Справа № 331/3112/20
Провадження № 2/331/1493/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Жовтневого районного суду м. Запоріжжя Світлицька В.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно, -

ВСТАНОВИВ:

В серпні 2020 року до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя надійшла позовна заява ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно.

Ухвалою Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 25.08.2020 року позовну заяву залишено без руху та надано строк для усунення недоліків п`ять днів з дня отримання копії ухвали.

28.09.2020 року позивач надала клопотання про зменшення розміру судового збору за подання до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя позовної заяви до ОСОБА_2 про визнання права власності на майно до 840,80 грн. через скрутний фінансовий стан.

Ознайомившись з даним клопотанням, дослідивши надані докази, вважаю за необхідне відмовити в його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, ч. 3 ст.136 ЦПК України суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на визначений строк у порядку, передбаченому законом, але не більше як до ухвалення судового рішення у справі. З підстав, зазначених у частині першій цієї статті, суд у порядку, передбаченому законом, може зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Згідно з ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судовому збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Положення статей ЦПК України та Закону України «Про судовий збір» не містять вичерпного й чітко визначеного (чіткого) переліку документів, які можна вважати такими, що підтверджують майновий стан особи. У кожному конкретному випадку суд встановлює можливість особи сплатити судовий збір на підставі поданих нею доказів щодо її майнового стану за своїм внутрішнім переконанням.

Таким чином, відстрочення, розстрочення, зменшення або звільнення від сплати судового збору можливе виключно за наявності відповідних підстав і є правом, а не обов`язком суду. Європейський суд з прав людини вказав, що інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду.

Визначення майнового стану сторони є оціночним та залежить від доказів, якими обґрунтовується рівень майнового стану сторони. Суд наголошує, що обов`язок доведення існування обставин, що свідчать про скрутний матеріальний стан позивача для цілей відстрочення, розстрочення сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення сторони покладається саме на позивача.

Як вбачається з матеріалів клопотання про зменшення розміру судового збору, позивач на підтвердження скрутного матеріального становища надає до суду довідки із пенсійного фонду, відомості з Державного реєстру фізичних осіб платників податків про суми виплачених доходів та утриманих податків, Витяг з Єдиного державного реєстру МВС стосовно зареєстрованих транспортних засобів, Інформаційну довідку з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Однак слід зазначити, що надані позивачем довідки не можуть свідчити про те, що позивач не має інших джерел для існування та забезпечення своїх потреб - зокрема для сплати судового збору (вклади, компенсації, тощо). Такими документами, також можуть бути довідка про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка фіскального органу про перелік розрахункових та інших рахунків, тощо. Тому клопотання задоволенню не підлягає.

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до частини першої статті 120 ЦПК України строки, в межах яких вчиняються процесуальні дії, встановлюються законом, а якщо такі строки законом не визначені, - встановлюються судом. У частині другій статті 127 ЦПК України передбачено, що встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Аналіз матеріалів на усунення недоліків свідчить про наявність підстав для продовження строку на усунення недоліків. Тому суд, на підставі частини другої статті 127 ЦПК України, продовжує його.

Керуючись ст. 120, 127, 177, 185, 260 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИВ:

В задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення розміру судового збору - відмовити.

Процесуальний строк для усунення ОСОБА_1 недоліків позовної заяви, відповідно до ухвали суду від 28.09.2020 року, продовжити на п`ять днів, з дня отримання копії ухвали.

Роз`яснити позивачу, що у разі не усунення зазначених недоліків, заява буде вважатися не поданою та повернута позивачу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.М. Світлицька