ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року

м. Харків

справа № 643/6317/17

провадження № 22-ц/818/1351/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого: Маміної О.В.,

суддів: Кругової С.С., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря: Сізонової О.О.

учасники справи:

позивач: Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк»

відповідачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «УкрСиббанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_3

на рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2019 року у складі судді Горбунової Я.М.,-

в с т а н о в и в :

17 травня 2017 року Публічне акціонерне товариство «УкрСиббанк» ( далі за текстом - АТ «УкрСиббанк») звернулося у суд з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, в якому просило стягнути солідарно з відповідачів заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 020 доларів США 97 центів та 65 914 грн. 24 коп.

Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2019 року, з урахуванням ухвали суду від 09 грудня 2019 року про виправлення описок, позовні вимоги АТ «УкрСиббанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором у розмірі 14 020 доларів США 97 центів та 65 914 грн. 24 коп. та понесені судові витрати в загальному розмірі 6552,77 грн., в рівних частках з кожного.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 , посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції, як незаконне та необґрунтоване, і ухвалити нове судове рішення, яким в задоволенні позову відмовити в повному обсязі, у тому числі скасувавши і ухвалу Московського районного суду м. Харкова від 09.12.2019 року.

Зазначає, що справу було розглянуто за відсутності відповідачів. ОСОБА_1 не повідомлявся належним чином повідомлений про час та місце слухання справи, а тому був позбавлений можливості користуватися правами, що надані законом відповідачу. Отже вважає, що порушення норм процесуального права призвели до неправильного вирішення справи, оскільки суд невірно встановив обставини, що мають значення для справи.

Крім того, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, вказує, що правильно встановивши факт щодо укладання кредитного договору, суд першої інстанції прийшов до невірного висновку про наявність заборгованості станом на 11.05.2017 року. Цей висновок суду спростовується довідкою-розрахунком, з якої вбачається, що на виконання умов кредитного договору ОСОБА_1 видано Банком кредитні кошти в сумі 50 000,00 дол. США, а у жовтні 2018 року заборгованість за кредитним договором була погашена в повному обсязі у сумі 54 500 дол. США, а з урахуванням відсотків за користування кредитними коштами сума повернутих кредитних коштів склала загалом 66 115,62 дол. США.

У відзиві на апеляційну скаргу представник АТ «УкрСиббанк» -Агабалаєва Я.В. просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін. Зазначає, що доводи апеляційної скарги щодо суми отриманого кредиту та сум повернення кредитних коштів спростовуються матеріалами справи, а саме за умовами кредитного договору, передбачена можливість видачі кредитних коштів траншами. Одержання коштів за кредитним договором підтверджено заявами позичальника меморіальними ордерами, випискою за кредитним договором, а також розрахунком заборгованості. Доказів на спростування розміру заборгованості апелянтом не надано.

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч. 1 ст. 367 ЦПК України - в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що надані позивачем докази є достатніми для встановлення заборгованості у відповідному розмірі, посилання відповідача ОСОБА_1 про сплату суми боргу в повному обсязі, а також переплати в розмірі 7875,00 доларів США, суд вважав необґрунтованими, оскільки відповідачами не надано доказів на підтвердження сплати суми заборгованості, яка розрахована позивачем.

Висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судовим розглядом встановлено, що 24.07.2007 між АТ «УкрСиббанк» ( Банк) та ОСОБА_1 (Позичальник) було укладено кредитний договір № 0, згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у формі поновлюваної кредитної лінії в іноземній валюті з лімітом в розмірі 50 000,00 доларів США, а відповідач зобов`язався повернути наданий кредит в повному обсязі не пізніше 24.07.2017 р. згідно з графіком погашення кредиту та сплачувати протягом перших 30 календарних днів відсотки за користування кредитом в розмірі 13,5% річних. Після закінчення цього строку процентна ставку підлягала перегляду відповідно до умов договору, якщо Банк не повідомив позичальника про зміну процентної ставки, застосовується розмір процентної ставки, діючий за цим договором в попередньому місяці ( п. 1,3.1 кредитного договору) ( т.1 а.с. 6).

Відповідно до п.1.1. кредитного договору позичальник має право отримати кредитні кошти у вигляді одного траншу або декількох траншів, загальна сума яких не може перевищувати суму кредиту, для чого надає Банку заяву , в якій зазначає суму траншу та бажану дату отримання.

Пунктом 4.1. кредитного договору передбачено, що за порушення позичальником термінів погашення будь-яких своїх грошових зобов`язань за кредитним договором, зокрема строків повернення кредиту ( всієї суми або його частини) та/або термінів сплати процентів та/або комісій, банк має право вимагати від позичальника додатково сплати пені в наступному порядку: в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від гривньового еквіваленту суми простроченого платежу, сума якого ( еквіваленту) розраховується за офіційним обмінним курсом НБУ гривні до валюти заборгованості станом на дату нарахування такої пені, якщо сума такої заборгованості визначена у іноземній валюті, пеня нараховується за кожен день прострочення, включаючи дату погашення заборгованості, але в будь-якому випадку такий розмір пені не може перевищувати розмір, встановлений чинним законодавством України на момент її нарахування, При цьому Банк може використати таке право на застосування пені, починаючи з 32 календарного дня, рахуючи з дати порушення позичальником терміну виконання свого грошового зобов`язання за цим договором.

24.07.2007 року між АТ «УкрСиббанк» (Банк) та ОСОБА_2 (Поручитель) в забезпечення виконання умов кредитного договору № 0 від 24.07.2007 укладено договір поруки, відповідно до умов якого Поручитель зобов`язувалася відповідати у повному обсязі за виконання Позичальником всіх зобов`язань, що виникли з кредитного договору ( т.1.а.с.14) .

Згідно виписок за особовим рахунком за період з 24.07.2007 по 22.08.2007 на підставі заяв ОСОБА_1 видано чотирма траншами кредитні кошти загалом на суму 50 000,00 дол. США, а саме 24.07.2007 20000,00 дол. США, 01.08.2007 10000,00 дол. США; 16.08.2007 10000,00 дол. США; 22.08.2007- 10000,00 дол. США (т. 1 а.с. 27-29).

Також на підставі заяв ОСОБА_4 надано кредитні кошти 24.07.2008 в сумі 1000,00 дол. США та 09.10.2008 в сумі 25000,00 дол. США, що підтверджується меморіальними ордерами ( т. 2 а.с. 34,35 )та випискою по особовому рахунку ( т.2.а.с. 36)

У зв`язку із неналежним виконанням ОСОБА_4 зобов`язань за кредитним договором, станом на 11.05.2017 р. сума його заборгованості перед позивачем становить 14 020,97 доларів США з яких: прострочена заборгованість з повернення кредиту - 9 884,38 доларів США, заборгованість зі сплати процентів - 4 136,59 доларів США.

Заборгованість відповідача по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів станом на 11.05.2017 р. становить 65 914,24 грн, з яких 45 021,79 грн - пеня за прострочення сплати кредиту; 20 892,45 грн - пеня за прострочення сплати процентів, що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 16-26).

Згідно зі статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтею 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору.

Згідно зі статтею 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до положень статей 610, 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом. Боржник, який прострочив зобов`язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливості виконання, що випадково настала після прострочення.

Згідно із частиною другою статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Статтею 204 ЦК України встановлено презумпцію правомірності правочину, згідно з якою правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Внаслідок неналежного виконання позичальником взятих на себе зобов`язань за кредитним договором виникла заборгованість, що відповідно до статті 1050 ЦК України надало банку право вимагати від позичальника дострокового погашення позики і сплати процентів.

Суд першої інстанції, оцінюючи надані позивачем докази в їх сукупності, дійшов правильних висновків про те, що позичальник зобов`язаний сплатити Банку суму заборгованості, яка підтверджується матеріалами справи та становить 14 020,97 доларів США з яких: прострочена заборгованість з повернення кредиту - 9 884,38 доларів США, заборгованість зі сплати процентів - 4 136,59 доларів США, заборгованість по сплаті пені за несвоєчасне погашення кредиту та процентів - 65 914,24 грн, з яких 45 021,79 грн - пеня за прострочення сплати кредиту; 20 892,45 грн - пеня за прострочення сплати процентів, що підтверджується розрахунком заборгованості

Заборгованість у такому розмірі підтверджується матеріалами справи та наданим банком розрахунком, який під час розгляду справи відповідачем належними і допустимими доказами не спростовано.

Доводи апеляційної скарги, що судом порушено норми процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи. оскільки ОСОБА_1 не був належним чином повідомлений про дату, час та місце слухання справи, а тому був позбавлений можливості користуватися правами, що надані законом відповідачу, не підтверджуються. з огляду на таке.

Згідно статті 128 ЦПК України виклики в судове засідання здійснюються судовими повістками про виклик. Судова повістка, у випадках встановлених цим кодексом, надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси, або разом із розпискою - рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.

Відповідно до ч.1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи.

У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Матеріали справи свідчать про те, що судові повістки про дату, час та місце розгляду справи направлялися судом першої інстанції на адресу ОСОБА_1 , яку було зазначено особисто відповідачем ОСОБА_1 в заяві про перегляд заочного рішення (а.с. 86, т.1).

Проте ці рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення повернуті до суду як невручені «у зв`язку з відсутністю адресата».

Одночасно із направленням судових повісток відповідачу ОСОБА_1 , належним чином про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся представник ОСОБА_1 ОСОБА_3 , що відповідно до положень частини 5 статті 130 ЦПК України є належним чином повідомлення учасника справи інтереси якого представляє представник.

Доводи апеляційної скарги стосовно того, що на виконання умов кредитного договору ОСОБА_1 видано Банком кредитні кошти в сумі 50000,00 дол. США, а у жовтні 2018 року заборгованість за кредитним договором була погашена в повному обсязі у сумі 54 500 дол. США та з урахуванням відсотків за користування кредитними коштами сума повернутих кредитних коштів склала загалом 66115,62 дол. США, спростовуються матеріалами справи, а саме виписками по особовому рахунку та меморіальними ордерами, якими підтверджено видачу ОСОБА_4 , у межах встановленого кредитного ліміту, кредитних коштів - 24.07.2007 20000,00 дол. США, 01.08.2007 10000,00 дол. США; 16.08.2007 10000,00 дол. США; 22.08.2007- 10000,00 дол. США та 09.10.2008 року у сумі 25 000, 00 дол. США ( т. 1 а.с.27-29, т. 2 а.с.34-36).

Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду ухвалене з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст.367, 368, п.1 ч.1 ст.374, ст.ст.375, 381, 382-384, 389,390 ЦПК України, апеляційний суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Московського районного суду м. Харкова від 30 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Головуючий: О.В. Маміна

Судді: С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук

Повне судове рішення складено 30.09.2020 року.