Справа №167/44/20
Провадження №2/167/104/20
РІШЕННЯ
24.03.2020 року Рожищенський районний суд Волинської області в складі: головуючого - судді Сіліча І.І.
секретаря судового засідання Ісакової Н.Ю.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Рожище цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє від свого імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Рожищенської районної державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, -
15.01.2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ОСОБА_2 , яка діє від свого імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Служба у справах дітей Рожищенської районної державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що він є власником житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в якому також зареєстровані відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Зазначає, що відповідачі хоча і зареєстровані за вказаною адресою, однак протягом семи років не проживають. Реєстрація відповідачів у будинку порушує його права, як власника будинку, створює йому перешкоди у здійсненні права користування і розпорядження майном, призводить до необхідності нести додаткові витрати по сплаті комунальних послуг та оформленні житлової субсидії, а також відповідачі мають боргові зобов`язання, повідомлення про які надходять за зареєстрованим місцем їх проживання. Враховуючи наведене просить суд визнати відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право на користування житловим будинком, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
До початку судового засідання позивач подав суду заяву з проханням слухати справу за його відсутності, позов підтримує у повному обсязі та просить задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, про причини неявки суд не повідомили, клопотань про відкладення розгляду справи на адресу суду не надходило.
Від представника третьої особи надійшла заява про розгляд справи за її відсутності, не заперечує щодо задоволення позову.
У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
За погодженням позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
Дослідивши письмові докази у справі, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 18.12.2019 року, житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 на праві власності належить ОСОБА_1 (а.с.12).
Оскільки, позивач є власником вказаного будинку, а отже, наділений повноваженнями звернення до суду з будь-яких питань, що пов`язані з володінням та користуванням цим майном.
З довідки про склад сім`ї та проживання, виданої Копачівською сільською радою Рожищенського району від 12.12.2019 року вбачається, що в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані, зокрема, ОСОБА_2 , малолітня ОСОБА_3 та ОСОБА_4 (а.с.8).
З акту обстеження матеріально-побутових умов сім`ї встановлено, що відповідачі ОСОБА_2 , малолітня ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані, однак протягом семи років не проживають (а.с.9).
Частинами 1, 2 ст.319 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Відповідно до ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ст.150 Житлового кодексу України (далі - ЖК України) громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
Вищевказана норма чинного законодавства кореспондується з положенням ст.391 ЦК України, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч.1 ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.
Статтею 72 ЖК України передбачено, що визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.
Відповідно до вимог ч.4 ст.29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них.
Системний аналіз зазначених норм дає підстави для висновку, що неповнолітня дитина не має права вільно та самостійно обирати місце свого проживання, і набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає.
Права неповнолітньої дитини є похідними від права батьків (або одного з них). Причини не проживання неповнолітньої дитини за місцем реєстрації не залежать від волі дитини, а тому неможливо встановити їх характер (поважні або неповажні) окремо для неповнолітньої дитини, незалежно від причин відсутності батьків.
Неповнолітня дитина не є самостійним суб`єктом житлових правовідносин, а набуття або втрата права користування житлом дитиною залежить від набуття або втрати такого права її батьками.
Отже, системний аналіз цивільного та житлового законодавства дає підстави вважати, що неповнолітня дитина не може бути самостійним відповідачем за позовом про визнання її такою, що втратила права користування житлом, та зберігає або втрачає таке право автоматично разом з батьками.
Оскільки реєстрація відповідачів за адресою: АДРЕСА_1 порушує права власника вказаного житла вільно володіти, користуватися та розпоряджається своїм майном на власний розсуд, а тому є всі передбачені законодавством підстави для визнання відповідачів такими, що втратили право на користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Будь-яких доказів на підтвердження того, що відповідачам чиняться перешкоди у користуванні будинком та проживанні в ньому, про поважність причин їх відсутності протягом семи років, наявність між ними і власником житла домовленості про збереження права користування житлом або передбачених законом підстав, що унеможливлюють визнання їх такими, що втратили право користування житлом, в матеріалах справи немає та в ході судового розгляду даної справи таких фактів встановлено не було.
Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Однак, згідно клопотання судовий збір слід залишити за позивачем.
На підставі ст.ст.71, 72, 150 ЖК України, ст.ст. 29, 317, 319, 321, 391 ЦК України, керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 77-81, 141, 247, 259, 263-265, 280 ЦПК України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , яка діє від свого імені та в інтересах малолітньої ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору - Служба у справах дітей Рожищенської районної державної адміністрації про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 такими, що втратили право користування житловим будинком, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційна скарга подається до Волинського апеляційного суду через Рожищенський районний суд Волинської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення в повному обсязі складено 24.03.2020 року.

СУДДЯ: І.І.Сіліч