Справа № 159/427/20
Провадження № 2/159/421/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області у складі головуючого

судді Лесика В.О.,

за участю секретаря Шокот С.Т.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника служби у справах дітей виконавчого комітету Ковельської міської ради- Гупіка М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Ковелі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служба у справах дітей виконавчого комітету Ковельської міської ради, про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням шляхом вселення,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_3 про усунення перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позову позивач зазначила, що вона та її малолітній син ОСОБА_4 проживали та зареєстровані в даній квартирі. З 20.10.1999 року вона є співвласником вказаного житла. Інший співвласник житла, а саме відповідач ОСОБА_3 чинить перешкоди і користуванні житлом із-за неприязних стосунків, а тому вона змушена проживати в іншій квартирі за договором найму. Саме відповідач, скориставшись її тимчасовою відсутністю замінив замок на вхідних дверях квартири і на її прохання надати ключ від них відмовляється. З цих підстав вона змушена звертатись за судовим захистом.

Ухвалою суду від 13 березня 2020 року до участі в розгляді справи залучено як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача - Служба у справах дітей Виконавчого комітету Ковельської міської ради.

В судовому засіданні позивач та її представник заявлені позовні вимоги підтримали з підстав наведених в позові. Позивач додатково пояснила, що дійсно більше двох років не може використовувати спільне житло, хоча має на те законні підстави, як співвласник. Із-за того, що відповідач як інший співвласник майна замінив замок на вхідних дверях квартири і вона з її малолітнім сином змушена винаймати інше житло.

Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача в судовому засіданні проти задоволення позову не заперечував.

Відповідач та його представник неодноразово в судові засідання не з`являлись, хоча в установленому законом порядку були належним чином повідомлені. Відзиву на позов не подали.

Матеріалами справи підтверджено, що вказаний спір перебуває на розгляді суду з часувідкриття провадження, тобто з 30 січня 2020 року. У підготовче судове засідання, яке було призначене на 21.02.2020 року та відкладено на 13.03., 31.03., 10.04.2020 року відповідач та його представник не з`явились. Ухвалою суду від 10 квітня 2020 року підготовче провадження було закрито і призначено справу до судового розгляду на 15.05.2020 року. Отримавши судовий виклик на зазначену дату відповідач та його представник не з`явились і після відкладення розгляду справи на іншу дату відповідач 01.06.2020 року звернувся до суду з письмовою заявою про перенесення судового засідання на іншу дату в зв`язку з карантинними обмеженнями. Після відкладення справи на 26.06.,03.08.2020 року представник відповідача письмово звертався до суду про перенесення судового розгляду на іншу дату також у зв`язку з карантинними обмеженнями. Судові повістки про виклик до суду на 11.09.2020 року відповідачем та його представником не отримані та повернуті суду без вручення, а розгляд по справі було відкладено на 23.09.2020 року, про що повідомлено під розписку представника відповідача, однак останній та відповідач в судове засідання не з`явились про причини неявки не повідомили, будь-яких клопотань не подали.

За таких обставин та враховуючи положення викладені в Постанові Кабінету міністрів України №343 від 04.05.2020 року відповідно до яких дозволена діяльність адвокатів, а в подальшому ПКМ України №392 від 20.05.2020 року запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, зокрема дозволено з 22 травня 2020 року регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом, а відтак усунено перешкоди в реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав, а тому суд вважає неявки сторони відповідача в судове засідання без поважних причин і приходить до висновку про можливість ухвалення рішення за наявними у справі доказами.

Заслухавши пояснення позивача та її представника, представника третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача, дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку про підставність заявлених позовних вимог.

Так, в судовому засіданні встановлено відповідно до Свідоцтва про право власності на житло виданого відділом житлово-комунального господарства Ковельської міської ради 20.10.1999 року квартира спільного заселення, що знаходиться в АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності сторонам по справі та іншим особам. Довідкою, (виписка з домової книги про склад сім`ї та прописку) стверджено факт реєстрації позивачки та її малолітнього сина в даному житлі.

Про перешкоди в користуванні житлом позивачу свідчать листи Ковельського відділу поліції на звернення позивачки від 18.10.2018 року, 20.02.2020 року в одному з яких вказано, що за самоуправні дії відповідача притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.186 КУпАП.

Про вимушеність позивачки винаймати інше житло свідчить Акт обстеження умови проживання житла в якому остання проживає з малолітньою дитиною і яке знаходиться за адресою АДРЕСА_3 .

Відповідно до ст..ст.319,321 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд, має право вчиняти будь-які дії щодо свого майна. Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Всім власникам забезпечуються рівні умови захисту і здійснення своїх прав володіння, користування і розпорядження своїм майном(частини 1,3,7 ст.319 ЦК України). Власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном (ст..391 ЦК України).

Власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду громадян (ч.4 і ч.5 ст.319 ЦК України).

Отже судом однозначно встановлено і це підтверджено матеріалами справи, що позивачка у справі позбавлена можливості використовувати житло , як співвласник , а тому приходить до висновку про необхідність усунення перешкод у володіння та користуванні належним їй на праві власності спільним майном.

На підставі ст.ст. 10, 12, 81, 82, 89, 263, 264, 265 ЦПК України, ст.ст.319,321,391 ЦК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задовольнити повністю.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом вселення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з її малолітнім сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у вказану квартиру.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного тексту рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо таку скаргу не було подано.

Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Ковельський міськрайонний суд Волинської області.

Повний текст рішення складено та підписано без його проголошення 02 жовтня 2020 року.

Головуючий: В.О.Лесик