Справа № 754/5262/20
У Х В А Л А

Іменем України

06 жовтня 2020 року Деснянський районний суд м.Києва у складі:

головуючого-судді Панченко О.М.

за участі секретаря судового засідання - Тимошенко К.В.

представника відповідача - ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні (підготовчому) в залі суду в м. Києві цивільну справу за позовними вимогами ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої кримінальним злочином, -

ВСТАНОВИВ:

04.05.2020 року до Деснянського районного суду м. Києва надійшла вказана вище позовна заява.

Ухвалою судді Деснянського районного суду м. Києва Панченко О.М. від 06.05.2020 року відкрито провадження у даній цивільній справі, призначено підготовче засідання на 17.06.2020 року на 16 год. 20 хв.

В підготовче засідання, призначено судом на 21.07.2020 року о 15 год. позивач та його представник не з`явилися, від представника позивача надійшла письмова заява в якій він просив відкласти підготовче засідання в зв`язку з його участю в іншому судовому засіданні в Жовківському районному суді Львівської області (а.с. 97).

В наступне призначене судом підготовче засідання, яке відбулося 08.09.2020 року ні позивач ні його представник не з`явилися, від представника позивача надійшла письмова заява в якій він просив відкласти підготовче засідання в зв`язку з його участю в іншому судовому засіданні в Старобільському районному суді Луганської області (а.с. 101).

В зв`язку з неявкою в судове засідання позивача та його представника, судовий розгляд було відкладено на 06.10.2020 року на 16 год.

В судове засідання 06.10.2020 року позивач та його представник не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлялися судом належним чином.

Представник відповідача в судовому засіданні просив залишити позовні вимоги без розгляду в зв"язку з повторною неявкою в судове засідання позивача та його представника.

Відповідно до частини першої статті 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

На осіб, які беруть участь у справі, покладається загальний обов`язок - добросовісно здійснювати свої процесуальні права і виконувати процесуальні обов`язки. При цьому під добросовісністю необхідно розуміти таку реалізацію прав і виконання обов`язків, що передбачають користування правами за призначенням, здійснення обов`язків у межах, визначених законом, недопустимість посягання на права інших учасників цивільного процесу, заборона зловживати наданими правами.

З моменту відкриття провадження у справі та до судового засідання призначеного судом на 06.10.2020 року минуло п`ять місяців, у жодне з призначених судових засідань після 17.06.2020 року позивач та його представник не з`явилися, доказів поважності причин своєї неявки до суду не надали.

Згідно з частиною третьою статті 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

У рішеннях від 28 жовтня 1998 у справі «Осман проти Сполученого королівства» та від 19 червня 2001 року у справі «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху в судовому процесі. Вказаними рішеннями ЄСПЛ визначено, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» ЄСПЛ вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Частинами першою, другою, п`ятою статті 223 ЦПК України передбачено, що неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: 1) неявка в судове засідання учасника справи, щодо якого відсутні відомості про вручення йому повідомлення про дату, час і місце судового засідання; 2) перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними; 3) виникнення технічних проблем, що унеможливлюють участь особи у судовому засіданні в режимі відеоконференції, крім випадків, коли відповідно до цього Кодексу судове засідання може відбутися без участі такої особи; 4) необхідність витребування нових доказів, у випадку коли учасник справи обґрунтував неможливість заявлення відповідного клопотання в межах підготовчого провадження; 5) якщо суд визнає потрібним, щоб сторона, яка подала заяву про розгляд справи за її відсутності, дала особисті пояснення. Викликати позивача або відповідача для особистих пояснень можна і тоді, коли в справі беруть участь їх представники. У разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Верховний Суд у складі колегії Другої судової палати Касаційного цивільного суду у справі №658/1141/18 наголосив на тому, що системний аналіз наведених норм процесуального права свідчить про те, що законодавець диференціює необхідність врахування судом поважності/неповажності причин неявки позивача до суду залежно від того, яке це судове засідання: перше чи повторне. Тобто процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані з принципом диспозитивності цивільного судочинства, за змістом якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами. Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд залишає позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Таким чином, згідно з вимогами ЦПК України суд не зобов`язаний з`ясовувати причини повторної неявки в судове засідання належним чином повідомленого позивача і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

Правове значення в такому випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання ним заяви про розгляд справи за його відсутності.

Наведені правові висновки викладені у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду від 20 вересня 2018 року у справі № 756/8612/16-ц, від 24 жовтня 2018 року у справі № 569/347/16-ц, від 28 лютого 2019 року у справі № 752/9188/13-ц, від 22 травня 2019 року у справі № 310/12817/13, від 06 червня 2019 року у справі № 760/3301/13-ц, від 20 червня 2019 року у справі № 522/7428/15, від 26 вересня 2019 року у справі № 295/19734/13-ц, від 07 жовтня 2019 року у справі № 612/403/16-ц, від 27 березня 2020 року у справі № 522/22303/14-ц.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого засідання суд постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду.

Крім того, позивачеві повертається уточнена позовна заява з додатками від 16.07.2020 року, оскільки питання про її залучення до матеріалів справи в судовому засіданні не вирішувалося, позивач та представник позивача в судові засідання не з`являлися та не просили суд вирішити питання її долучення без їх участі. Крім того, відповідно до ст. 49 ЦПК України позивач вправі подати до суду заяву про збільшення або зменшення позовних вимог, подання уточненої позовної заяви нормами ЦПК України не передбачено.

Враховуючи викладене вище, керуючись ст.ст. 200,257 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої кримінальним злочином, - залишити без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Суддя