Провадження № 2-ві/521/16/20
У Х В А Л А

про відмову у відводі судді

02 жовтня 2020 року Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мазун І.А.,

за участю секретаря судового засідання - Коваль Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі заяву ОСОБА_1 про відвід судді Малиновського районного суду м. Одеси Мурзенка Максима Володимировича у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за участю третьої особи - Житлово-будівельного кооперативу «Приморський cбірний-2»; за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - Житлово-будівельного кооперативу «Приморський cбірний-2» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріального збитку, заподіяного залиттям приміщень загального користування,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні судді Малиновського районного суду м. Одеси Мурзенка М.В. знаходиться справа за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за участю третьої особи - Житлово-будівельного кооперативу «Приморський cбірний-2» та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - Житлово-будівельного кооперативу «Приморський cбірний-2» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріального збитку, заподіяного залиттям приміщень загального користування.

04.09.2020 року ОСОБА_1 подала до суду заяву про відвід судді. В обґрунтування відповідної заяви зазначила, що 27.08.2020 року під час ознайомлення з матеріалами справи стало відомо, що суддя Мурзенко М.В. в порушення вимог Інструкції з діловодства в місцевих та апеляційних судах, адже не підписав і не перевірив, що у матеріалах відсутній внутрішній опис справи №521/21656/19. ОСОБА_1 вважає такі дії судді неприпустимими, адже у такому випадку згодом будь-хто може вписати у внутрішній опис документи та додати до матеріалів справи документи, які не додавалися. Крім того, матеріали справи не містять електронних носіїв із звукозаписом судових засідань. Суддя Мурзенко М.В. очевидно проявляє прихильність до сторони позивача, яка проявляється ще з початку розгляду справи. Незважаючи на грубі процесуальні порушення з боку позивача суддя Мурзенко М.В. приймає позов до розгляду та відкриває провадження. Станом на день відкриття провадження у суду були відсутні відомості про місце реєстрації позивача адже згідно відповіді ВАДР ГУ ДМС України в Одеській області від 15.01.2020 р. для отримання місця реєстрації позивача необхідно вказати дату народження ОСОБА_1 . На судовому засіданні 18.02.2020 позивач зазначив, шо у нього відсутні відомості про дату народження ОСОБА_1 . 18.02.2020 суд повторно відправляє запит щодо місця реєстрації ОСОБА_1 , де вказує дату її народження. Звідси виникає питання яким чином суддя Мурзенко М.В. отримав відомості про дату народження ОСОБА_1 . 03.07.2020 р. позивачем заявлено клопотання про зобов`язання позивача надати відповідачу додатки до позовної заяви, яке задоволено судом. На судовому засіданні 03.07.2020 р. позивач під звукозапис зазначає, шо «зараз немає фотографій, вони на електронному носію, не встигли роздрукувати». Однак суддя Мурзенко М.В. абсолютно не реагує на дії позивача, які полягають у невиконанні своїх процесуальних обов`язків та невиконанні ним розпоряджень головуючого протягом чотирьох місяців та навіть не оголошує позивачу попередження. На судовому засіданні 27.08.2020 третя особа ЖБК «Приморський Сбірний -2» до суду позовну заяву про стягнення матеріальної шкоди, внаслідок залиття місць загального користування і зазначає, що вона у справі виступає як третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору. Так, предметом спору у даній справі є стягнення матеріальної та моральної шкоди, завданої ОСОБА_2 , як власнику квартири, внаслідок залиття. Не зважаючи на те, що предмет спору за позовом ОСОБА_2 та за позовом ЖБК «Приморський Сбірний-2» зовсім різний, суддя Мурзенко М.В. все ж таки приймає вказану заяву. На запитання адвоката Губського А.В. чи надано копію вказаного позову ОСОБА_2 суддя відповідає «та не нада». 27.08.2020 року після судового засідання суддя Мурзенко М.В. у приміщенні суду надавав юридичні консультації щодо справи позивачу та роз`яснював коли краще подавати клопотання, а після того як він побачив представника відповідача - адвоката Губського А.В. відразу припинив свою репліку та відповів позивачу, шо йому необхідно звернутися за безоплатною правовою допомогою. Звертає увагу, що зазначена поведінка судді відбувалася не під час судового засідання та не мала ознаки виконання суддею вимог ч. 4 ст. 10 ЦПК України, що свідчить про упередженість та необ`єктивність судді та є підставою для його відводу. Суддя Мурзенко М.В. не виконує свої обов`язки, передбачені ч. - ст. 44 ЦПК України, згідно якої суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи, визначені цим Кодексом. Усі вищезазначені обставини викликають сумнів у об`єктивності та неупередженості судді Мурзенка М.В.. У діях судді Мурзенка М.В. вбачається порушення принципу законності, змагальності сторін, згідно якого цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. ОСОБА_1 не бажає, щоб його справу розглядав суддя Мурзенко М.В., який порушує вимоги закону, а суд зобов`язує його на таку долю, обмежуючи у диспозитивності, тобто можливості розпорядитися своїми правами на власний розсуд.

За результатами розгляду вказаної заяви, суд дійшов висновку про необґрунтованість і безпідставність заявленого відводу та на виконання вимог ч. 3 ст. 40 ЦПК України постановив ухвалу про вирішення питання про відвід судді Мурзенка М.В. суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 01.10.2020р., заяву ОСОБА_1 про відвід судді Малиновського районного суду м. Одеси Мурзенка Максима Володимировича - передано на розгляд судді Мазун І.А.

Відповідно до ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: 1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; 2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; 3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; 4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; 5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод метою забезпечення незалежності судової влади є гарантування кожній особі основоположного права на розгляд справи справедливим судом тільки на законній підставі та без будь-якого стороннього впливу.

Згідно зі ст. 48 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» суддя у своїй діяльності щодо здійснення правосуддя є незалежним від будь-якого незаконного впливу, тиску або втручання. Суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись при цьому принципом верховенства права. Втручання в діяльність судді щодо здійснення правосуддя забороняється і має наслідком відповідальність, установлену законом.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 - 4 ст. 6 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів» здійснюючи правосуддя, суди є незалежними від будь-якого незаконного впливу. Суди здійснюють правосуддя на основі Конституції і законів України та на засадах верховенства права.

Втручання у здійснення правосуддя, вплив на суд або суддів у будь-який спосіб, неповага до суду чи суддів, збирання, зберігання, використання і поширення інформації усно, письмово або в інший спосіб з метою дискредитації суду або впливу на безсторонність суду, заклики до невиконання судових рішень забороняються і мають наслідком відповідальність, установлену законом.

При вирішенні питання про відвід судді Мурзенка М.В. судом не встановлено ні суб`єктивних, ні об`єктивних критеріїв, які б свідчили про упередженість та відсутність безсторонності судді при здійснені провадження за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, за участі третьої особи - Житлово-будівельного кооперативу «Приморський cбірний-2»; та за позовом третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору - Житлово-будівельного кооперативу «Приморський cбірний-2» до ОСОБА_1 про відшкодування матеріального збитку, заподіяного залиттям приміщень загального користування.

Розглянувши та дослідивши матеріали цивільної справи № 521/21656/19, по якій заявлено відвід судді Мурзенка М.В., не знайшли свого підтвердження доводи ОСОБА_1 .

Однією з процесуальних гарантій реалізації завдань цивільного судочинства і ухвалення законних та обґрунтованих рішень у цивільних справах є інститут відводу судді, що має на меті відсторонення від участі у справі суддів, щодо неупередженості яких є сумніви.

Відповідно до практики Європейського Суду з прав людини наявність безсторонності відповідно до п.1 ст.6 Конвенції повинна визначатися за суб`єктивним та об`єктивними критеріями.

У Конвенції про захист прав і основних свобод людини (ратифікована Верховною Радою України 17 липня 1997 р.; далі Конвенція) передбачено, що кожна людина має право на справедливий і відкритий розгляд справи незалежним і безстороннім судом (п. 1 ст. 6).

Водночас із прийняттям Європейським судом з прав людини нових рішень постійно поглиблюється тлумачення п. 1 ст. 6 Конвенції, з урахуванням проблем, пов`язаних з належним розумінням оціночних категорій «незалежний» і «безсторонній» суд у вітчизняному праві.

Визначення юридичного змісту оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий, що суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Конкретизуючи суб`єктивний критерій, Європейський Суд підкреслює, що поки не доведено інше, діє презумпція особистої безсторонності судді.

Відповідно до суб`єктивного критерію беруться до уваги особисті переконання та поведінка окремого судді, тобто те, чи виявляв суддя упередженість або безсторонність у конкретній справі.

Згідно з об`єктивним критерієм визначається, серед інших аспектів, чи забезпечував суд як такий та його склад умови, за яких були б неможливі будь-які сумніви в його безсторонності. У кожній окремій справі слід вирішувати чи мають стосунки, що розглядаються, таку природу та ступінь, які свідчать про відсутність безсторонності суду.

При вирішенні питання про відвід судді, не встановлено ні суб`єктивних, ні об`єктивних критеріїв, які б свідчили про упередженість та відсутність безсторонності судді при здійснені розгляду справи.

Крім того, згідно з ч. 2 ст. 214 ЦПК України головуючий відповідно до завдання цивільного судочинства керує ходом судового засідання, спрямовує судовий розгляд на забезпечення повного, всебічного та об`єктивного з`ясування обставин справи.

Зважаючи на вищевикладене судом не було виявлено жодної дії зі сторони судді Мурзенко М.В., що ставила б під сумнів його неупередженості або об`єктивності при розгляді даної справи, а всі дії судді було спрямовано для справедливого, повного та всебічного розгляду справи.

Таким чином, суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу.

Відповідно до ч. 11 ст. 40 ЦПК України за результатами вирішення заявленого відводу суд постановляє ухвалу.

На підставі викладеного та керуючись статтями 36, 37, 38, 40 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід судді Малиновського районного суду м. Одеси Мурзенка Максима Володимировича - відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І.А.Мазун