Провадження № 2-з/521/249/20
УХВАЛА

про повернення заяви про забезпечення позову

02 вересня 2020 року м. Одеса

Малиновський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Мирончук Н.В.,

секретаря судового засідання - Юраш К.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Рогатін Владислав Олексійович, про визнання заповіту недійсним,

ВСТАНОВИВ:

До Малиновського районного суду м. Одеси звернулась ОСОБА_1 з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Рогатін Владислав Олексійович, про визнання заповіту недійсним.

Також, позивачем разом із позовною заяву було подано заяву про забезпечення позову, шляхом заборони приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Рогатіну Владиславу Олексійовичу проводити видачу свідоцтва про право на спадкування за заповітом на ім`я ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 .

На думку заявника, необхідність вжиття наведених заходів забезпечення позову пов`язується із тим, що у випадку їх невжиття, фактичне виконання рішення може бути утруднене або унеможливлене, а також може бути утруднений захист порушених прав позивача з огляду на невиконання відповідачем грошових зобов`язань перед позивачем.

Суд, розглянувши надану заяву про забезпечення позову, приходить до наступного висновку.

Статтею 149 ЦПК України передбачено підстави для забезпечення позову.

Так, згідно частини першої зазначеної статті, суд, за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Положеннями ч. 1 ст. 153 ЦПК України встановлено, що заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Пункт 4 Постанови Пленуму Верхового Суду України від 22.12.2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», наголошує, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

У пункті 6 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» зазначено, що забезпечення позову визначається як засіб запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів юридичної або фізичної особи.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред`явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Відповідно до ст. 151 ЦПК України, заява про забезпечення позову повинна містити захід забезпечення позову, який належить застосувати, з обґрунтуванням його необхідності.

З матеріалів справи вбачається, що предметом спору є складений Приватним нотаріусом Рогатін В.О. заповіт по спадковій справі № 64570236, від 07.08.2019 року, після смерті ОСОБА_3 ..

Відповідно до заяви про забезпечення позову, заявник просить суд заборонити приватному нотаріусу Одеського міського нотаріального округу Рогатіну Владиславу Олексійовичу проводити видачу свідоцтва про право на спадкування за заповітом на ім`я ОСОБА_2 після смерті ОСОБА_3 ..

Пунктом 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується шляхом забороною вчиняти певні дії.

Згідно з ч. 5 ст. 151 ЦПК України, до заяви про забезпечення позову додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та строках.

Зі змісту норм ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду фізичною особою заяви про забезпечення доказів або позову, ставка судового збору становить 0,2 відсотка розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Проте, в порушення наведених норм, заявником, при поданні заяви про забезпечення позову, не надано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку та строках.

Наведене вище свідчить про те, що заява про забезпечення позову подана без додержання встановлених законодавством норм.

У відповідності до ч. 9 ст. 153 ЦПК України, суд, встановивши, що заяву про забезпечення позову подано без додержання вимог статті 151 цього Кодексу, повертає її заявнику, про що постановляє ухвалу.

На підставі зазначеного, заява про забезпечення позову підлягає поверненню заявнику.

Керуючись ст. 151-153 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Приватний нотаріус Рогатін Владислав Олексійович, про визнання заповіту недійсним, повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Н.В. Мирончук