Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/581/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.03.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в особі головуючого-судді Трагнюк В.Р., секретар судового засідання Конар В.М., розглянувши у відкритому підготовочому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернула в суд із позовною заявою до ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позивача батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку в АДРЕСА_1 , правовстановлюючий документ на який був виданий вже після смерті спадкодавця.

Заповіт на випадок смерті спадкодавець не залишив. Після смерті батька позивач, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину та вступила в управління та володіння спадковим майном, так як разом з спадкодавцем проживала в спадковому будинку на час його смерті і наданий час проживає в даному будинку.

Мати позивача - ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , після смерті якої її неоформлену частку у спадковому житловому будинку прийняла позивач, а також її рідний брат ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , одружений не був та дітей не мав, а тому його частку в порядку, передбаченому ч. 3 ст. 1268 Цивільного кодексу України, також прийняла позивач, так як постійно проживала з ним в даному будинку.

Відповідач по справі рідна сестра позивача ОСОБА_2 , не заперечує щодо прийняття позивачем спадщини.

Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 року житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 , зареєстровано за ОСОБА_6 на підставі дублікату свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок.

Позивач звернулась до Виноградівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на даний житловий будинок, але листом № 27/01-16 від 01.02.2020 року їй було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на даний житловий будинок, що залишився після померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - немає можливості, оскільки спадкоємцем не представлено правовстановлюючий документ щодо належності спадкового майна спадкодавцеві, який повинен бути зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, в разі відсутності вказаних документів спадкоємцю рекомендовано звернутись до суду.

На підставі вище викладеного позивач звернулася із позовом про визнання за нею права власності.

Сторони по справі в судове засідання не з`явились, про розгляд справи повідомлені належним чином.

Позивач подала заяву про розгляд справи у її відсутності.

Відповідач, відповідно до поданої заяви з вимогами позову погоджується повністю, справу просить розглянути у її відсутності.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позивача батько ОСОБА_3 , після смерті якого відкрилась спадщина, яка складається з житлового будинку в АДРЕСА_1 , правовстановлюючий документ - свідоцтво про право особистої власності був виданий вже після смерті спадкодавця (а.с.25). Заповіт на випадок смерті спадкодавець не залишив.

Після смерті батька позивач, як спадкоємець першої черги за законом, прийняла спадщину та вступила в управління та володіння спадковим майном, так як разом з спадкодавцем проживала в спадковому будинку на час його смерті і наданий час проживає в даному будинку.

Мати позивача - ОСОБА_4 , померла ІНФОРМАЦІЯ_2 9а.с. 7), після смерті якої її неоформлену частку у спадковому житловому будинку прийняла позивач, а також її рідний брат ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , одружений не був та дітей не мав, а тому його частку в порядку, передбаченому ч.3 ст.1268 Цивільного кодексу України, також прийняла позивач, так як постійно проживала з ним в даному будинку.

Відповідач по справі, рідна сестра позивача ОСОБА_2 до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини не зверталася, не заперечує щодо прийняття позивачем спадщини.

Згідно довідки Чепівської сільської ради Виноградівського району № 02-21/784 від 05.11.2019 року, виданій громадянці ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , мешканці АДРЕСА_1 в тому, що згідно відомостей по господарського обліку за 2015-2023 роки погосподарська книга № 1, особовий рахунок № НОМЕР_1 , житловий будинок з належними до нього господарськими будівлями та спорудами, розміщений у АДРЕСА_1 рахується за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.21).

Рішенням двадцять другої сесії п`ятого скликання Чепівської сільської ради від 11.12.2009 року вулицю Леніна в с. Гетиня, перейменовано на вулицю Головна (довідка Чепівської сільської ради Виноградівського району № 02-21/787 від 35.11.2019 року) (а.с.22).

ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на день смерті був зареєстрований та проживав у АДРЕСА_1 , на день смерті за вказаною адресою були зареєстровані та проживали: 1. ОСОБА_4 - померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , дружина. 2. ОСОБА_7 - 1956 року народження, дочка. 3. ОСОБА_1 - 1973 року народження, дочка. 4. ОСОБА_5 - помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , син, що стверджується довідкою Чепівської сільської ради Виноградівського району № 02-21/786 від 05.11.2019 року (а.с.23).

ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день смерті була зареєстрована та проживала у АДРЕСА_1 , на день смерті за вказаною адресою з померлим були зареєстровані та проживали: 1. ОСОБА_7 - 1956 року народження, дочка. 2. ОСОБА_1 - 1973 року народження, дочка. 4. ОСОБА_5 - помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , син, ( довідка Чепівської сільської ради Виноградівського району № 02-21/785 від 05.11.2019 року) (а.с.24).

Згідно довідки КП «Виноградівського РБТІ» № 946 від 17.10.2019 року житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що знаходиться в АДРЕСА_1 будівництвом завершений та його інвентаризаційна вартість станом на жовтень 2019 року становить 92 743 грн. Згідно архівних даних КП «Виноградівське РБТІ» станом на 01.01.2013 року житловий будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_2 АДРЕСА_1 ) зареєстровано за ОСОБА_6 на підставі дублікату свідоцтва про право особистої власності на жилий будинок, виданого Виноградівською районною державною адміністрацією від 31.08.1999 року згідно розпорядження голови Виноградівської райдержадміністрації за № 444 від 31.08.1999 року (а.с.26).

Таким чином, вище вказаний правовстановлюючий документ - свідоцтво про право особистої власності на жилий будинок від 31.08.1999 року виданий вже після смерті ОСОБА_3 - через шість років, а відповідно до ст.1218 Цивільного кодексу України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Позивач звернулась до Виноградівської державної нотаріальної контори для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на даний житловий будинок, але листом № 27/01-16 від 01.02.2020 року їй було повідомлено, що видати свідоцтво про право на спадщину за законом на даний житловий будинок, що залишився після померлого ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 - немає можливості, оскільки спадкоємцем не представлено правовстановлюючий документ щодо належності спадкового майна спадкодавцеві, який повинен бути зареєстрованим в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, що передбачено п.4.15 та п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України та в разі відсутності вказаних документів спадкоємцю рекомендовано звернутись до суду(а.с.31).

За обставинами позову, які визнаються відповідачем та стверджується матеріалами справи, позивач після смерті батька спадщину прийняла, одноосібно вступила в управління та володіння спадковим майном.

Відповідно до ч. 1 ст. 529 ЦК УРСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Ст. 549 ЦК України (1963 р.) передбачено, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, або якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені в цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини, який визначається відповідно до ст. 525 цього ж Кодексу, а спадкоємцями за законом першої черги є в рівних долях діти, дружина та батьки померлого (ст.529 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1261 цього Кодексу у першу чергу на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, який його пережив, та батьки, а спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї (ч.2 ст. 1268). Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини (ст. 1269 ЦК).

Верховний суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

Однак, згідно із правилами, встановленими Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України (п. 4.15, 4.18), для видачі свідоцтва про право на спадщину, у складі якої є нерухоме майно, необхідно подати правовстановлюючий документ та Витяг із Державного реєстру речових прав. За відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст.10-13 глави ІІІ Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31. 01.1966 року, затвердженої заступником міністра комунального господарства Української РСР 31.01.1966 року, погодженої заступником голови Верховного суду Української РСР 15.01.1966 року (втратила чинність 19.01.1996 року), при відсутності правовстановлюючих документів право власності на нерухоме майно, що знаходиться в сільській місцевості, може бути підтверджено довідкою виконавчого комітету відповідної місцевої ради та висновком інвентар бюро. Як випливає з цього нормативного акту, запис у по господарській книзі є акт органу влади, що підтверджує право приватної власності.

Проаналізувавши встановлені обставини суд прийшов до висновку, що умови для отримання позивачем свідоцтва про право на спадщину за законом у нотаріальному порядку відсутні. Відтак, невизнане право позивача, набуте ним шляхом переходу права власності в порядку спадкування, підлягає судовому захисту у обраний спосіб, передбачений законом.

Отже, розглянувши цивільну справу у межах заявлених вимог та на підставі наявних доказів, суд прийшов до висновку, що позов є обґрунтованим та підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 200, 258, 259, 263, 265, 267, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

Позов задоволити повністю.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , право власності на житловий будинок із загальною корисною площею 71,0 кв.м., в тому числі житловою площею 48,0 кв.м., з надвірними будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його прийняття до Закарпатського апеляційного суду.

Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

ГоловуючийВ. Р. Трагнюк