАНС» 15 лютого 2017 року було подано заяву про страхове відшкодування (а.с.20), збитків завданих в наслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 6 листопада 2016 року у місті Одеса по вул.Середньофонтанській, відповідальним за вчинення якої є ОСОБА_1 , цивільно-правова відповідальність якого застрахована в ПрАТ «Українська пожежно-страхова компанія» за договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів АІ/8610547 від 12 січня 2016 року.
У відповідності до положень статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
З метою встановлення та оцінки збитків завданих ТОВ «СЕЙП АВТОТРАНС» представником ПРАТ «УПСК» 22 листопада 2016 року було проведено огляд транспортного засобу марки «Renault» моделі «Logan», номерний знак « НОМЕР_2 », про що складено акти огляду транспортного засобу №1-3 (а.с.14-16).
Крім того, було здійснено розрахунок коефіцієнту фізичного зносу колісного транспортного засобу № 4861 , відповідно до якої вартість транспортного засобу марки «Renault» моделі «Logan», 2012 року випуску, номерний знак « НОМЕР_2 », складала на момент розрахунку 153351 гривню 65 копійок та було встановлено коефіцієнт фізичного зносу 0,4947.
Пунктом 36.1 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника або на підставі рішення суду, у разі якщо спір про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) розглядався в судовому порядку. Якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати (регламентної виплати) за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.
У відповідності до положень частини 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Зазначене відповідає положенням пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким визначено, що страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов.
Підпунктом 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» визначено, що до страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов страхувальника або водія забезпеченого транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду: а) якщо він керував транспортним засобом у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції; б) якщо він керував транспортним засобом без права на керування транспортним засобом відповідної категорії; в) якщо він після дорожньо-транспортної пригоди за його участю самовільно залишив місце пригоди чи відмовився від проходження відповідно до встановленого порядку огляду щодо стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, або вжив алкоголь, наркотики чи лікарські препарати, виготовлені на їх основі (крім тих, що входять до офіційно затвердженого складу аптечки або призначені медичним працівником); г) якщо дорожньо-транспортна пригода визначена в установленому порядку безпосереднім наслідком невідповідності технічного стану та обладнання транспортного засобу існуючим вимогам Правил дорожнього руху; ґ) якщо він не повідомив страховика у строки і за умов, визначених у підпункті 33.1.2 пункту 33.1 статті 33 цього Закону; д) якщо страховий випадок настав з використанням забезпеченого транспортного засобу в період, не передбачений договором внутрішнього страхування (при укладенні договору страхування з умовою використання транспортного засобу в період, передбачений договором страхування).
У відповідності до положень підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання дорожньо-транспортної пригоди, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), водій транспортного засобу, причетний до такої пригоди, зобов`язаний: невідкладно, але не пізніше трьох робочих днів з дня настання дорожньо-транспортної пригоди, письмово надати страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, а також відомості про місцезнаходження свого транспортного засобу та пошкодженого майна, контактний телефон та свою адресу. Якщо водій транспортного засобу з поважних причин не мав змоги виконати зазначений обов`язок, він має підтвердити це документально.
Позивач у позовній заяві в якості підставі для звернення до суду з даною позовною посилається на те, що ОСОБА_1 з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди - 6 листопада 2016 року до моменту звернення до суду - 15 травня 2019 року до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ», повідомлення про страховий випадок не подав, що дає страховику право звернення до суду з регресним позовом, відповідно до підпункту «ґ» підпункту 38.1.1 пункту 38.1 статті 38 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».
Факт неподання ОСОБА_1 до ПРАТ «УПСК» повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, у строки визначені підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», учасниками справи не оспорювався та матеріалам справи не суперечить.
Враховуючи викладене, суд вважає, що в даному випадку доведено що потерпілому ТОВ «СЕЙП АВТОТРАНС», в наслідок дій водія забезпеченого транспортного засобу ОСОБА_1 , було завдано матеріальну шкоду, яку відшкодовано страховиком ПРАТ «УПСК», при цьому, ОСОБА_1 з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди - 6 листопада 2016 року до моменту звернення до суду - 15 травня 2019 року страховику повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, у строки визначені підпункту 33.1.4 пункту 33.1 статті 33 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не подано, що є підставою для звернення з регресним позовом, у зв`язку з чим позовні вимоги ПРАТ «УПСК» до ОСОБА_1 підлягають задоволенню.
Аналогічну правову позицію виловлено пленумом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у абзаці 3 пункту 16 постанови від 01 березня 2013 року №4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» в якому зазначено, що у разі невиконання особою, відповідальність якої застрахована, обов`язку письмового надання страховику, з яким укладено договір обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності (у передбачених випадках - МТСБУ), повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду встановленого МТСБУ зразка, шкода відшкодовується завдавачем шкоди.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі, у зв`язку з чим з відповідача на користь позивача має бути стягнуто судові витрати, які складаються з суми сплаченого позивачем судового збору у розмірі 1921 гривні 00 копійок.
З урахуванням вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76, 141, 264, 265, 273, 274, 279, 280-289, 354 ЦПК України,суд -
Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Українська пожежно-страхова компанія» до ОСОБА_1 про відшкодування збитків в порядку регресу - задовольнити в повному обсязі.
Копію рішення направити учасникам справи.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто в даному випадку через Ананьївський районний суд Одеської області.

Відомості про сторін у справі:

Позивач:ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «УКРАЇНСЬКА ПОЖЕЖНО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ», юридична адреса: 04080, м.Київ, вул.Кирилівська, буд.40, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України - 20602681;
Відповідач:ОСОБА_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , відомості про реєстраційний номер облікової картки платника податків не надані.

Суддя: О.О.Желясков

Рішення набуло законної сили «____»_______________20__року.