ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2020 року м. Харків

Справа № 638/3500/20

Провадження № 22-ц/818/3597/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря: Каплоух Н.Б.,

Позивач: Акціонерне товариство "Альфа - банк",

Відповідач: ОСОБА_1 ,

Третя особа: ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства "Альфа - банк" до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Альфа банк" на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 3 квітня 2020 року, постановлену суддею Цвірою Д.М.,-

в с т а н о в и в :

У березні 2020 року АТ «Альфа-банк» звернулось до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 , в якому просить звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме на нежитлові приміщення першого поверху №4-1-4-7, загальною площею 59,1 кв.м., у житловому будинку літера «А-16», за адресою: АДРЕСА_1 в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором.

Також у березні 2020 року АТ «Альфа-банк» звернулось до суду з заявою про забезпечення позову, в якому просить накласти арешт на нежитлові приміщення першого поверху №4-1-4-7 загальною площею 59,1 кв.м., у житловому будинку літера «А-16», за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що спірне іпотечне майно було реалізовано без дозволу позивача, що є підставою вважати, що воно може бути відчужене на користь третіх осіб.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 03 квітня 2020 року заяву АТ "Альфа банк" зилишено без задоволення.

Ухвала суду першої інстанції мотивована тим, щосудом не встановлено об`єктивної можливості вчинення відповідачем дій, які можуть утруднити чи унеможливити виконання рішення суду в разі задоволення позову.

В апеляційній скарзі Акціонерне товариство "Альфа - банк", посилаючись на порушення норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та постановити нову, якою задовольнити заяву про забезпечення позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що відсутність заборони вчиняти будь-які дії щодо нежитлових приміщень першого поверху №4-1-4-7, загальною площею 59,1 кв.м., у житловому будинку літера «А-16», за адресою: АДРЕСА_1 , у даному випадку буде порушувати право AT «Альфа-Банк», як іпотекодержателя, згідно з договором іпотеки, який на сьогоднішній день є чинним, та діє презумпція правомірності правочину.

ОСОБА_1 до апеляційного суду надала письмові пояснення, в яких зазначає, що у 2011 році Дзержинський районний суд м. Харкова вже ухвалював рішення про той самий предмет і з тих самих підстав за аналогічною позовною заявою та відновив права позивача.

Вважає, що відсутня будь-яка доцільність в накладенні арешту на вказане нерухоме майно.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином та завчасно.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З виділених матеріалів справи вбачається, що 06.03.2008 року AT «Укрсоцбанк» (правонаступник «Альфа-банк») та ОСОБА_2 уклали кредитний договір № 838/11-27/37/8-001.

06.03.2008 року між кредитором та ОСОБА_2 , укладено іпотечний договір, за умовами якого з метою забезпечення належного виконання зобов`язання за кредитним договором ОСОБА_2 передала кредитору в іпотеку нерухоме майно, а саме: нежитлові приміщення першого поверху №4-1-4-7, загальною площею 59,1 кв.м., у житловому будинку літера «А-16», за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до Інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно 29.07.2019 року, вищезазначений предмет іпотеки належить ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 21.01.2011 року (а.с. 35).

З вказаної довідки вбачається, що 14.02.2012 року на вказане майно зареєстрована заборона відчуження за договором іпотеки від 14.02.2012 року.

Статтею 124 Конституції України визначений принцип обов`язковості судових рішень, який із огляду на положення статей 18, 153 ЦПК України поширюється також на ухвалу суду про забезпечення позову.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містить, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Відповідно до частини третьої статті 152 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення про те, що невжиття певних заходів, передбачених ч. 1 ст. 150 ЦПК України, може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

Важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду у разі задоволення позову.

Адекватність заходу забезпечення позову, що застосовується судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, та інтересів сторін та інших учасників судового процесу.

До заяви про забезпечення позову не додано доказів на підтвердження підстав для накладення арешту нерухоме майно відповідача, яка не була учасником спірних правовідносин з іпотечного кредитування, у зв`язку із загрозою його подальшого відчуження, так і підтвердження ухилення цієї особи від виконання боргових зобов`язань позичальника за кредитним договором.

Заява АТ «Альфа-банк» містить лише посилання на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення про звернення стягнення на предмет іпотеки без належного обґрунтування, що не є достатньою підставою для забезпечення позову у запропонований спосіб, оскільки судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відчуження предмету іпотеки мало місце у 2011 році до реєстрації обтяження, яке відбулося у 2012 році, тому колегія суддів вважає, що наявність обтяження забезпечуватиме виконання рішення суду.

Відповідно до статті 23 Закону України «Про іпотеку» у разі переходу права власності на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою.

Враховуючи викладене, відсутні підстави вважати, що незастосування вказаних у заяві АТ «Альфа-банк» заходів забезпечення позову може утруднити або взагалі унеможливити виконання рішення суду.

Відмовляючи у задоволенні заяви позивача, суд обґрунтовано виходив з того, що єдиною підставою для забезпечення позову відповідно до частини другої статті 149 ЦПК України є наявність обставин, що можуть істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або забезпечити ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав та інтересів позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Указане відповідає роз`ясненням, наданим судам у пункті 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», відповідно до якого, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Зважаючи на викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для вжиття заходів забезпечення позову у запропонований позивачем спосіб, оскільки він є необґрунтованим видом забезпечення позову у справі з огляду на те, що матеріали справи не містять переконливих доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання рішення суду про задоволення позову.

Вирішуючи питання про вжиття заходів забезпечення позову, колегія суддів також враховує те, що майнове право, що є предметом застави (іпотеки) - це обумовлене право набуття в майбутньому прав власності на нерухоме майно (право під відкладальною умовою), яке виникає тоді, коли виконані певні, але не всі правові передумови, що є необхідними й достатніми для набуття речового права.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду і повинні застосовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до таких дій може привести до порушення прав і законних інтересів учасників процесу або інших осіб, зокрема нинішнього власника спірного нерухомого майна.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що доводи апеляційної скарги є необгрунтованими, ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову у даній справі постановлена відповідно до вимог матеріального та процесуального законодавства і підстав для її скасування не вбачається.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись статтями 367 - 369, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа банк" залишити без задоволення.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 3 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду в порядку ст.389 ЦПК України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 2 жовтня 2020 року