Номер провадження 22-ц/816/690/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2020 року м.Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача Орлова І.В.,

суддів: Собини О.І., Хвостика С.Г.,

учасники справи:

позивачка ОСОБА_1 ,

відповідач ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лук`яненка Олеся Валерійовича на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 січня 2020 року (суддя Хитров Б.В., повне рішення складене 13 січня 2020 року) в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

в с т а н о в и в :

28 жовтня 2019 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на її користь на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у твердій грошовій сумі в розмірі по 3000 гривень щомісячно на кожну дитину до досягнення дітьми повноліття.

Позов мотивовано тим, що шлюб між сторонами розірвано, а діти залишились на утриманні у матері. Батько дітей надає кошти на утримання дітей нерегулярно, а з березня по вересень 2019 року допомогу взагалі не надавав. Зазначає, що відповідач має щомісячний дохід від 50000 гривень до 60000 гривень, автомобіль, а тому має змогу сплачувати аліменти у заявленому розмірі.

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 січня 2020 року позов ОСОБА_1 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі у розмірі 1500 гривень на кожну дитину, щомісячно до досягнення дітьми повноліття, починаючи стягнення з 31 жовтня 2019 року.

Допущено негайне виконання рішення в частині стягнення аліментів на утримання дітей у межах суми платежу за один місяць.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в розмірі 768,40 гривень.

ОСОБА_1 з рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 січня 2020 року не погодилась, через представника оскаржила його в апеляційному порядку та, посилаючись на порушення судом норм матеріального і процесуального права, просить рішення суду змінити, задовольнивши позов у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд, вказавши в рішенні про задоволення позову, фактично задовольнив позовні вимоги частково. На думку заявника апеляційної скарги, судом не було надано належну оцінку доводам про отриманий відповідачем прибуток від торгівлі в мережі Інтернет. Також судом не вирішено питання про витребування доказів, не досліджено та не оголошено матеріали справи, оголошено про проведення судових дебатів, незважаючи на розгляд справи в порядку спрощеного провадження. Вважає помилковими висновки суду про матеріальне становище відповідача, зокрема, щодо оцінки договору про відступлення відповідачем прав на квартиру своїй матері, оскільки фактично ОСОБА_2 отримано дохід у розмірі 500000 гривень, що свідчить про реальну можливість сплачувати аліменти у заявленому розмірі.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 адвокат Мірошниченко А.В. просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги, а рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 січня 2020 року залишити без змін. На думку представника, доводи апеляційної скарги є формальними та дублюють вимоги позовної заяви, яким суд першої інстанції дав належну оцінку. Вказує, що автомобіль відповідачу не належить, а доводи про отримані ОСОБА_2 доходи через торгівлю в мережі Інтернет належними доказами не підтверджені. Також вважає безпідставними твердження заявника апеляційної скарги про отримані відповідачем доходи внаслідок відступлення права вимоги щодо майнових прав на квартиру, оскільки житло придбавалось у шлюбі і пов`язані з ним питання не є предметом доказування у даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційна скарга розглядається без повідомлення учасників справи.

Згідно ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд дійшов висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін з наступних підстав.

Судом встановлено та підтверджується матеріали справи, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6) та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с. 7).

Рішенням Ковпаківського районного суду м. Суми від 25 червня 2019 року шлюб між сторонами було розірвано (а.с. 16).

Сторонами не заперечується, що діти після розірвання шлюбу проживають та знаходяться на утриманні у їх матері ОСОБА_1 .

Згідно наданих характеристик та довідки Комунальною установою Сумський навчально-виховний комплекс «Загальноосвітня школа 1 ступеня дошкільний навчальний заклад № 9 «Веснянка», батько дітей ОСОБА_2 вихованням дітей майже не цікавиться, у навчальному закладі буває рідко, батьківські збори не відвідує (а.с. 17-19).

Позивачка ОСОБА_1 працює майстром виробничого навчання Державного професійно-технічного закладу «Сумський центр професійно-технічної освіти» (а.с. 20).

Відповідно до відомостей з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДПС України за період з 01 січня 2019 року по 30 вересня 2019 року інформація про доходи ОСОБА_2 відсутня (а.с. 48). Разом із цим, з червня 2017 року відповідач перебуває на податковому обліку в Російській Федерації (а.с. 58).

Судом також встановлено, що квартира АДРЕСА_1 була придбана сторонами в шлюбі за кредитні кошти, тобто є спільною сумісною власністю колишнього подружжя ОСОБА_6 , а на квартиру по АДРЕСА_2 право власності за відповідачем не зареєстроване.

Доказів про отримання відповідачем будь-яких доходів за кордоном суду не надано.

Частково задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що розмір аліментів в твердій грошовій сумі на рівні 1500 гривень щомісяця на кожну дитину відповідатиме принципам розумності та справедливості.

Апеляційний суд погоджується з правильністю таких висновків, оскільки вони відповідають як обставинам справи, так і нормам матеріального права.

Відповідно до статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів (ч. 3 ст. 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен враховувати, що їх розмір на одну дитину не може бути меншим, ніж зазначений у частині другій статті 182 СК України.

З урахуванням зазначених вище вимог закону суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що відповідач здатен надавати допомогу на утримання малолітніх дітей в розмірі по 1500 гривень на кожного. При цьому, на підставі наданих сторонами доказів суд врахував стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів.

Виходячи з принципу рівності покладеного на кожного з батьків обов`язку утримувати дітей до їх повноліття, передбаченого статтею 180 СК України, визначений місцевим судом розмір аліментів на кожну дитину не можна визнати несправедливим. Підстав для збільшення розміру аліментів з урахуванням доведених у справі обставин та наданих під час розгляду справи в суді першої інстанції доказів немає.

Доводи апеляційної скарги обґрунтовуються обставинами, які суд першої інстанції дослідив під час розгляду справи та зводяться до переоцінки доказів і незгоди з висновками суду по їх оцінці на момент ухвалення рішення.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному повному та об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведені в апеляційній скарзі порушення норм процесуального права не призвели до неправильного вирішення справи та не відносяться до передбачених ч. 3 ст. 376 ЦПК України обов`язкових підстав для скасування судового рішення.

Апеляційний суд звертає увагу, що позивачка не обмежена у праві звернутись до суду з позовом про збільшення розміру аліментів, що стягуються в твердій грошовій сумі на підставі ст. 192 СК України.

З урахуванням викладеного вище, суд першої інстанції правильно встановив характер спірних правовідносин та фактичні обставини справи, не допустив порушень норм матеріального та процесуального права, які б були обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення про часткове задоволення позову, підстав для скасування якого за доводами апеляційної скарги немає.

На підставі ч. 6 ст. 19, п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України судове рішення у даній справі, як малозначній, не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Лук`яненка Олеся Валерійовича залишити без задоволення, а рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 10 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню у касаційному порядку не підлягає. Дата складення повного тексту постанови 26 березня 2020 року.

Суддя-доповідач І.В.Орлов

Судді: О.І.Собина

С.Г.Хвостик