Справа № 427/4/13-ц
Провадження №6/408/12/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 січня 2019 року смт. Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого - судді Кускової Т.В.

секретаря Сіпаковій Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Біловодськ питання про відновлення втраченого судового провадження по цивільній справі № 427/4/13-ц за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Свердловську Луганської області до ОСОБА_1 про стягнення зайво перерахованої одноразової допомоги на сім`ю, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Свердловську Луганської області, третя особа ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Свердловську Луганської області, третя особа - ОСОБА_1 , про визнання членом сім`ї, -

ВСТАНОВИВ:

До Біловодського районного суду Луганської області надійшла ухвала від 19 червня 2018 року по справі № 427/4/13-ц провадження № 61-22355ск18 судді Касаційного цивільного суду Верховного Суду Українипро направлення до Біловодського районного суду лугнаенської області копій матеріалів вказаного касаційного провадження за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Свердловську Луганської області до ОСОБА_1 про стягнення зайво перерахованої одноразової допомоги на сім`ю, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Свердловську Луганської області, третя особа ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Свердловську Луганської області, третя особа - ОСОБА_1 , про визнання членом сім`ї, - для відновлення втраченого судового провадження.

Ухвалою Біловодського районного суду Луганської області від 02 серпня 2018 року справу за матеріалами касаційного провадження, які надійшли з Верховного суду по справі 427/4/13-ц для відновлення втраченого судового провадження прийнято до свого провадження.

У судове засідання Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Свердловську Луганської області уповноважених представників не направило, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи.

Відповідач та третя особа в судове засідання не з`явилися, суд не має можливості надіслати засобами поштового зв`язку на його адресу до м. Довжанськ Луганської області судові виклики, оскільки згідно листа від 06.2016 року № 511 Українське державне підприємство поштового зв`язку «Укрпошта», відповідно до Указу Президента України від 14 листопада 2014 року № 875/2014 «Про рішення ради національної безпеки і оборони України від 04 листопада 2014 року «Про невідкладні заходи щодо стабілізації соціально-економічної ситуації в Донецькій та Луганській областях», розпорядження Кабінету Міністрів України від 07 листопада 2014 року №1085-р. «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення», УДППЗ «Укрпошта» не здійснює пересилання пошти, зокрема до м. Довжанськ.

Суд, перевіривши заяву та додані до неї матеріали, приходить до наступного.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Як передбачено ст. 489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Заява про відновлення втраченого судового провадження подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (ст. 490 ЦПК України).

Згідно розпорядження Вищого спеціалізованого суду України від 02.09.2014 року №27/0/38-14 «Про визначення територіальної підсудності справ», до територіальної підсудності Біловодського районного суду Луганської області відносяться справи, підсудні Свердловському міському суду Луганської області.

Згідно ч.ч. 1,2 ст. 493 ЦПК України, при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; матеріали виконавчого провадження, якщо воно здійснювалося за результатами розгляду справи; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; дані, що містяться в Єдиній судовій інформаційно-телекомунікаційній системі; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел. Суд може допитати як свідків осіб, які були присутніми під час вчинення процесуальних дій, учасників справи (їх представників), а в необхідних випадках - осіб, які входили до складу суду, що розглядав справу, з якої втрачено провадження, а також осіб, які виконували судове рішення, та вчиняти інші процесуальні дії, передбачені цим Кодексом, з метою відновлення втраченого судового провадження.

Таким чином, суд має вживати всіх можливих заходів для витребування необхідних документів, матеріалів, допиту свідків тощо, навіть за відсутності відповідних клопотань заявника. Це також випливає з висновків ВССУ у справі № 6-51905св12, де в ухвалі від 12 червня 2013 року зазначено, що для вирішення питання про відновлення провадження суддя повинен був вжити всіх заходів для витребування інших (крім тих, які були подані заявником) необхідних документів, у тому числі витребування документів із справ, які були виділені в окреме провадження.

Перевіркою, проведеною Біловодським районним судом Луганської області було встановлено, що у Єдиному державному реєстрі судових рішень (повний доступ щодо рішень Свердловського міського суду Луганської області було відкрито), по цивільній справі №427/4/13 за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Свердловську Луганської області до ОСОБА_1 про стягнення зайво перерахованої одноразової допомоги на сім`ю в розмірі 265686, 60 грн (зустрічний позов ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Свердловську Луганської області про встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю з померлим від нещасного випадку на виробництві ОСОБА_4 та зустрічний позов ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Свердловську Луганської області про изнання членом сім`ї загиблого від нещасного випадку на виробництві), наявний текст рішення Свердловського міського суду Луганської області від 20 грудня 2013 року.

Відповідно до вищевказаного рішення суду позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Свердловську Луганської області було задоволено.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_3 та Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Свердловську Луганської області, а також позовних вимог Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Свердловську Луганської області до ОСОБА_1 - було відмовлено за необгрунтованістю.

Стаття 494 ЦПК України передбачає, що на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

За таких обставин, суд вважає можливим частково відновити втрачене судове провадження, а саме в частині рішення Свердловського міського суду Луганської області від 20 грудня 2013 року по цивільній справі №427/4/13-ц.

На підставі викладеного та керуючись ст. 488-490, 493-494 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Відновити втрачене судове провадження по цивільній справі № 427/4/13-ц за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Свердловську Луганської області до ОСОБА_1 про стягнення зайво перерахованої одноразової допомоги на сім`ю, за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Свердловську Луганської області, третя особа ОСОБА_2 , про встановлення факту постійного проживання, за зустрічним позовом ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в місті Свердловську Луганської області, третя особа - ОСОБА_1 , про визнання членом сім`ї, в частині рішення Свердловського міського суду Луганської області від 20 грудня 2013 року:

Справа № 427/4/13- ц

Провадження № 2/427/2/13

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.12.2013 року

Свердловський міський суд Луганської області в складі головуючого судді Маркової Т.Г.,

При секретарі Гойдіній Я.О.,

За участю адвоката Лапенко Д.М.,

Розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Свердловська цивільну справу за позовом Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Свердловську, Луганської області до ОСОБА_1 про стягнення зайве перерахованої одноразової допомоги на сім`ю у розмірі 265 686.60 гр.;

- зустрічний позов ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Свердловську, Луганської області ( третя особа ОСОБА_3 ) - про встановлення факту постійного сумісного проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 , який помер від нещасного випадку на виробництві;

- зустрічний позов ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Свердловську, Луганської області ( третя особа - ОСОБА_1 ) - про визнання членом сім`ї загиблого від нещасного випадку на виробництві,

ВСТАНОВИВ:

Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Свердловську Луганської області звернулося з позовом до ОСОБА_1 про стягнення зайве перерахованої одноразової допомоги на сім`ю у розмірі 265 686.60 гр., в обґрунтування якого зазначає, що на підставі рішення Свердловського міського суду № 2-о -16912 від 28.04.2012 року, залишеного без змін апеляційним судом Луганської області, про встановлення факту проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок нещасного випадку на виробництві, відповідачці, відповідно до порядку призначення страхових виплат, спеціалістами робочих органів виконавчої дирекції Фонду на підставі судових рішень та представлення інтересів у судах, який затверджено наказом Управління Фонду в Луганській області № 06 від 06.01.2011 року, було нараховано та виплачено 265 686.60 гр.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 10.10.2012 року було частково задоволено касаційну скаргу Відділення, а саме скасовані зазначені вище рішення Свердловського міського суду та ухвала апеляційного суду Луганської області, а заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду, внаслідок чого виявилося, що відповідачці безпідставно було виплачено вказану вище суму в якості одноразової допомоги на сім`ю, яку позивач, з посиланням на ст.ст. 40, 55 Закону України « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», просить стягнути з ОСОБА_1 на користь позивача, як помилково виплачену в розмірі 265 686.60 гр.

ОСОБА_1 звернулася до суду з зустрічним позовом про встановлення факту постійного сумісного проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 від нещасного випадку на виробництві, який просить розглянути разом з первісним позовом, в обґрунтування якого зазначає свою незгоду з первісним позовом, оскільки вказані первісним позивачем судові рішення скасовані лише тому, що факт постійного сумісного її проживання з ОСОБА_4 був встановлений в окремому, а не в позовному провадженні, оскільки мав місце спір про право на одноразову допомогу. При цьому її заява ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України була залишена без розгляду, що не позбавляє її права звернутися до суду з позовом на загальних підстава, про що також вказано в ухвалі суду.

З ОСОБА_4 вона постійно приживала однією сім`єю в незареєстрованому шлюбі з червня 2004 року в кімнаті АДРЕСА_1 , за місцем її зареєстрованого проживання, а реєстрація місця проживання ОСОБА_4 була проведена в будинку АДРЕСА_2 , якій належить на праві приватної власності його матері ОСОБА_3 . Факт їх спільного проживання підтверджується довідкою завідуючої гуртожитком, в якому вони проживали разом, а також можуть підтвердити численні свідки, яких вона просить допитати в судовому засіданні. Крім того, 19.07.2009 року вона з ОСОБА_4 була повінчана в Свято Ніколо Володимирському соборі.

Просить постановити рішення, яким встановити факт її сумісного проживання з ОСОБА_4 однією сім`єю з червня 2004 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в кімнаті АДРЕСА_1 , тобто що вона була членом його сім`ї.

ОСОБА_3 також звернулася з позовом до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Свердловську, Луганської області, який просить розглянути в одному провадженні з первісним позовом, в обґрунтування якого зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок нещасного випадку на виробництві, помер її рідний син - ОСОБА_4 . На даний час вона перебуває на обліку у відповідача як одержувач страхових виплат після його смерті.

Рішеннями Свердловського міського суду від 11.06.2012 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 11.06.2012 року, за заявою ОСОБА_1 було встановлено факт сумісного проживання однією сім`єю заявника з ОСОБА_4 , внаслідок чого їй Фондом було виплачено, як на сім`ю загиблого, одноразова допомога в розмірі 265 686.60 гр. , чим були порушені її права, в зв`язку з чим вона звернулася з касаційною скаргою до Вищого спеціалізованого суду України, ухвалою якого були скасовані рішення Свердловського міського суду та ухвала Луганського апеляційного суду.

Вважає, що відповідно до ЗУ « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», вона, рідна матір загиблого ОСОБА_4 являється членом його сім`ї та має право на одержання одноразової допомоги від Фонду. З цього приводу вона звернулася до відповідача, але їй було рекомендовано звернутися до суду з даним позовом для встановлення складу сім`ї померлого. З посиланням на норми СК України, зазначає, що її кровне споріднення з сином ОСОБА_4 засвідчене державним органом реєстрації актів цивільного стану в порядку, встановленому нормами СК України, та підтверджене свідоцтвом про народження сина, є юридичним фактом, що не потребує доказування і однозначно відносить її з сином до суб`єктів сімейних правовідносин - батьків та дітей. Тому саме зазначені факти свідчать про те, що вона з сином є однією сім`єю, відповідно членом якої вона є.

Її син ОСОБА_4 мав стосунки з ОСОБА_1 , зустрічався з нею, у тому числі у гуртожитку АДРЕСА_3 , але ці відносини не були стабільними, супроводжувалися сварками, які неодноразово приводили до припинення відносин. Син не бажав реєструвати шлюб з ОСОБА_1 , та неодноразово казав їх, що вона має відносно нього корисливі мотиви та взагалі мав намір розірвати стосунки.

Син не мав на праві власності окремого житла та вважав за свій дім - батьківський дім АДРЕСА_2 , що належить їй на праві приватної власності, де він і був зареєстрованим.

Всі капітальні та поточні роботи вона робили разом з сином за спільні кошти, які складалися з її пенсії та заробітної плати сина. Син мав вміння щодо проведення різного виду ремонтних робіт та проводив їх особисто і нормальний стан будинку існував тільки завдяки його праці. Вони разом сплачували комунальні платежі.

У їх з сином відносинах були наявні всі складові поняття сім`я, як то спільний побут, сумісне харчування, бюджет, спільні права та обов`язки. Вони разом з сином завжди обробляли огород і земельну ділянку, що знаходиться поряд із будинком, саджали огородину та збирали врожай, яким потім харчувалися. В їх будинку у сина знаходились його речі, документи, інструменти, було окреме спальне місце, тощо. Він оплачував її лікування, виписував вугілля на адресу її будинку.

Хоронили сина також від неї, в її ж будинку проходили поминальні обряди, без заперечень та зауважень зі сторони ОСОБА_1 .

Зазначені факти можуть підтвердити свідки.

Просить постановити рішення, яким визнати її членом сім`ї ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок нещасного випадку на виробництві.

В судовому засіданні представник Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Свердловську, Луганської області підтримав обставини, викладені в позовній заяві, наполягає на їх задоволенні. Також просить задовольнити позову ОСОБА_1 , а в задоволенні позову ОСОБА_3 - відмовити.

ОСОБА_1 в судовому засіданні також підтримала заявлені нею позовні вимоги, наполягає на їх задоволенні, в задоволенні позовів Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Свердловську, Луганської області та ОСОБА_3 - просить відмовити.

ОСОБА_3 підтримала заявлені вимоги, наполягає на їх задоволенні. В задоволенні позову ОСОБА_1 просить відмовити.

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи та надані докази, суд приходить до висновку щодо задоволення позову ОСОБА_1 , та відмови у задоволенні позовів Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Свердловську, Луганської області та ОСОБА_3 , виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, визнано сторонами, а тому, на підставі ч. 1 ст. 61 ЦПК України, не потребує доказуванню, що ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок нещасного випадку на виробництві, помер ОСОБА_4 , який доводиться позивачці ОСОБА_3 рідним сином. На момент смерті він був зареєстрований в будинку АДРЕСА_2 , що належить ОСОБА_3 на праві приватної власності, в якому також була зареєстрована і сама ОСОБА_3 .

Рішенням Свердловського міського суду від 28.04.2012 року, залишеним без змін ухвалою судової колегії з цивільних справ апеляційного суду Луганської області від 11.06.2012 року, задоволена заява ОСОБА_1 , та встановлено факт її сумісного проживання в кімнаті АДРЕСА_4 , однією сім`єю з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі зазначених рішень, постановою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Свердловську, Луганської області № 56956 від 27.06.2012 року, за заявою ОСОБА_1 , останній добровільно була нарахована та виплачена одноразова допомога на сім`ю в зв`язку зі смертю потерпілого, в розмірі 265 686.60 гр.

Ухвалою Вищого Спеціалізованого Суду України від 10.10.2012 року рішення Свердловського міського суду Луганської області від 28.04.2012 року та ухвалу апеляційного суду Луганської області від 11.06.2012 року скасовано, а заяву ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю залишено без розгляду. При цьому суд касаційної інстанції зазначив, що суди першої та апеляційної інстанції не зважили на норми ч. 6 ст. 235 ЦПК України та обставини справи про те, що домагання ОСОБА_1 встановити факт спільного проживання з ОСОБА_4 необхідно їй для отримання одноразової допомоги, передбаченої ч. 7 ст. 34 Закону України « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності». Ці обставини свідчать про наявність спору про право на отримання одноразової допомоги, який повинен вирішуватися в порядку позовного провадження. З урахуванням викладеного, судові рішення по справі було скасовано, а заява ОСОБА_1 про встановлення факту проживання однією сім`єю - залишено без розгляду з роз`ясненням останній, що вона має право подати позов на загальних підставах.

Таким чином, суд приходить до висновку, що між сторонами існує спір щодо права на страхові виплати, в даному випадку одноразової страхової допомоги на сім`ю у зв`язку зі смертю потерпілого від нещасного випадку на виробництві, який регулюється нормами Закону України « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», а також СК України, ЦК України та іншими підзаконними актами щодо встановлення складу сім`ї потерпілого.

Що стосується позову Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Свердловську, Луганської області до ОСОБА_1 про стягнення зайве перерахованої одноразової допомоги на сім`ю у розмірі 265 686.60 гр., то первісний позивач просить стягнути зазначену суму, виплачену ОСОБА_1 на підставі рішення Свердловського міського суду про встановлення факту сумісного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 від нещасного випадку на виробництві. Вказане рішення було залишено без змін ухвалою апеляційного суду Луганської області від 11.06.2012 року, а тому набуло законної сили.

Наполягаючи на стягненні вказаної суми, виплаченої як внаслідок помилки, позивач посилається на ст. 40 Закону України « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності», відповідно до ч. 10 якої, суми, одержані в рахунок страхових виплат потерпілими або особою, яка має право на ці виплати, можуть бути утримані Фондом соціального страхування від нещасних випадків, якщо рішення про їх виплату прийнято на підставі підроблених документів або подано свідомо неправдиві відомості, а також якщо допущено помилку, яка впливає на суму страхових виплат.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК не підлягають поверненню безпідставно набуті: заробітна плата і платежі, що прирівнюються до неї, пенсії, допомоги, стипендії, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, аліменти та інші грошові суми, надані фізичній особі як засіб до існування, якщо їх виплата проведена фізичною або юридичною особою добровільно, за відсутності рахункової помилки з її боку і недобросовісності з боку набувача.

Як вже зазначалося вище, рішенням Свердловського міського суду від 28.04.2012 року, залишеним без змін ухвалою судової колегії з цивільних справ апеляційного суду Луганської області від 11.06.2012 року, задоволена заява ОСОБА_1 , та встановлено факт сумісного проживання в кімнаті АДРЕСА_4 , однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі зазначених рішень, постановою Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Свердловську, Луганської області № 56956 від 27.06.2012 року ( а.с. 5), за заявою ОСОБА_1 від 25.06.2012 року( а.с. 7), останній була добровільно нарахована та виплачена одноразова допомога на сім`ю в зв`язку зі смертю потерпілого, в розмірі 265 686.60 гр.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивачем спірну суму було виплачено добровільно, та ним, всупереч вимогам ст. 60 ЦПК України не доведено факт недобросовісних дій при цьому з боку відповідачки щодо отримання спірної суми на підставі підроблених документів або поданих свідомо неправдивих відомостей, а також що допущено помилку, яка впливає на суму страхових виплат, в зв`язку з чим суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позову Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Свердловську, Луганської області.

Посилання позивача на те, що позов підлягає задоволенню на підставі ч. 10 ст. 40 Закону України "Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, що спричинили втрату працездатності ", суд вважає необґрунтованими, оскільки ця норма права, що регулює порядок утримання страхових виплат, узгоджується з положеннями п. 1 ч. 1 ст. 1215 ЦК України, яка при цьому має вищу юридичну силу, та вони не передбачають стягнення виплачених сум за таких обставин.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку щодо відмови у задоволенні позову Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Свердловську, Луганської області до ОСОБА_1 про стягнення зайве перерахованої одноразової допомоги на сім`ю у розмірі 265 686.60 гр.

Що стосується позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , то предметом спору за ними є встановлення факту спільного сумісного проживання з ОСОБА_4 , померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 , внаслідок нещасного випадку на виробництві, з метою доведення свого права на одноразову страхову виплату на сім`ю постраждалого в розмірі його п`ятирічного заробітку. Кожна з позивачок наполягала на тому, що ОСОБА_4 проживав однією сім`єю саме з нею: з ОСОБА_1 - як з дружиною в цивільному шлюбі; з ОСОБА_3 - як з матір`ю, рідним сином якої він був.

Допитані численні свідки з кожної із сторін, підтримували позицію сторони, з боку якої вони були запрошені.

Так, свідок ОСОБА_5 , яка є завідуючою гуртожитку АДРЕСА_5 , пояснила, що ОСОБА_1 оселилася в гуртожитку в 2004 році, через два місяці з нею став проживати і ОСОБА_4 . Він не бажав зареєструватися за цією адресою, бо був зареєстрованій за місцем проживання його матері, щоб вона могла отримувати безкоштовне вугілля на опалення. Вони жили дуже гарно, він був гарним чоловіком їй і батьком її доньці він першого шлюбу. Їм заздрили і навіть не знали, що то була не його рідна донька. Вони жили однією сім`єю, мали спільний бюджет, вели спільне господарство, звідти він уходив на роботу, туди ж повертався після роботи. Не було такого, щоб він там не жив хоча б з тиждень. У неї була банківська картка на отримання його заробітної плати. Вони разом здійснювали поточний ремонт у кімнаті, красили вікна, клеїли шпалери. Кімната була площею 16 м.кв., тому там було все необхідне, а придбати щось вагоме там було нікуди, але вона знає, що вони купували нове ліжко та холодильник. Їй це достовірно відомо, оскільки вона часто вимушена туди навідуватись, бо у їх секції поряд проживала неблагополучна родина.

Свідки ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ОСОБА_8 , які також були мешканцями гуртожитку, ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 які дружили родинами з сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_4 , ОСОБА_12 , яка є невісткою ОСОБА_1 , ОСОБА_13 , яка є сестрою ОСОБА_1 , ОСОБА_14 , яка є матір`ю ОСОБА_1 , підтвердили показання свідка ОСОБА_5 . При цьому свідки ОСОБА_9 , ОСОБА_15 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 уточнювали, що їм було відомо, що ОСОБА_1 та ОСОБА_4 планували купити будинок, щоб покращити свої житлові умови. Свідки ОСОБА_15 , ОСОБА_13 та ОСОБА_14 пояснювали, що їм також відомо, що вони також вінчалися в церкві, не реєструючи шлюб у державних відділах реєстрації, а також що вони разом придбали нове ліжко та холодильник, а старі відвезли його братові.

Свідок ОСОБА_16 пояснював, що він з 2007 року працював разом з ОСОБА_4 на ш. ім.. Свердлова, крім того вони разом дружили родинами, часто відвідували один одного, проводили вільний час. Йому теж відомо, що ОСОБА_4 постійно проживав однією сім`єю з ОСОБА_1 у гуртожитку. У неї була його банківська картка на отримання заробітної його плати, він вважав її своєю дружиною. Матері він постійно допомагав фізично і матеріально.

З пояснень свідка ОСОБА_17 в судовому засіданні убачається, що ОСОБА_4 працював на дільниці КТ 9, на якій він був начальником. Зі слів ОСОБА_4 , йому відомо, що він постійно проживав в гуртожитку АДРЕСА_5 у цивільному шлюбі, але з ким він там жив -він не знає. Після його загибелі, його ж дружині у гуртожиток було повідомлено про це, їй же надавалася матеріальна допомога від дільниці та профспілкового комітету.

Свідки ОСОБА_18 , яка є рідною сестрою померлому ОСОБА_4 , в судовому засіданні наполягала на тому, що ОСОБА_4 з ОСОБА_1 проживали періодично протягом більше 7 років, тобто він жив і з нею і з ними, у будинку їх матері ОСОБА_3 . Сумісного майна ОСОБА_4 з ОСОБА_1 , не мали та спільного господарства не вели. ОСОБА_1 його постійно вигоняла після того, як забирала заробітну плату, оскільки банківська карта на отримання заробітної плати знаходилась у неї. Вони брали великі суми кредитів, а матері на адресу приходили повідомлення з банку, які вона переправляла до ОСОБА_1 , оскільки це їх кредити. Він з матір`ю вів спільне господарство, обробляли огороди, здійснювали ремонті роботи, в будинку у матері була його одежа, інструмент. Спільно вирощеним врожаєм, вони також користувалися разом і він брав без дозволу матері необхідне з заготівель та віз до ОСОБА_19 . Але будинок матері він вважав своїм будинком, там він був зареєстрований, внаслідок чого матір отримувала безкоштовне вугілля на опалення. В будинку у нього була своя кімната, а ОСОБА_20 з матір`ю спали в залі, Він надавав матері матеріальну допомогу на лікування, оскільки вона є інвалідом 2 гр. з захворювання серця, та двічі на рік проходить лікування. Періодично він надавав їй гроші на сплату за електроенергію, але квитанції з оплати ним цих платежів відсутні. При здійсненні ремонту, матеріальні витрати в основному несла матір, а він їй допомагав фізично, оскільки міг здійснювати майже все ремонтні роботи. Він ремонти допомагав робити, оскільки вважав, що якщо буде важко, він зможе повернутися на них і жити в будинку. Вона була у них на вінчанні, яке відбулося 19 липня, за 3-4 роки до його смерті і вважає, що це досить знаменна подія у їх житті, вони також мали намір зареєструвати шлюб, але чомусь це не сталося. Вона була декілька разів у гостях у них в гуртожитку, та бачила, що вони жили досить погано, бо з боку ОСОБА_1 були постійні шкідливості, сварки, тому ОСОБА_4 неодноразово заявляв, що має намір залишити її. До нещасного випадку він жив у неї, але мав намір переїхати до матері.

Свідок ОСОБА_20 , який є рідним братом померлому ОСОБА_4 , в судовому засіданні дав аналогічні пояснення, наполягаючи на тому, що ОСОБА_4 жив з ними не постійно, але постійно перебував у них, допомагав здійснювати ремонтні роботи, коли доводилося - заночовував та звідти йшов на роботу. Він всі будівельні матеріали на ремонтні роботи проводив та придбав за свій рахунок, мати гроші на це не давала. Йому не відомо достовірно, але вважає, що банківська картка ОСОБА_4 на отримання заробітної плати мабуть була у нього, та він приховував від ОСОБА_1 свої доходи. Вони всі разом обробляли огороди та разом користувалися вирощеним врожаєм. Він ( ОСОБА_4 ) розпоряджався заготовленими продуктами як своїми, брав необхідне та відвозив до ОСОБА_1 . На їх вінчанні він був свідком на прохання ОСОБА_4 , але не вважає, що це має якесь суттєве значення у їх з ОСОБА_1 відносинах, чи свідчить про наявність сім`ї, оскільки вони не перебували у зареєстрованому шлюбі, хоча він сам також проживає з жінкою без реєстрації шлюбу і вважає, що у нього це є сім`я. ОСОБА_4 , допомагав не лише матері, а й йому, коли вони оселилися з дружиною окремо, він привозив до них з квартири ОСОБА_1 ліжко та холодильник. Між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були погані взаємовідносини, він мав намір залишити її, але до смерті так цього і не зробив, бо дуже любив її дітей, оскільки своїх не мав.

Свідок ОСОБА_21 , яка проживає у цивільному шлюбі з ОСОБА_20 , підтвердила показання останнього, та пояснила, що їй нічого не відомо про вінчання ОСОБА_1 з ОСОБА_4 , але знає, що між ними були дуже погані стосунки, вони часто сварилися та він мав намір її залишити. Він багато допомагав матері матеріально, але спільний бюджет у нього був з ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_22 в судовому засіданні пояснила, що вона є найкращою подругою ОСОБА_3 та хрещеною матір`ю ОСОБА_20 , тому їй дуже гарно відомі відносини в їх родині, оскільки вони досить тісно и часто спілкуються. ОСОБА_4 , до появи в його житті ОСОБА_1 , називав її другою матір`ю. З ОСОБА_1 він став мешкати років 7 тому, після чого матір відвідував рідше, але все одно його допомога їй була досить вагомою і матеріальна, і фізична. Вони разом обробляли огороди, врожаєм з яких він користувався як своїм, та міг без дозволу брати заготівлі, які відвозив до ОСОБА_19 . Був зареєстрований у матері, а тому вона отримувала безкоштовне вугілля. В будинку матері у нього знаходилась його робоча одежа, інструменти. Він казав їй, що скоро переїде до матері, бо ОСОБА_1 він потрібен лише як гаманець чи ощадна книжка. В неї ж знаходилась його банківська картка, на яку перераховувалася заробітна плата, тому він іноді позичав у неї гроші для лікування матері, а потів віддавав борг. Їй нічого не відомо за їх вінчання.

Свідок ОСОБА_23 , який є двоюрідним братом ОСОБА_4 , як і свідки ОСОБА_24 , ОСОБА_25 зазначав, що дуже гарно знав ОСОБА_4 , вони тісно спілкувалися, і якщо б той мав намір зареєструвати шлюб - то він про це б дізнався першим, але про вінчання ОСОБА_4 з ОСОБА_1 йому нічого не було відомо. Він не втручався в його особисте життя, але йому відомо, що він проживав разом з співмешканкою десь у гуртожитку, скаржився, що проживали вони досить погано, були частими сварки, оскільки вона з ним жила лише з корисливих мотивів. Йому відомо, що ОСОБА_4 добре допомагав матері, досить часто її відвідував. Останній раз він його бачив влітку 2011 року. В будинку у матері знаходились його речі, інструмент. Часто від неї він їхав на роботу. При цьому свідок ОСОБА_24 взагалі не міг назвати коли останній раз він бачив ОСОБА_4 .

Таким чином, свідки з боку ОСОБА_26 наполягали на тому, що ОСОБА_4 досить добре допомагав матері як фізично, так і матеріально. Вони разом обробляли огороди, врожаєм з яким ОСОБА_4 користувався як своїм. Він без дозволу матері набирав необхідні продукти із заготівель, які відносив ОСОБА_1 . Він постійно допомагав матері в ремонті будинку, причому вона сама та свідок ОСОБА_18 зазначала, що в значній мірі на це використовувалися кошти ОСОБА_3 , оскільки банківська картка ОСОБА_4 , на яку зараховувалась його заробітна плата, знаходилась у користуванні ОСОБА_1 . Всі свідки з боку ОСОБА_26 , і ті, які знали її прізвище, і ті, хто називав її лише як співмешканку, наполягали на тому, що між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 були дуже погані стосунки, оскільки вони часто сварилися, та він заявляв, що має намір залиши її, але до останнього дня вони проживали разом. Саме її і повідомили про нещасний випадок, після його смерті. Наполягаючи на тому, що дуже добре знають ОСОБА_4 , свідки ОСОБА_23 , ОСОБА_25 та ОСОБА_22 не знали навіть про те, що ОСОБА_4 та ОСОБА_1 були вінчані ІНФОРМАЦІЯ_2 в Свято Ніколо Володимирському соборі ( а.с.22), чого не заперечували сама ОСОБА_3 , та свідки, її діти - ОСОБА_18 та ОСОБА_20 . Заперечуючи проти того, що ОСОБА_1 проживала з ОСОБА_4 однією сім`ю, ОСОБА_3 наполягала на тому, що ОСОБА_1 є лише співмешканкою її сина.

Згідно довідки депутата Н.П.Борисовської, яка завірила підписи свідків, убачається, що ОСОБА_1 з червня 2004 року проживала з ОСОБА_4 у цивільному шлюбі однією сім`єю по день його смерті, та вели спільне господарство у кімнаті АДРЕСА_4 ( а.с. 24).

Суд приходить до висновку, що наявність прописки ОСОБА_4 в будинку своєї матері ОСОБА_3 не свідчить про його постійне проживання за цією адресою, оскільки з пояснень сторін та свідків в судовому засіданні встановлено, що це було необхідно для безкоштовного отримання ОСОБА_3 вугілля на опалення будинку, яке отримував ОСОБА_4 за місцем реєстрації, як шахтар, безкоштовно.

Також цей факт не підтверджує і укладання 21.09.2011 року ОСОБА_4 кредитного договору з ПАО «Украинскийбизнесбанк», в якому зазначена адреса його реєстрації по АДРЕСА_2 , оскільки при цьому особа, яка бере кредит, посвідчувалась паспортом, в якому значилась реєстрація за вказаною адресою. Разом з тим, як сама ОСОБА_3 , так і свідок ОСОБА_18 в судовому засіданні підтверджували, що ОСОБА_4 з ОСОБА_1 брали ці кредити, тому для погашення заборгованості по ним, після його смерті, повідомлення банків вона надсилала саме до ОСОБА_1 ( а.с.31-32).

В кредитних же договорах від 19.01.2006 року, укладених ОСОБА_4 з ПАТ КБ «Надра», адреса позичальника зазначена по АДРЕСА_6 , кімната 24 ( 33-38).

Згідно ст.ст.3, 6 СК України сім`я є первинним та основним осередком суспільства. Сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Дитина належить до сім`ї своїх батьків і тоді, коли спільно з ними не проживає. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства. Правовий статус дитини має особа до досягнення нею повноліття.

Законом не заборонено і моральним засадам суспільства не суперечить створення чоловіком і жінкою сім`ї без реєстрації шлюбу.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що ОСОБА_1 з червня 2004 року постійно проживала однією сім`єю з ОСОБА_4 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_1 внаслідок нещасного випадку на виробництві. Їх відносини були усталеними, що притаманні подружжю, та носили постійний характер, вони мали спільний бюджет, вели спільне господарство, були об`єднані спільним побутом, тоді як з ОСОБА_26 ОСОБА_4 мав лише кровне споріднення, допомагав їй фізично та матеріально, що не свідчить про те, що він був членом її сім`ї, та не позбавляло його право мати сім`ю, навіть без реєстрації шлюбу. Разом з тим, ОСОБА_3 , внаслідок кровного споріднення з ОСОБА_4 , має відповідні права, у зв`язку зі смертю сина від нещасного випадку на виробництві.

З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку щодо задоволення позову ОСОБА_27 , та відмови у задоволенні позову ОСОБА_3 .

На підставі ст. 3 Сімейного Кодексу України, Закону України « Про загальнообов`язкове державне соціальне страхування від нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, які спричинили втрату працездатності», керуючись ст. ст. 10, 11, 60, 209, 212-215 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Свердловську, Луганської області- про встановлення факту постійного сумісного проживання однією сім`єю з ОСОБА_4 , який помер від нещасного випадку на виробництві задовольнити.

Встановити факт постійного сумісного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 з ОСОБА_4 з червня 2004 року по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 в кімнаті АДРЕСА_1 , тобто що вона була членом його сім`ї.

В задоволенні позовів Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Свердловську, Луганської області до ОСОБА_1 про стягнення зайве перерахованої одноразової допомоги на сім`ю у розмірі 265 686.60 гр. та ОСОБА_3 до Відділення виконавчої дирекції Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України в м. Свердловську, Луганської області - про визнання членом сім`ї загиблого від нещасного випадку на виробництві відмовити за необгрунтованістю.

Мотивована частина позову буде виготовлена 25 грудня 2013 року.

Рішення може бути оскаржене до апеляційного суду Луганської області через Свердловський міський суд протягом 10 днів з дня його проголошення.

Рішення набуває чинності, якщо протягом вказаного часу не надійде апеляційна скарга на нього.

Суддя Т.Г.Маркова.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя Т.В.Кускова