Справа № 2-2286/10
Провадження №6/369/413/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2020 м. Київ

Суддя Києво-Святошинського районного суду Київської області Волчко А.Я. розглянувши заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Недотопи Миколи Миколайовича, заінтересовані особи: Державне підприємство «Сетам», Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кісельова Віталіна Володимирівна, ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про відстрочення виконання рішення суду та забезпечення позову в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Києво-Святошинського районного суду Київської області перебувала цивільна справа № 2-2286/10 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором.

Представника заявника ОСОБА_1 адвокат Недотопа Микола Миколайович подав до суду заяву про відстрочення виконання рішення суду та заяву про забезпечення позову.

Згідно вимог просили, відстрочити виконання рішення Києво-Святошинського районного суду Київської області від 14.05.2010 року у цивільній справі № 2-2286/10 за позовом ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором до втрати чинності «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в валюті». Вжити заходів щодо забезпечення позову шляхом:зупинення стягнення на підставі виконавчого листа № 2-2286а/2010, виданого Києво- Святошинським районним судом Київської області 06.10.2010 до втрати чинності «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті»;накладення арешту на нерухоме майно шляхом заборони будь-яким особам вчиняти дії спрямовані на відчудження нерухомого майна у будь-який спосіб, зокрема шляхом проведення електронних торгів, а також на реєстрацію права власності на нерухоме майно - домоволодіння: житловий будинок загальною площею з є та земельна ділянка загальною площею 1613 кв.м. (без кадастрового номеру) за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ;зупинення продажу нерухомого майна - домоволодіння: житловий будинок загальною площею 84,4 кв.м. та земельна ділянка загальною площею 1613 кв.м. (без кадастрового номеру) за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної власності ОСОБА_1 ; заборонити ДП «СЕТАМ» або будь-якому його регіональному відділенню проводити електронні щодо продажу нерухомого майна, а саме: домоволодіння: житловий будинок загальною площею з 84,4 кв.м. . та земельна ділянка загальною площею 1613 кв.м. (без кадастрового номеру) за адресою: АДРЕСА_1 , яке належить на праві приватної, власності ОСОБА_1 , реєстраційний номер лоту - 442961.

Згідно з ст. 129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Гарантоване особі устатті 6 Конвенції прозахист прав людини і основоположних свободправо на справедливий суд розповсюджує дію і на стадію виконання судового рішення. У своїй прецедентній практиці Європейський суд з прав людини нагадує, що право на судовий розгляд було б примарним, якщо б внутрішня судова система Договірної Держави дозволила б, щоб остаточне та обов`язкове судове рішення залишалось невиконаним відносно однієї із сторін, і що виконання рішення або постанови будь-якого органу судової влади повинно розглядатися як невід`ємна частина "процесу" в розумінні статті 6 Конвенції. («Іммобільяре Саффі» проти Італії», заява 22774/93, 28.07.1999, § 63; «Горнсбі проти Греції» від 19.03.1997, § 40).

У справі "Горнсбі проти Греції" Європейський суд з прав людини вказав, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Здійснення права на звернення до суду з позовом стосовно його прав та обов`язків цивільного характеру було б ілюзорним, якби внутрішня правова система допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося б на шкоду однієї зі сторін.

Таким чином, судовий акт, який набрав законної сили, підлягає обов`язковому та безумовному виконанню особою, на яку покладено такий обов`язок. Це означає, що особа, якій належить виконати судовий акт, повинна здійснити достатні дії для організації процесу його виконання, незалежно від будь-яких умов, оскільки інше суперечило б запровадженому статтею 8 Конституції Українипринципу верховенства права.

Згідно п. 10 роз`яснень постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження»при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Отже, питання щодо відстрочення та розстрочення виконання судового рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання може бути задоволене лише у виняткових випадках, які суд визнає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення суду.

Що стосується вимог заяви про відстрочення виконання рішення суду слід зазначити наступне:

Відповідно ч.1,2,3ст.435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом),-встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Заява про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення розглядається у десятиденний строк з дня її надходження у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Згідно із статями 182, 183 ЦПК України при розгляді справи судом учасники справи викладають свої вимоги, заперечення, аргументи, пояснення, міркування щодо процесуальних питань у заявах та клопотаннях, а також запереченнях проти заяв і клопотань. Заяви, клопотання і заперечення подаються в письмовій або усній формі. У випадках, визначених цим Кодексом, заяви і клопотання подаються тільки в письмовій формі. Заяви, клопотання і заперечення подаються та розглядаються в порядку, встановленому цим Кодексом. У випадках, коли цим Кодексом такий порядок не встановлено - він встановлюється судом. Будь-яка письмова заява, клопотання, заперечення повинні містити: 1) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) особи, яка подає заяву чи клопотання або заперечення проти них, її місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України); 2) найменування суду, до якого вона подається; 3) номер справи, прізвище та ініціали судді (суддів), якщо заява (клопотання, заперечення) подається після постановлення ухвали про відкриття провадження у справі; 4) зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника; 5) підстави заяви (клопотання, заперечення); 6) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви (клопотання, заперечення); 7) інші відомості, що вимагаються цим Кодексом. Вимога вказати в заяві по суті справи, скарзі, заяві, клопотанні або запереченні ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України стосується лише юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України. Іноземна юридична особа подає документ, що є доказом її правосуб`єктності за відповідним іноземним законом (сертифікат реєстрації, витяг з торгового реєстру тощо).

Письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження). Суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Разом із тим, перевіркою матеріалів за заявою встановлено, що до заяви не додані докази надіслання (надання) її разом з доданими до неї матеріалами іншим учасникам справи (провадження).

Відповідно до абзацу 2 ч.2 ст.183 ЦПК України до заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Заява про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду є заявою, поданою на стадії виконання судового рішення (стаття 435 розділу VI ЦПК України).

З поданої заяви представника заявника ОСОБА_1 адвоката Недотопи Миколи Миколайовича та додатків до неї вбачається, що заявник доказів надіслання копії заяви з додатками іншим учасникам справи не надав.

Згідно з ч. 4 ст. 183 ЦПК України суд, встановивши, що письмову заяву (клопотання, заперечення) подано без додержання вимог частини першої або другої цієї статті, повертає її заявнику без розгляду.

Вбачається, що заяву про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду подано без додержання вимог ч. 2 ст. 183 ЦПК України.

З огляду на наведене, заяву необхідно повернути заявнику без розгляду.

Що стосується заяви про забезпечення позову, то слід зазначити наступне:

З наведеного слідує, що на даний час справа не перебуває на стадії розгляду, а знаходиться на стадії виконання рішення суду.

Заява про відстрочення рішення суду по суті не розглядалась, а повернута без розгляду.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно п. 7 постанови Пленуму ВСУ №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, в тому числі й на стадії апеляційного провадження, якщо заява про це надійшла до суду апеляційної інстанції або її не вирішив суд першої інстанції.

З сукупного аналізу зазначених норм, можна прийти до висновку, що заяву про забезпечення позову особи, які беруть участь у справі, можуть подати на будь-якій стадії розгляду справи по суті, тобто до моменту поставлення судового рішення, яке набрало законної сили.

Слід зазначити, що приписами цивільного процесуального законодавства не передбачено забезпечення позову на стадії виконання рішення. Стадія виконання рішення є факультативною стадією цивільного процесу, однак не належить до стадій розгляду справи по суті.

З огляду на викладене, та з урахуванням того, що подання заяви про забезпечення позову на стадії виконання рішення нормами ЦПК України не передбачено, суд вважає, що в задоволенні поданої заяви слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 183, 260, 261, 353, 354 ЦПК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», ст. 149, 150, 153 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника заявника ОСОБА_1 - адвоката Недотопи Миколи Миколайовича, заінтересовані особи: Державне підприємство «Сетам», Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Кісельова Віталіна Володимирівна, ОСОБА_2 , Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль» про відстрочення виконання рішення суду в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором- повернути заявнику без розгляду.

Роз`яснити заявнику, що повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення такої заяви.

Заяву представника заявника ОСОБА_1 адвоката Недотопи Миколи Миколайовича про забезпечення позову в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені удень його (її)проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: А.Я. Волчко