Справа № 214/9759/19
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

02 жовтня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області, у складі:

головуючого - судді Малаховської І.Б.,

за участю секретаря судового засідання - Перог Р.О.,

представника відповідача - Маламуж С.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кривому Розі в порядку спрощеного провадження з викликом ( повідомленням ) сторін, цивільну справу № 214/9759/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди заподіяної ушкодженням здоров`я,

Установив:

Короткий зміст позовних вимог.

1.Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з Публічного акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на його користь 186000,00 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди в зв`язку з ушкодженням здоров`я на виробництві, без утримання податку із фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Аргументи учасників справи.

2.В обґрунтування позовних вимог зазначає, що з 21.04.2000 року по 29.04.2011 рік він працював на ПГЗК машиністом екскаватора. Враховуючи, що тривалий час на підприємстві він працював в шкідливих умовах, лікувальна-експертна комісія Українського науково-дослідного інституту виявила у нього такі захворювання - хронічне обструктивне захворювання легень ( пиловий бронхіт, емфізема легень) та вібраційну хворобу першої - другої стадії, синдром церебрально - периферичної ангіодистонії з шийною та попереково-крижовою радикулопатією, нейродистрофією у вигляді дв. плечо-лопаткового пері артозу, деф. артрозу пері артрозу ліктьових суглобів та трофічним порушення на кистях. Захворювання визнані професійними. За висновками МСЕК йому було протипоказані - робота в умовах дії пилу, вібрації, важкої фізичної праці та несприятливого мікроклімату. Висновком МСЕК від 30.03.2011 року (первісно) позивача визнано інвалідом 3 групи, встановлено 50% втрати професійної працездатності : 30% по вібраційній хворобі і 20 % по ХОЗЛ. 04.08.2015 року висновком Дніпропетровської обласної медико-соціальної експертної комісії його повторно визнано інвалідом 2 групи і визначено 80% втрати працездатності безстроково.

Позивач зазначає, що в нього виникла задишка навіть при незначному навантаженні та ходьбі. Епізоди утруднення дихання виникають по п`ять разів на добу. Його турбує сухий приступоподібний кашель. Із-за кашлю він не може вийти погуляти по вулиці, поїхати до гостей або дозволити скористатися громадським транспортом. Його також турбує біль та обмеження рухів у шийному відділенні хребта, оніміння в руках, біль у стегновому та колінних суглобах. Із-за цих болів для нього стало проблематично підняти навіть незначні вантажі, тому що постійно відчуває в тілі загальну біль, слабкість і втому. Розмір своєї моральної шкоди оцінює в 186000,00 грн.

3.Представник відповідача надіслав на адресу суду відзив на позовну заяву, в якому просив суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Обов`язковою передумовою виникнення правовідносин з відшкодування моральної шкоди є неправомірні дії чи бездіяльність та вина власника або уповноваженого ним органу. В своїй позовній заяві позивач вказує, що він протягом певного періоду працював в умовах впливу шкідливих виробничих факторів на підприємстві відповідача, в наслідок чого отримав професійне захворювання.

Проте, з копії трудової книжки ОСОБА_1 , а також копії санітарно-гігієнічних умов праці, які додано до позовної заяви вбачається, що позивач працював у шкідливих умовах праці не лише на підприємстві відповідача, а також на інших підприємствах. Відповідно до довідки , наданою відповідачем № 18 від 27.01.2020 року ОСОБА_1 , працював на АТ «ПІВДГЗК» в період з 21.04.2000 року по 13.09.2007 року - помічником машиніста екскаватора 4 розряду рудоуправління, з 14.09.2007 року по 29.04.2011 року - машиністом екскаватора 4 розряду рудоуправління, звільнений за власним бажанням.

Тобто, загальний стаж позивача на АТ «ПІВДГЗК» складає 11 років 9 днів, в той час, як загальний стаж роботи ОСОБА_1 з урахуванням роботи на інших підприємствах зі шкідливими умовами праці складає 32 року 2 місяці ( стаж у шкідливих умовах 24 роки 6 місяців), про що зазначено у п. 12 Акту розслідування причини виникнення професійного захворювання від 01.02.2011 року.

У п. 16. Акту розслідування, період трудового стажу позивача на ВАТ «Інгулецька спецекскавація», ВАТ «КЗРК» ш. Октябрська, ДСФ шахта «Родіна»» ДП «Кривбасзалідрдком», ТОВ «Екпудбуматеріалами», ВАТ «КЗРК», включено до професійного маршруту що вплинув на загальний стан здоров`я і виникнення професійного захворювання. Проте, дану обставину при визначенні розміру позовних вимого позивач не врахував.

Заяви та клопотання учасників справи.

4.Позивач ОСОБА_1 до зали судового засідання не з`явився, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

5.Представник відповідача ОСОБА_2 в судовому засіданні заперечувала проти позовних вимог з підстав зазначених у відзиві на позовну заяву. Крім того, просила суд долучити до матеріалів справи копію рішення Жовтневого районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 24 січня 2020 року, згідно якого з ПАТ «Криворізький залізорудний комбінат» на користь ОСОБА_3 моральну шкоду завдану ушкодженням здоров`я внаслідок професійного захворювання в розмірі 40 00,00 грн.

Процесуальні дії у справі.

6. 28 грудня 2019 року судом постановлено ухвалу про прийняття позовної заяви до розгляду та відкриття провадження у справі.

7. 07 лютого 2020 року представнику відповідача відмовлено в задоволенні клопотання про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням ( викликом) сторін.

8. 26 лютого 2020 року суд перейшов з розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення ( виклику) сторін в розгляд справи з викликом ( повідомленням ) сторін.

Обставини справи, встановлені судом

9. Позачерговими Загальними зборами акціонерів ПАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» затверджено в новій редакції Статут АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» (протокол від 18.10.2019 року). На момент подання позову відповідач мав назву АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», що вбачається з вільного доступу в Інтернет мережі реєстру юридичних та фізичних осіб - підприємців. Відповідно до ч.5 ст.5 Закону України «Про акціонерні товариства» зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням. Зміна назви не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу. Отже, судом долучено до матеріалів цивільної справи копію Витягу з Реєстру юридичних та фізичних осіб та перші сторінки Статуту, що свідчать про зміну назви юридичної особи без правонаступництва.

10. ОСОБА_1 в період з 21.04.2000 року по 29.04.2011 року перебував в трудових відносинах з АТ «ПІВДГЗК», що підтверджується копією трудової книжки серії НОМЕР_1 , працював помічником машиніста та машиністом екскаватора 4 розряду, звільнений за власним бажанням ( а.с.10-11).

11.01 лютого 2011 року на підприємстві ВАТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» в м. Кривий Ріг було проведено розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання хронічне обструктивне захворювання легень першої - другої ст. ( пиловий бронхіт першої другої ст., емфізема легень першої-другої ст.). ЛН першого- другого ст. 2. Вібраційна хвороба першої-другої ст.: синдром церебрально-переферичної ангіодистонії з шийною та попереково-крижовою радикулопатією, нейродистрофією у вигляді дв. плечо-лопаткового пері артрозу (ПФС другого ступеню) деф. артрозу і пері артрозу ліктьових суглобів ( ПФ справа першого-другого ст. зліва першого ст.) та трофічними порушеннями на кистях у ОСОБА_1 який працював на посаді машиніст екскаватора РУ ВАТ «Півд.ГЗК». Стаж роботи 32 роки 1 місяць, за цією професією 16 років 2 місяці, у цьому цеху 9 років 8 місяців, в умовах впливу шкідливих факторів 24 роки 6 місяців.

12. Відповідно до п. 13 Акту розслідування причини виникнення хронічного професійного захворювання професійне захворювання виникло за таких обставин працюючи помічником машиніста екскаватора ( 04.00 -09.07) та машиністом екскаватора ( 09.07 - теп. Час) в РУ ВАТ «Півд ГЗК», а також помічником машиніста екскаватора ( 05.73-10.74; 04.75-05.75), машиністом екскаватора ( 10.74-04.75; 05.75 -06.76) на ВАТ «» Інгулецька спец екскавація; машиністом екскаватора ( 07.76-05.77) і вантажником на завантаженні залізної руди в залізничні вагони на поверхні шахти ( 10.78-03.80) в ТОВ «Нерудбудматеріали» та машиністом екскаватора ( 08.97-05.99) на ш. «Родіна» ДП «Кривбасзалізрудком» ОСОБА_1 , унаслідок недосконалості технологічних процесів, робочих місць та конструктивних недоліків обладнання, виконував роботи пов`язані з впливом пилу, концентрація якого, в повітрі робочої зони перевищувала ГДК та вібрації ( 07.76-05.77; 04.00 теп.час) рівень якої перевищував ГДР. ЗІЗ забезпечується і використовує.

13.Згідно п. 17 Акту причиною професійного захворювання є тривала робота впродовж 24 років 6 місяців в умовах впливу виробничого пилу та в продовж 10 років 6 місяців в умовах впливу загальної вібрації.

14.Відповідно до п. 13 Акту згідно санітарно-гігієнічної характеристики умов праці Інгулецької рай СЕС № 2/2-55-4-595 від 18.03.2010 року на робочому місці машиніста екскаватора є три фактори 1 ст. та два фактори 2 ст. відхилення від норм, що свідчать про шкідливі і тяжкі умови праці (а.с.12-13).

15.При первинному огляді, 30.03.2011 року, МСЕК ОСОБА_1 встановлено 50% втрати професйної працездатності, з яких 20 % втрати працездатності безстроково, в зв`язку з професійним захворюванням та встановлено третю групу інвалідності ( а.с.9-8 зворот).

16.Відповідно до виписки з акта огляду медико-соціальною експертною комісією про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги ОСОБА_1 04.08.2015 року встановлено другу групу інвалідності та 80 відсотків втрати працездатності ( 65% - ХОЗЛ; 15% вібр.хв.) безстроково ( а.с. 8).

17.Крім того, позивач неодноразово звертався до медичних установ для лікування професійного захворювання, що підтверджується копіями виписних епікризів та виписками із медичних карток стаціонарного хворого ( а.с. 15-16; 17;18;19; 20-21;22-23;24;25;26-27;28-29; 30-31; 32-34;35).

Джерела права й акти їх застосування.

18.Згідно з Конституцією України - людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю, а утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

19.Відповідно до ч. 4 статті 43, частина 1 статті 46 Конституції України кожен має право на належні, безпечні і здорові умови праці, на заробітну плату, не нижчу від визначеної законом. Громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

20.Відповідно до частин першої та другої статті 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

21.Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів.

22.Згідно ст. 4 Закону України «Про охорону праці» державна політика в галузі охорони праці базується, зокрема, на принципах пріоритету життя і здоров`я працівників, повної відповідальності роботодавця за створення належних, безпечних і здорових умов праці; соціального захисту працівників, повного відшкодування шкоди особам, які потерпіли від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань.

23.Відповідно до ч. 2 ст. 153 КЗпП України забезпечення безпечних і нешкідливих умов праці покладається на власника або уповноважений ним орган.

24.Частиною першої ст. 237-1 КЗпП України передбачено відшкодування власником або уповноваженим ним органом моральної шкоди працівнику у разі порушення його законних прав, що призвело до моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків і вимагають від нього додаткових зусиль для організації свого життя.

25.У пункті 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що відповідно до статті 237-1 КЗпП України за наявності порушення прав працівника у сфері трудових відносин, зокрема, виконання робіт у небезпечних для життя і здоров`я умовах, яке призвело до його моральних страждань, втрати нормальних життєвих зв`язків чи вимагає від нього додаткових зусиль для організації свого життя, обов`язок по відшкодуванню моральної (немайнової) покладається на власника або уповноважений ним орган незалежно від форми власності, виду діяльності чи галузевої належності.

26. Згідно з ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених законом.

27.Відповідно до ч. 1 ст. 1168 ЦК України моральна шкода, завдана каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, може бути відшкодована одноразово або шляхом здійснення щомісячних платежів.

28.Згідно рішення Конституційного Суду України від 27.01.2004 року, моральна шкода потерпілого від нещасного випадку на виробництві чи професійного захворювання полягає, зокрема, у фізичному болю, фізичних та душевних стражданнях, яких він зазнає у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я. Ушкодження здоров`я, заподіяні потерпілому під час виконання трудових обов`язків, незалежно від ступеня втрати професійної працездатності спричиняють йому моральні та фізичні страждання.

Оцінка аргументів учасників справи.

29.Заслуговують на увагу доводи позивача, що повне його одужання не можливе. В зв`язку з втратою працездатності він позбавлена в повній мірі займатися домашньою роботою, повноцінно виконувати свої обов`язки по господарству. Через дратівливість, що з`явилася, морально-психологічну пригніченість погіршились його особисті взаємини з близькими та знайомими людьми.

30.Причинний зв`язок між професійними хворобами позивача та шкідливими умовами праці позивача на АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» встановлено у висновках Акту розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 01.02.2011 року. Причиною професійного захворювання зазначено тривалу роботу впродовж 24 років 6 місяців в умовах впливу виробничого пилу та впродовж 10 років 6 місяців в умовах впливу загальної вібрації. Таким чином, судом враховано позиція позивача щодо отримання моральної шкоди внаслідок професійних захворювань через невиконання відповідачем вимоги ст. 43 Конституції України щодо забезпечення безпечних умов праці. Доводи представника відповідача щодо відсутності причинного зв`язку між завданою позивачу шкодою і протиправною поведінкою відповідача, суд відхиляє, оскільки як вбачається з аналізу норм ч. 2 ст. 153, ст. 13, ч 1 ст. 237-1 КЗпП України до юридичного складу, який є підставою правовідносин по відшкодуванню моральної шкоди, входить моральні страждання працівника або втрата нормальних життєвих зв`язків, або необхідність для працівників додаткових зусиль для організації свого життя. При цьому вина власника не зазначена серед юридичних фактів які входять до такого юридичного складу.

31.Спростовуються також посилання представника відповідача про не доведення позивачем факту заподіяння їй моральної шкоди, оскільки сам факт стійкої втрати працездатності, з точки зору погіршення здоров`я, втрати важливих особистих здібностей, зміни життєвого укладу, необхідності лікування, веде до висновків про наявність моральної шкоди. Зазначене також випливає з положень ст. 3 Конституції України, відповідно до якої, людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю.

32.Однак, суд приймає до уваги твердження представника відповідача, що сума моральної шкоди заявлена представником позивача не відповідає засадам розумності та справедливості, оскільки у позивача виникло професійне захворювання не тільки під час роботи в АТ «ПІВДГЗК», але й під час роботи на інших підприємствах, що підтверджується Актом розслідування причин виникнення хронічного професійного захворювання від 01 лютого 2011 року.

Висновки суду за результатами розгляду справи

33.Судовим розглядом встановлено те не спростовується представником відповідача, що позивач ОСОБА_1 в період з 21.04.2000 року по 29.04.2011 року перебував в трудових відносинах з відповідачем та обіймав посади:

- помічник машиніста екскаватора 4 розряду рудоуправління ( з 21.04.2000 року по 13.09.2007 року)

- машиніст екскаватора 4 розряду рудоуправління ( з 14.09.2007 року по 29.04.2011 року)

Загальний стаж роботи позивача на підприємстві становить 11 років 0 місяців 9 днів.

34.Довідкою про результати визначення ступеню втрати професійної працездатності у відсотках, потреби у наданні медичної та соціальної допомоги від 04.08.2015 року ОСОБА_1 під час вторинного огляду МСЕК встановлено втрату працездатності в розмірі 80% та встановлено другу групу інвалідності.

35.Причинами виникнення професійного захворювання у позивача є перевищення роботодавцями, в тому числі АТ «ПІВДГЗК», під час роботи останнього гранично допустимого рівня концентрації небезпечних та шкідливих факторів виробничого середовища, що є порушенням норм трудового законодавства.

36.Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що невиконання АТ «ПІВДГЗК» положень ч. 2 ст. 153 КЗпП України та наявність на виробництві шкідливих умов праці призвело до виникнення у позивача професійного захворювання, а саме: хронічного професійного захворювання хронічне обструктивне захворювання легень першої - другої ст. ( пиловий бронхіт першої другої ст., емфізема легень першої-другої ст.). ЛН першого- другого ст. Вібраційна хвороба першої-другої ст.: синдром церебрально-переферичної ангіодистонії з шийною та попереково-крижовою радикулопатією, нейродистрофією у вигляді дв. плечо-лопаткового пері артрозу (ПФС другого ступеню) деф. артрозу і пері артрозу ліктьових суглобів ( ПФ справа першого-другого ст. зліва першого ст.) та трофічними порушеннями на кистях.

37.Отже, сам факт втрати позивачем професійної працездатності, з точки зору погіршення здоров`я, втрати важливих особистих здібностей, зміни життєвого укладу, необхідності лікування, веде до висновків про наявність моральної шкоди.

38. Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків, коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).

39.Тому, при вирішенні питання про розмір відшкодування спричиненої моральної шкоди, суд враховує конкретні обставини справи, з урахуванням характеру, обсягу, тривалості та наслідків заподіяних позивачеві моральних страждань, стан його здоров`я, втрату професійної працездатності, вину підприємства в заподіянні шкоди, характер та об`єм його фізичних, душевних, психічних страждань від одержаних профзахворювань, тривалість лікування, втрату можливості його трудової та соціальної реабілітації, що призвело до значних тяжких змін життєвих зв`язків, а саме 80% втрати професійної працездатності безстроково та встановлення другої групи інвалідності, істотність вимушених змін в життєвих стосунках.

40.Судом враховано, тривалість роботи позивача на підприємстві відповідача - 11 років в шкідливих умовах, а також наявність в останнього трудових відносин з ВАТ «Інгулецька спецекскавація», ВАТ «КЗРК» ш. Октябрська, ВАТ «КЗРК», ТОВ «Нерудбудматеріалами», ДСФ шахта «Родіна» ДП «Кривбасзалізрудком» на яких він також виконував роботи пов`язані з впливом пилу та підвищеним рівнем загальної та локальної вібрації, концентрація яких, перевищувала нормативні показники.

41.Враховуючи вищевикладене, керуючись власним переконанням, виходячи із засад розумності, виваженості та справедливості, суд вважає за необхідне позовні вимоги в частині стягнення моральної шкоди задовольнити частково, врахувавши ступень участі відповідача у завданні шкоди позивачу в період роботи в шкідливих умовах праці, та непропорційність вимог позивача відповідно до відпрацьованого часу на підприємстві АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», стягнувши з відповідача на користь позивача компенсацію за спричинену моральну шкоду в розмірі 100 000 грн.

42.Суд зазначає, що такий розмір відшкодування відповідає вимогам розумності та справедливості, з врахуванням рівня життя та економіки в державі та враховувати конкретні обставини справи, а саме: ступень втрати професійної працездатності позивача, тяжкість фізичних та моральних страждань та характер правопорушення.

Розподіл судових витрат.

43.Як вбачається з матеріалів справи, при зверненні до суду із позовом позивач звільнений від сплати судового збору на підставі положення п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір».

44.Зі змісту положень п.3 ч. 3 ст. 175, п.1.ч.1 ст. 176 ЦПК України ціна позову визначається сумою грошових коштів, якщо позов підлягає грошовій оцінці.

Позивач подав позов про стягнення моральної шкоди, завданої працівнику внаслідок ушкодження його здоров`я та визначив її у грошовому вимірі, тому позовна вимога є майновою.

Вищезазначені твердження узгоджуються з висновок який міститься в Постанові Верховного Суду від 28 листопада 2018 року, справа № 761/11472/15-ц.

45.Згідно ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

За таких обставин з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 1004,40 грн.

На підставі викладеного, та керуючись ст. 153 КЗпП України, ст. ст. 16, 23, 1167, 1168 ЦК України, ст. ст. 4, 12, 23, 76, 141, 258, 259, 263 - 265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

Ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди заподіяної тяжким ушкодженням здоров`я задовольнити частково.

Стягнути з АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь ОСОБА_1 грошову суму в розмірі 100 000 ( сто тисяч) грн. 00 коп. в рахунок відшкодування моральної шкоди в зв`язку з ушкодженням здоров`я на виробництві, без утримання податку із фізичних осіб та інших обов`язкових платежів.

Стягнути з АТ «Південний гірничо-збагачувальний комбінат» на користь держави 1004,40 грн. 00 коп. витрати пов`язані зі сплатою судового збору.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Відомості про сторін:

Позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач - Акціонерне товариство «Південний гірничо-збагачувальний комбінат», , м . Кривий Ріг, Дніпропетровська область.

Повний текст судового рішення складено о 02.10.2020 року о 15-30 годині

Суддя І.Б. Малаховська