АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року

м. Чернівці

справа № 727/12115/19

провадження 822/346/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.

суддів Одинака О.О., Половінкіна Н.Ю.

секретаря Чубрей І.І.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , на рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20 січня 2020 року

головуючий в суді першої інстанції суддя Ярема Л.В.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів.

Позов мотивовано тим, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі. За час шлюбу в них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає з позивачкою та перебуває на її утриманні.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 липня 2017 року стягнуто з нього на користь відповідачки аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 15 травня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до вимог закону.

Зазначав, що такий розмір аліментів для нього є непомірним, оскільки йому встановлено 1 група інвалідності за загальним захворюванням довічно та призначена пенсія в розмірі 1564 гривень.

Просив суд зменшити розмір аліментів, стягуваних з нього на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 липня 2017 року до 400 гривень на місяць, до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до вимог закону.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20 січня 2020 року в задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів відмовлено.

Відмовляючи в задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку про відсутність підстав для зміни розміру аліментів, визначених рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 липня 2017 року, оскільки, позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті аліментів у встановленому судом розмірі, а також, сплачуваний позивачем розмір аліментів є меншим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції змінити та визначити розмір аліментів, які підлягають стягненню з нього на користь позивачки на утримання дитини в розмірі 400 гривень щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до вимог закону.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування скарги зазначив, що він є інвалідом першої групи, отримує пенсію по інвалідності у розмірі 1564 гривень, у зв`язку з чим не має можливості сплачувати аліменти на утримування дитини у визначеному судом розмірі.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Сторони перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Шевченківського районного суджу м. Чернівці від 22 квітня 2016 року (а.с.8).

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 липня 2017 року стягнуто з позивача ОСОБА_1 на користь відповідачки ОСОБА_2 аліменти на утримання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сум, в розмірі 1000 гривень щомісячно, починаючи з 15 травня 2017 року до досягнення дитиною повноліття, з подальшою індексацією відповідно до вимог закону (а.с.10).

Із довідки до акту огляду медико-соціальною експертною комісією №645065 вбачається, що ОСОБА_1 встановлена 1 група інвалідності та він потребує постійного стороннього нагляду та догляду (а.с.11).

Згідно довідки № 14209 від 14 листопада 2019 року, виданої управлінням ПФУ Головного управління ПФУ в Чернівецькій області, позивач отримує пенсію по інвалідності, за період з серпня 2019 року по жовтень 2019 року отримав пенсію в загальній сумі 3329 гривень 81 коп. (а.с.13).

30 травня 2019 року позивач припинив підприємницьку діяльність та був знятий з відповідного обліку (а.с.15).

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно №191753980 від 05 грудня 2019 року, позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , де позивач зареєстрований та проживає (а.с.14, 15, 28).

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 20 березня 2019 року в рахунок поділу спільного майна подружжя передано ОСОБА_1 у власність 19/1000 ідеальних часток нежитлової будівлі в торговельному комплексі літ. «С», що складаються із нежитлових приміщень: торговий зал 9-1 площею 140,8 кв.м., технічне приміщення 9-2 площею 61,60 кв.м., загальною площею 202,40 кв.м., що розташовані за адресою: АДРЕСА_2 , вартістю 661563 грн. (а.с.29-35).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Згідно з ч.1 ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи викладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч.5 ст.268 ЦПК України датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав.

Так, за змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (частина друга статті 182 СК України).

Відповідно до частини першої статті 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів. Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку з визначених підстав.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-ХІІ(далі - Конвенція про права дитини), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Конвенцією про права дитини закріплено принцип загальної та однакової відповідальності обох батьків за виховання і розвиток дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. 2ст. 77 ЦПК України).

Як роз`яснено у пункті 23Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Отже, зменшення розміру аліментів можливе при настанні певних умов.

Так, позивач, звертаючись з позовом про зменшення розміру стягнутих аліментів, повинен був довести, а суд встановити суттєві зміни, які відбулися вже після стягнення з нього аліментів на користь сина - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зокрема, погіршення його матеріального стану, зміну сімейного стану, погіршення стану здоров`я, та інші обставини, які б доводили, що розмір аліментів може бути зменшено.

З позовної заяви вбачається, що заявляючи вимоги про зменшення розміру аліментів, позивач посилається на погіршення стану здоров`я та встановлення інвалідності, а також припиненням підприємницької діяльності.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що позивачем не надано належних доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті аліментів у встановленому судом розмірі.

Доводи апелянта про відсутність в нього доходів, крім пенсії по інвалідності, спростовується наступним.

Як вбачається з матеріалів справи постановою Чернівецького апеляційного суду від 20 березня 2019 року в рахунок поділу спільного майна подружжя передано ОСОБА_1 у власність 19/1000 ідеальних часток нежитлової будівлі в торговельному комплексі літ. «С», що складаються із нежитлових приміщень: торговий зал 9-1 площею 140,8 кв.м., технічне приміщення 9-2 площею 61,60 кв.м., загальною площею 202,40 кв.м., і знаходяться по АДРЕСА_2 , вартістю 661563 гривень (а.с.29-35).

Позивач не позбавлений можливості отримувати доходи від нерухомого майна шляхом його використання.

Отже, апелянт не довів свою неспроможність сплачувати аліменти, які визначені рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 липня 2017 року та наявність передбачених законом підстав для зменшення розміру аліментів.

Крім того, згідно ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет на 2019 рік» розмір прожиткового мінімуму для дітей віком від 6 до 18 років , з 01 грудня 2019 року становить 2 218 гривень.

Відповідно 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку становить 1109 гривень. Сплачуваний ОСОБА_1 розмір аліментів в сумі 1000 гривень є нижчим 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Зменшення визначеного рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 14 липня 2017 року аліментів до 400 гривень не буде спрямовано на належне забезпечення дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та суперечитиме її інтересам.

Аналогічного висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 30 травня 2018року (справа №442/7666/15).

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційних скарг

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 , який діє в інтересах ОСОБА_1 , залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду м.Чернівці від 20 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий М.І.Кулянда

Судді: О.О.Одинак

Н.Ю. Половінкіна