ЗОЛОЧІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 622/68/20 р.
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.03.2020 року смт Золочів

Золочівський районний суд Харківської області у складі: головуючого судді Чернової О.В., за участю секретаря Дмитренко А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в спрощеному позовному провадженні в залі судових засідань в смт Золочів Харківської області цивільну справу позовом ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , рнокпп НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_3 ) про стягнення аліментів, -

ВСТАНОВИВ:

23.01.2020 року позивач звернулася до суду з даним позовом до ОСОБА_2 в якому просила стягнути з останнього аліменти на її користь на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмір 3000 грн. щомісяця, починаючи стягнення від дня пред`явлення позову до суду і до досягнення дитиною повноліття. Стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу.

В обгрунтування позовних вимог зазначила, що вони з відповідачем перебували у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_4 народилася донька ОСОБА_4 . 09.09.2010 року шлюб між позивачкою та відповідачем було розірвано. Тривалий час вони проживають окремо, будь-які відносини між ними припинені. Донька проживає разом із матір`ю, та перебуває на її повному утриманні. Домовленості між позивачкою та відповідачем про участь останнього в утриманні доньки відсутні, участі у її утриманні та матеріальному забезпеченні він взагалі не приймає. Ті доходи, які вона має, не дозволяють їй у повному обсязі забезпечити фізичний, духовний розвиток дитини. Позивачці достовірно відомо що відповідач аліменти нікому не сплачує, стягнення по виконавчому документу з нього не проводиться, непрацездатних батьків він не має, їздить на заробіки до Польщі.

В судове засідання 16.03.2020 року позивачка та її представник не з`явилися.

Відповідач в судове засідання 16.03.2020 року не з`явився, надавши засобами поштового сполучення відзив на позовну заяву із заявою про розгляд справи за відсутності відповідача.

Зважаючи на те, що всі особи, які беруть участь у справі, в судове засідання не з`явилися, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд, дослідивши та проаналізувавши письмові докази, що є в матеріалах справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 12, 13, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_4 у подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_1 народилася донька ОСОБА_3 , що вбачається із наданої суду копії свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 виданого 01.09.2006 року Борівською сільською радою Шевченківського району Харківської області (а.с.6).

09.09.2010 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, що вбачається із наданої суду копії свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_3 виданого Відділом реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції Харківської області (а.с.7).

Згідно довідок в.о. старости Великорогозянського старостинського округу Золочівської селищної ради №№21,22 від 09.01.2020 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 дійсно знаходиться на утриманні матері ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в АДРЕСА_1 (а.с.9).

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20.11.89 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27.02.91 року та набула чинності для України 27.09.91 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Аліменти - це обов`язок утримання у визначених законом випадках одним членом сім`ї інших, які потребують цього.

За положеннями ст. 141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною п`ятою статті 157 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 2 ст. 150 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

За приписами ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до статті 8 Закону України від 26.04.2001 року "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтями 181,191 СК України пеоредбачені способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину, які визначаються за домовленістю між ними; за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу батька (матері) і (або) у твердій грошовій сумі; аліменти на дитину присуджуються (за загальним правилом) за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до закону батьки зобов`язані утримувати своїх дітей незалежно від того, перебувають вони в шлюбі чи шлюб між ними розірвано. Обов`язок батьків утримувати своїх дітей є безумовним і не залежить від того, чи є батьки працездатними й чи є в них кошти, достатні для надання утримання, а лише враховується судом при визначенні розміру стягуваних аліментів.

Згідно положень ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст. 27 Конвенції про захист прав дитини, батько (- ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 18 Конвенції про захист прав дитини передбачено, що суд повинен докласти всіх можливих зусиль для того, щоб забезпечити визнання принципу загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Батьки несуть основну відповідальність за виховання та розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ч. 3 ст. 70 ЗУ "Про виконавче провадження" від 2 червня 2016 року № 1404-VIII, загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Розмір аліментів, при цьому, за жодних обставин не може бути меншим за неоподатковуваний мінімум доходів громадян та 50 % від прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву в якому він позов визнає частково, зазначає, що на даний момент він ніде не працює, має нерегулярний, мінливий дохід, тому сплачувати алмінти в розмірі 3000,00 грн. щомісяця не в змозі, оскільки це позбавить його засобі існування. З огляду на викладене, вважає за можливе сплачувати аліменти на утримання дитини у твердому грошовому розмірі 1109,00 грн. щомісяця, що становить 50% прожиткового мінімуму для дитини. Витрати на правову допомогу не визнав повністю.

Відповідно до ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2020 рік" мінімальний прожитковий мінімум на дитину у віці від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень.

Враховуючи обставини справи, а також те, що відповідач не заперечує щодо стягнення з нього аліментів, запропонувавши розмір їх стягнення, який не порушує інтереси дитини, суд вважає, що можливо стягнути аліменти в твердій грошовій сумі.

Суд не вбачає підстав для стягнення з відповідача аліментів на утримання неповнолітньої доньки - в більшому розмірі, оскільки сторонами не надано доказів, які б підтверджували такий майновий стан відповідача, який би дозволяв йому сплачувати аліменти в більшому розмірі.

Відповідно до ч. 2 ст. 184 СК України, - розмір аліментів, визначений судом або за домовленістю між батьками у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Відповідно до положень ст. п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, рішення про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає до негайного виконання.

Також суд вважає за необхідне зазначити, що позивачка не позбавлена права звертатися до суду із позовом до відповідача в порядку ст. 192 СК України про збільшення розміру аліментів на утримання доньки, у випадку, якщо будуть існувати докази такого майнового стану відповідача, який дозволятиме останньому сплачувати аліменти в більшому розмірі ніж визначив даним рішенням суд.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує, у тому числі, питання щодо розподілу між сторонами судових витрат.

Відповідно до ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать у тому числі і витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до квитанції до прибуткового касового ордера №10 від 10 січня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 здійснила плату за правову допомогу в розмірі 1500,00 грн. (а. с. 12).

Отже, судові витрати позивачки на правничу допомогу адвоката у справі складають 1500,00 грн.

Оскільки, клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката надано не було, то суд вважає, що витрати на правову допомогу підлягають задоволенню частково, і з відповідача слід стягнути витрати на правову допомогу пропорційно задоволеним позовним вимогам, а саме в розмірі 555,00 грн.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судового збору, він стягується з відповідача в дохід держави пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, що станосить 311,10 грн.

Керуючись ст. ст. 180,181,182,191 Сімейного Кодексу України ст. ст. 10,11,258, 259, 263,264,265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти у твердій грошовій сумі в розмірі 1109,00 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подачі позову до суду 23.01.2020 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати які складаються із витрат на правову допомогу в розмірі 555,00 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 311,10 грн.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Харківського апеляційного суду через Золочівський районний суд Харківської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Повний текст рішення виготовлено 23.03.2020 року.

Суддя О. В.Чернова