Справа №:2-94/2011(1)
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"30" вересня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва у складі:

головуючого судді - Чех Н.А.,

за участі секретаря судового засідання - Кузьменко А.М.,

учасники справи:

представник заявника - Приходько Л.А. ,

представник боржника - ОСОБА_1.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк», боржник - ОСОБА_2 , про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення,

у с т а н о в и в:

АТ «Універсал Банк» звернулось до суду із заявою про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення за рішенням суду по справі № 2-94/2011 (1) за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, у відношенні боржника ОСОБА_2 . Заява обґрунтована тим, що виконавче провадження у відношенні боржника ОСОБА_2 за виконавчим листом № 2-94/11, виданим 12.07.2011 року Дніпровським районним судом м. Києва на стягнення на користь банку боргу у розмірі 721 677,36 грн., відсутній. 23.10.2019 року банк звернувся з письмовим запитом до Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Києва ГТУЮ у м. Києві. Згідно довідки виконавчої служби від 01.11.2019 року оригінал виконавчого листа було повернуто стягувачу на підставі ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року). Більш детальної інформації не надано у зв`язку із знищенням документації. Втім, ні постанова виконавця, ні оригінал виконавчого листа на їх адресу не надходили. Не маючи жодних відомостей про виконавче провадження банк неодноразово звертався до виконавчої служби, однак жодної відповіді не отримував. Лише після особисто звернення до керівника виконавчої служби стало відомо, що виконавче провадження було завершено ще 03.08.2012 року, а виконавчий лист повернуто стягувачу без виконання. Виконавча справа передана до архіву. Дане свідчить про втрату оригіналу виконавчого листа. У зв`язку з чим просить видати дублікат виконавчого листа та поновити строку для його пред`явлення, та врахувати, що рішення суду до цього часу не виконано.

В судовому засіданні представник заявника підтримав обставини викладені у заяві, вимоги, просив їх задовольнити. Додатково зазначив, що банк вважав, що виконавчий лист перебуває на виконанні, а тому раніше не звертались.

В судовому засіданні представник боржника із заявою не погодився, просив відмовити у її задоволенні. Вважав, що банк здійснив формальну перевірку. Крім того, жодних аргументів, мотивів не навів. Рішення суду має виконуватись у строки, визначені Законом.

Вислухавши пояснення представника заявника, представника боржника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Встановлено, що рішенням суду по справі № 2-94/1 за позовною заявою Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, з ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк» стягнуто борг у розмірі 721 677,36 грн., вирішено питання судових витрат.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 20.09.2012 року рішення Дніпровського районного суду м. Києва залишено без змін.

12.07.2011 року видано виконавчі листи на примусове виконання рішення суду.

По даній справі АТ «Універсал Банк» просить видати дублікат виконавчого листа у відношенні боржника ОСОБА_2 обґрунтовуючи це тим, що оригінал виконавчого листа на їх адресу не надходив, є втраченим, рішення суду не виконане.

Відповідно до п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Частиною 1 статті 433 ЦПК України визначено, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

При цьому поважні причини - це ті обставини, що вказують на безпосереднє унеможливлення або ускладнення можливості вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, що виникли об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк.

У справі «Бурдов проти Росії» від 7 травня 2002 року, Європейський суд з прав людини, вказав, що пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини й основоположних свобод кожному надано право звертатися до національного суду у разі виникнення спору про його цивільні права («право на суд»), одним із аспектів якого є право на доступ до правосуддя, що представляє собою право на порушення позовного провадження у національних судах з питань цивільно-правового характеру; але таке право на судовий захист було б ілюзорним, якби система правова держави-учасника Європейської конвенції не виключала, що судове рішення, яке набрало законної сили та є обов`язковим до виконання, залишалося б не виконаним. Також, визнається неприпустимим, що п. 1 ст. 6 Конвенції, деталізовано визначаючи процесуальні гарантії сторін на справедливий розгляд їх справи національним судом, не передбачав би захисту процесу виконання судових рішень. Європейський суд наголосив, що виконання рішення суду, яке ухвалене будь-яким національним судом, повинно розглядатись як складова «судового розгляду» .

У справі «Soering vs UK» від 07.07.1989 року Європейський суд з прав людини визначив, що Конвенція як основоположний правовий акт, що підтверджує, забезпечує та надає захист прав людини, визначає, що її гарантії мають бути реальними та дієвими. Також, будь-яке тлумачення гарантованих прав та свобод, повинно відповідати загальним положенням Конвенції, метою якої є забезпечення і талий розвиток цінностей демократичного суспільства. Тобто, на державі лежить безпосередній обов`язок дотримуватися прав та свобод особи і забезпечувати своєчасне та в повному обсязі виконання судових рішень, що набрали законної сили. Виконання будь-якого рішення суду є обов`язковою стадією процесу правосуддя, і як наслідок, повинна відповідати вимогам ст. 6 Конвенції.

Крім того, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд. Також у справі «Горнсбі проти Греції» Європейський суд з прав людини зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду.

Таким чином, процес примусового виконання судового рішення у цивільній справі необхідно розглядати як невід`ємну частину механізму судового захисту права в порядку цивільного судочинства оскільки мета цивільного судочинства, яка закріплена у ст. 1 ЦПК України в редакції 2004 року та у ст. 2 в редакції 2017 року (захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави) в повній мірі досягається лише в результаті виконання вимог судового рішення. Виконавче провадження є логічним продовженням судового розгляду та не може без нього існувати, як і сам судовий розгляд втрачає сенс без можливості звернення судового рішення до примусового виконання.

Провадження щодо примусового виконання судового рішення є проявом процесуального принципу обов`язковості судового рішення, без нього даний принцип перетворюється на просту декларацію.

По даній справі заявник просить суд видати дублікат виконавчого листа та поновити строк пред`явлення виконавчого листа до виконання, посилаючись на те, що судове рішення до цього часу не виконано, і не поновлення строку позбавляє банк на стягнення з боржника боргу.

Як встановлено з матеріалів справи, рішення суду набуло законної сили та 12.07.2011 року видано виконавчі листи.

З відповіді Дніпровського РВ ДВС м. Київ ГТУЮ у м Києва від 01.11.2019 року вбачається, що згідно даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавчий лист на боржника ОСОБА_2 перебував на у них виконанні, 03.08.2012 року було винесено постанову про повернення виконавчого листа на підставі ч. 1 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції 1999 року). Матеріали виконавчого провадження знищено. Станом на 01.11.2019 року виконавчий документ на виконанні не перебуває, та повторно до відділу не надходив.

По даній справі заявник посилається на те, що банк не отримував від виконавчої служби постанови про повернення виконавчого документу та виконавчий лист, як доказ - проведено внутрішню перевірку.

Судом установлено, що рішення суду остаточно набуло законної сили 20.09.2012 року. З того часу сплинуло більше восьми років. За увесь цей час банк звернувся до виконавчої служби лише у жовтні 2019 року, а до суду у червені 2020 року.

У даному випадку вбачається, що представник банку, починаючи з серпня 2011 року (більше восьми років), не маючи жодної інформації про виконання рішення суду, та маючи права на ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, права на оскарження бездіяльності виконавчої служби до вище стоячих органів, суду, не вчинив жодної дії задля захисту прав банку.

Викладене свідчить про те, що представник заявника не надав жодного доказу на підтвердження своїх вимог щодо поновлення строків для пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Враховуючи, що підстави для поновлення строків відсутні, відсутні підстави і для видачі дубліката виконавчого листа.

Суд погоджується, що судове рішення має бути виконано, однак законодавством визначено строки, яких кожна сторона має дотримуватись, а у разі їх пропуску, мають бути надані докази наявності поважних причин задля можливості поновлення строків.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 258, 259, 260, 353, 354, п. 17.4 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Заяву Акціонерного товариства «Універсал Банк», боржник - ОСОБА_2 , про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для його пред`явлення - залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до суду апеляційної інстанції. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Дата складання повного тексту судового рішення - 06.10.2020 року.

Суддя: