Справа № 496/1212/20
Провадження № 2/496/1199/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Пендюри Л.О.

за участю секретаря - Богдан Ю.В.

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін в залі суду міста Біляївка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Біляївської районної державної адміністрації Одеської області про стягнення моральної шкоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі звернулися до суду з позовом, в якому просять стягнути з відповідача моральну шкоду за безпідставну відмову у виплаті грошової допомоги на догляд як особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І групи внаслідок психічного розладу по 50000 грн. негайно після проголошення судового рішення.

Свої вимоги мотивують тим, що позивач ОСОБА_1 є інвалідом ІІ групи та пенсіонером. Його дружина не працює, оскільки разом з ним здійснює догляд за позивачем ОСОБА_2 , який є інвалідом І групи. 06.12.2019 року ОСОБА_1 звернувся до відповідача з заявою та відповідними документами з метою отримання допомоги по догляду за його братом - ОСОБА_2 , який потребує постійного стороннього догляду, але йому було відмовлено. Вважає вказану відмову необґрунтованою та такою, яка завдала їм (позивачам) великих моральних страждань, зокрема: погіршення стану здоров`я, зміна встановленого порядку життя (проблеми зі сном, травленням, фізичні болі та душевні страждання), неможливості отримання належного лікування та харчування. Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Біляївської РДА Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено в повному обсязі: визнано протиправним та скасовано рішення (повідомлення) Управління соціального захисту населення Біляївської РДА Одеської області про надання (відмову) соціальної допомоги №12 від 08.01.2020 року; зобов`язано відповідача призначити та здійснити виплату ОСОБА_1 щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду за нею за період з 01.12.2019 року по 30.11.2020 року. Крім цього, ОСОБА_1 звернувся до Одеського окружного адміністративного суду з позовом до Управління соціального захисту населення Біляївської РДА Одеської області про стягнення моральної шкоди, але ухвалою суду від 14.01.2020 року йому було відмовлено у відкритті провадження, оскільки вказані вимоги підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. У зв`язку з вищевикладеним, позивачі звернулися з даним позовом до суду.

В свою чергу, представник відповідача подав до суду відзив на позовну заяву, в якому він просив в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, посилаючись на те, що ним необхідно було підтвердити доходи родини. На виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 року ОСОБА_1 у квітні 2020 року отримав грошову допомогу в розмірі 10135 грн. за період з грудня 2019 року по квітень 2020 року включно по 2027 грн. щомісячно.

Позивачі подали до суду відповідь на відзив, в якій просили позовні вимоги задовольнити з підстав, викладених в позовній заяві. Крім цього, зазначають, що незаконні дії посадових осіб відповідача призвели до розпаду їх родини, а судові процеси з приводу оскарження цих дій - до матеріальних збитків та моральних страждань.

Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні 13.07.2020 року та 23.09.2020 року на задоволенні позовних вимог наполягав. Крім цього, пояснив, що він являється опікуном ОСОБА_2 . В 2018 році вони зверталися до відповідача з приводу оформлення ОСОБА_3 опікуном ОСОБА_2 , оскільки до цього вона доглядала за їх батьком, однак їм було відмовлено. Згодом було відмовлено його дружині та йому самому. Крім цього, відповідачем йому було відмовлено у виплаті допомоги по догляду за його братом, хоча ним були подані усі необхідні документи для цього. Вказані дії відповідача призвели до того, що дружина пішла від нього, що й послугувало причиною моральних страждань з його сторони. Зазначає, що його брат потребує постійного догляду та важко переносить несправедливість з боку органів державної влади по відношенню до нього і не розуміє чим саме викликано таке відношення до нього, як інваліда. Психічний стан ОСОБА_2 змінився після досягнення 50-річного віку, після чого він почав хворіти на психічне захворювання. Догляд за братом він здійснює самостійно.

Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні 13.07.2020 року пояснень щодо позову надати не міг.

Представник відповідача в судовому засіданні 23.09.2020 року пояснив, що ОСОБА_1 було відмовлено у виплаті грошової допомоги через неточності в поданих документах та неподані декларацію про доходи дружини. Після ухвалення судом рішення Управління виплатило ОСОБА_1 допомогу, яка нараховується і по цей час.

В судове засідання 28.09.2020 року позивач ОСОБА_2 та відповідач не з`явилися, але подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Приймаючи до уваги пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 56 Конституції України передбачає, що кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень.

Згідно ч. 1-3 ст. 23 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає:

1) у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я;

2) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів;

3) у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна;

4) у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

3. Якщо інше не встановлено законом, моральна шкода відшкодовується грошовими коштами, іншим майном або в інший спосіб.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Ст. 1167 Цивільного кодексу України зазначає, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Ч. 1 ст. 1173 ЦК України встановлено, що шкода, завдана фізичній або юридичній особі незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування при здійсненні ними своїх повноважень, відшкодовується державою, Автономною Республікою Крим або органом місцевого самоврядування незалежно від вини цих органів.

В судовому засіданні встановлено, що позивачу ОСОБА_1 встановлено ІІ групу інвалідності за захворювання, пов`язані проходженням служби в ОВС, про що свідчить довідка до акту МСЕК серії 12 ААА №294273 (а.с.7).

Позивач ОСОБА_2 є особою з інвалідністю І групи з дитинства та потребує стороннього догляду та нагляду, що підтверджується довідкою до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ №581923 (а.с.8).

Відповідно до Висновку комунального некомерційного підприємства Біляївської районної ради «Біляївська центральна районна лікарня» №1275 від 06.12.2019 року, виданого ОСОБА_2 , який проживає разом з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за рівнем обмеження життєдіяльності є: обмеження самообслуговування, обмеження здатності до самостійного пересування, обмеження здатності до орієнтації, обмеження здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку, потребує постійного стороннього розгляду. Висновок дійсний до 06.06.2020 року (а.с.22).

Згідно довідки про склад сім`ї або зареєстрованих в житловому приміщенні/будинку осіб №506 від 06.02.2020 року та довідки про реєстрацію місця проживання особи №06-20/993 від 18.10.2018 року разом з ОСОБА_1 у буд. АДРЕСА_1 проживає підопічний - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.20, 21).

Частиною 4 ст. 82 ЦПК України встановлено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

З рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 року вбачається наступне.

ОСОБА_1 06.12.2019 року звернувся до відповідача із заявою встановленого зразка про призначення усіх видів соціальної допомоги, компенсацій та пільг №4018/1, в якій просив призначити допомогу на догляд (щомісячну грошову допомогу особі, яка проживає разом з інвалідом 1 чи 2 групи внаслідок психічного розладу, який за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду).

Разом із заявою ОСОБА_1 подав декларацію про доходи та майновий стан осіб, які звернулися за призначенням усіх видів соціальної допомоги, висновок комунального некомерційного підприємства Біляївської районної ради «Біляївська центральна районна лікарня» від 06.12.2019 року №1275 виданого ОСОБА_2 , копію паспорта позивача, довідку про реєстрацію місця проживання позивача, довідку про склад сім`ї.

Управлінням соціального захисту населення Біляївської РДА Одеської області були витребувані дані стосовно позивача з Пенсійного фонду та фіскальної служби.

За результатами витребуваних даних, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Одеській області була надана довідка від 18.12.2019 року про розмір пенсії по інвалідності ОСОБА_1 за період з 01.06.2019 року по 01.12.2019 року та відомості з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків від 06.12.2019 року № 188 від ГУ ДФС в Одеській області.

Листом від 10.12.2019 року вих. №3847 Управління соціального захисту населення Біляївської РДА Одеської області повідомило ОСОБА_1 про те, що з одержаних відповідей вбачається, що він має доходи в сумі 6479, 99 грн. (додаткове благо, заробітна плата та інші доходи), також є доходи у жінки, а саме: заробітна плата та виплати по цивільно-правовому договору в сумі 14676, 06 грн., які не були вказані в декларації про доходи та майновий стан на призначення допомоги, та для отримання допомоги; на догляд необхідно підтвердити доходи родини згідно довідки затвердженої наказом Міністерства праці та соціальної політки від 27.08.2004 року №192 «Про затвердження форми Довідки про доходи», зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 04.11.2004 року за №1408/10008.

Управлінням соціального захисту населення Біляївської РДА Одеської області від 08.01.2020 року прийнято повідомлення про надання (відмову) соціальної допомоги №12, відповідно до якого ОСОБА_1 не призначено соціальну допомогу з таких підстав: не надано підтвердження розміру доходу з місця роботи та місця роботи дружини за попередні шість місяців, а також є розбіжності в складі сім`ї в наданій Декларації про доходи та майновий стан для призначення соціальної допомоги та довідки про склад сім`ї.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Біляївської РДА Одеської області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено в повному обсязі: визнано протиправним та скасовано рішення (повідомлення) Управління соціального захисту населення Біляївської РДА Одеської області про надання (відмову) соціальної допомоги №12 від 08.01.2020 року; зобов`язано відповідача призначити та здійснити виплату ОСОБА_1 щомісячної грошової допомоги особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду за нею за період з 01.12.2019 року по 30.11.2020 року (а.с.16-19).

Згідно довідки №2610 від 23.09.2020 року ОСОБА_1 отримує допомогу на догляд за інвалідом 1 групи і за період з грудня 2019 року по вересень 2020 року отримав всього 20543 грн.

Частиною 1 ст. 89 ЦПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд не приймає до уваги надані позивачем листи Біляївської РДА в Одеській області №Ш-1250-1 о/п від 03.01.2020 року (а.с.24), №Ш-1249-1 від 03.01.2020 року (а.с.31), №Ш-503-1 від 31.05.2019 року (а.с.32); заяву про виплату пенсії або грошової допомоги від 09.04.2019 року (а.с.26); листи Управління соціального захисту населення Біляївської РДА Одеської області №138 від 16.01.2020 року (а.с.29), №432 від 06.02.2020 року (а.с.30), №454 від 07.02.2020 року (а.с.36); лист Міністерства соціальної політики України №1211/0/196-20/54 від 16.02.2020 року (а.с.35); витяг з Єдиного реєстру досудових розслідувань від 10.02.2019 року (а.с.72); заяву ОСОБА_3 про неповідомлення про причини відмови по догляду за інвалідом І групи ОСОБА_2 та надання копій документів, які подавались з заявою, для оскарження рішення про ненадання державної соцдопомоги (а.с.73-74); повідомлення про надання (відмову) соціальної допомоги №276 від 22.02.2019 року (а.с.76), оскільки вказані докази не стосуються предмета спору.

Крім цього, суд не приймає до уваги надану довідку від 02.06.2020 року, оскільки з її змісту неможливо встановити ким і кому вона була видана та які обставини вона може підтвердити або спростувати (а.с.77).

Пунктом 3 Постанови Пленум Верховного Суду України "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" від 31.03.1995 р. № 4 (далі - Постанова) встановлено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Пунктами 4, 5 Постанови визначено, що у позовній заяві про відшкодування моральної шкоди має бути зазначено, в чому полягає ця шкода, яким неправомірними діями чи бездіяльністю заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами підтверджується. Обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суди, зокрема, повинні з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

В п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд зазначає, що залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Вирішуючи позовні вимоги ОСОБА_1 про стягнення моральної шкоди за безпідставну відмову в грошовій допомозі особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду за нею, у розмірі 50000 грн., суд приходить до висновку, що позивачу ОСОБА_1 було відмовлено в грошовій допомозі, що стало підставою для звернення до суду, про що свідчить рішення Одеського окружного адміністративного суду від 25.02.2020 року. Вказаною відмовою йому безсумнівно були завдані емоційні та душевні страждання. При цьому, на думку суду, позовні вимоги є завищеними та суд, керуючись засадами розумності, виваженості та справедливості, враховуючи глибину та тривалість душевних страждань ОСОБА_1 - з грудня 2019 року йому нараховується вказана допомога, а тому вважає можливим стягнути з відповідача на його користь моральну шкоду у розмірі 5000 гривень. При цьому суд також враховує і поведінку позивача ОСОБА_1 , який міг усунути розбіжності в документах та надати декларацію про доходи дружини і отримати вказану допомогу без звернення до суду. Посилання позивача ОСОБА_1 про те, що із-за недостатності коштів та у зв`язку з відмовою відповідача у виплаті допомоги привели до розпаду сім`ї, суд до уваги не приймає, оскільки як пояснив позивач сімейні стосунки з дружиною у нього погіршились, про те з позовом про розірвання шлюбу звернувся саме він. Посилання позивача ОСОБА_1 про те, що із-за недотримання вказаної допомоги він та ОСОБА_2 не могли отримати належної медичної допомоги суд не приймає до уваги, оскільки ним не надано відповідних доказів (медичних призначень, історій хвороб та інше).

Позовні вимоги ОСОБА_2 про стягнення з відповідача моральної шкоди в сумі 50000 грн. не підлягають задоволенню виходячи з наступного.

ОСОБА_2 є інвалідом 1 А групи внаслідок психічного захворювання, відповідно до акту огляду медико-соціальною експертною комісією серії 10 ААВ №581923, Висновку комунального некомерційного підприємства Біляївської районної ради «Біляївська центральна районна лікарня» №1275 від 06.12.2019 року він за рівнем обмеження життєдіяльності, має обмеження самообслуговування, обмеження здатності до самостійного пересування, обмеження здатності до орієнтації, обмеження здатності до спілкування, обмеження здатності контролювати свою поведінку, потребує постійного стороннього догляду, тобто доказів того, що через свій стан здоров`я він може сприймати обставини, які стали підставою для звернення до суду з позовом, надавати їм оцінку, а також те, що вказані обставини могли стати причиною для його моральних чи фізичних страждань, суду не надано, а тому йому в позові слід відмовити.

Згідно ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про:

1) стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць;

2) присудження працівникові виплати заробітної плати, але не більше ніж за один місяць;

3) відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи, - у межах суми стягнення за один місяць;

4) поновлення на роботі незаконно звільненого або переведеного на іншу роботу працівника;

5) відібрання дитини і повернення її тому, з ким вона проживала;

6) розкриття банком інформації, яка містить банківську таємницю, щодо юридичних та фізичних осіб;

7) примусову госпіталізацію чи продовження строку примусової госпіталізації до протитуберкульозного закладу;

8) встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України;

9) надання особі психіатричної допомоги у примусовому порядку;

10) видачу або продовження обмежувального припису.

Не підлягають задоволенню й позовна вимога про негайне стягнення моральної шкоди після проголошення судового рішення, оскільки рішення про стягнення моральної шкоди не відносяться до рішень, які підлягають негайному виконанню в розумінні ст. 430 ЦПК України.

З огляду на те, що позивач звільнений від сплати судового збору та відсутні докази понесення ним інших судових витрат, відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача витрати стягненню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 23, 1167, 1173 ЦК України, ст. ст. 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Біляївської районної державної адміністрації Одеської області про стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з Управління соціального захисту населення Біляївської районної державної адміністрації Одеської області (, що знаходиться за адресою: вул. Гагаріна, буд. №1, м. Біляївка Одеської області) на користь ОСОБА_1 моральну шкоду за безпідставну відмову у наданні грошової допомоги як особі, яка проживає разом з особою з інвалідністю І групи внаслідок психічного розладу, яка за висновком лікарської комісії медичного закладу потребує постійного стороннього догляду за нею у розмірі 5000 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до Управління соціального захисту населення Біляївської районної державної адміністрації Одеської області - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його отримання до Одеського апеляційного суду через Біляївський районний суд Одеської області.

Суддя Л.О. Пендюра