ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/637/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд

у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Гринчука Р.С., Грох Л.М., Костенка А.М.,

розглянув без повідомлення учасників справи справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 січня 2020 року, суддя Козак О.В., у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на утримання дитини,

встановив:

В листопаді 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 ро зміну розміру аліментів, посилаючись на те, що у зв`язку з погіршенням його майнового стану він не має можливості сплачувати аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1800 грн. щомісячно, які стягнуті з нього рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21.03.2019 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 28.05.2019 року. У зв`язку з працевлаштуванням на постійну роботу його майновий стан погіршився, отримувана ним заробітна плата не дозволяє виплачувати встановлені судом аліменти. В той же час отримувач аліментів проживає спільно зі своїми батьками, які доглядають за дитиною та частково утримують їх обох. Крім того, відповідач спільно зі своїми батьками за рахунок спільних заощаджень придбали квартиру та проводять у ній ремонтні роботи, що в сукупності свідчить про покращення матеріального стану ОСОБА_1 . Просив суд зменшити розмір аліментів, визначених рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21.03.2019 року з 1800 грн. щомісячно до ј частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28.01.2020 року позов задоволено частково. Змінено розмір аліментів, визначених згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.03.2019 року та стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 в розмірі 1000 грн. щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини.Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просила скасувати рішення суду та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову.

В обґрунтування скарги апелянт зазначила, що рішення суду є незаконним, ухвалене з порушенням норм процесуального та матеріального права. Судом першої інстанції не взято до уваги, що з часу ухвалення постанови Хмельницького апеляційного суду від 28.05.2019 року жодної зміни матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я ОСОБА_2 не відбулося. Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 16.09.2019 року, яке набрало законної сили, розглянуто справу за позовом ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів та відмовлено у задоволенні позовних вимог. При цьому суд прийшов до висновку, що матеріальний стан позивача у зв`язку із його працевлаштуванням у ФОП ОСОБА_4 не змінився. Працевлаштування ОСОБА_2 призвело до покращення, а не погіршення матеріального стану позивача. Суд вийшов з межі заявлених позовних вимог, оскільки зменшив розмір аліментів в твердій грошовій сумі, хоча ОСОБА_2 в позовній заяві просив суд змінити спосіб стягнення аліментів з твердої грошової суми на частку. Всупереч вимогам ст. 255 ЦПК України судом не закрито провадження у справі, незважаючи на те, що рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 16.09.2019 року, яке набрало законної сили, вже розглянуто спір між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 зазначив, що обставини, раніше встановлені рішеннями судів щодо того, що він є здоровою та працездатною особою, не працює, проживає з батьками, не має утриманців та має можливість сплачувати аліменти на дитину у твердій грошовій сумі у розмірі 1800 грн. на місяць не повинні братися судом до уваги, оскільки вони не підтверджені доказами та не відповідають дійсності. На думку позивача, оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, оскільки суд першої інстанції повно, всебічно, з дотриманням принципу змагальності судового процесу та диспозитивності розглянув справу та ухвалив відповідне рішення. Вказав, що доводи апелянта не спростовують висновків суду першої інстанції.

Розгляд справи проведений в порядку ч. 1 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом першої інстанції встановлено, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є сторони в справі, ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 04.07.2019 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано.

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду від 21.03.2019 року з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1800 грн. щомісячно, починаючи з 23.01.2019 року і до повноліття дитини.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 28.05.2019 року рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.03.2019 року залишено без змін.

Згідно довідки ФОП ОСОБА_4 вих.№1 від листопада 2019 року ОСОБА_2 працює у ФОП ОСОБА_4 з 09.08.2019 року за основним місцем роботи. Посадовий оклад становить 4200 грн. та заробітна плата за період з серпня по жовтень 2019 року склала 11739 грн., всього до сплати 9449,88 грн.

Задовольняючи частково позов суд першої інстанції виходив з того, що позивач після ухвалення рішення про стягнення аліментів працевлаштувався та отримує заробітну плату у мінімальному розмірі. Тому, враховуючи вік дитини, а також те, що суду не надано належних та допустимих доказів на підтвердження того, що позивач має можливість сплачувати аліменти в розмірі 1800 грн. на місяць, суд дійшов висновку про необхідність зміни розміру аліментів та визначення їх в сумі 1000 грн. щомісячно.

Висновок суду не в повній мірі є обґрунтованим з огляду на наступне.

За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина 3 статті 181 СК України).

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до положень статті 183 СК України розмір аліментів визначається у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини.

При цьому підстави визначення розміру аліментів у частках до заробітку (доходу) або у твердій сумі визначаються з урахуванням як положень статті 182 СК України, так і положень ст.ст. 183, 184 СК України.

Крім того, суд за заявою платника або одержувача може визначити розмір аліментів у твердій грошовій сумі, якщо платник аліментів має нерегулярний, мінливий дохід, частину доходу одержує в натурі, а також за наявності інших обставин, що мають істотне значення (частина 1 статті 184 СК України).

Відповідно до частин 1, 2 статті 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_1 .

Рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21.03.2019 року, залишеним без змін постановою Хмельницького апеляційного суду від 28.05.2019 року, у зв`язку із визнанням позову ОСОБА_2 , з останнього на користь ОСОБА_1 стягнуто аліменти на утримання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі 1800 грн. щомісячно (а.с. 10-11).

Відповідно до даних трудової книжки ОСОБА_2 , ФОП ОСОБА_4 09.08.2019 року прийняв ОСОБА_2 на роботу на посаду водія вантажного автомобіля згідно наказу №3 від 08.08.2019 року (а.с. 13). Відповідно до довідки виданої ФОП ОСОБА_4 посадовий оклад ОСОБА_2 складає 4200 грн. (а.с.14).

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Згідно з пунктом 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

Таким чином, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів (постанови Верховного Суду від 13 лютого 2020 року у справі № 466/4009/18, від 05 лютого 2020 року у справі № 664/252/19-ц, від 22 січня 2020 року у справі № 691/1497/18).

Відповідно до ч. ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Та обставина, що позивач після ухвалення судового рішення про стягнення з нього аліментів був працевлаштований не свідчить про погіршення його матеріального становища, що має наслідком зменшення розміру стягуваних з нього аліментів.

В той же час матеріали справи не містять інших доказів, що підтверджують наявність змін в матеріальному або ж сімейному становищі сторін, погіршення стану здоров`я позивача.

Доводи ОСОБА_2 щодо придбання ОСОБА_1 квартири відповідними доказами не підтверджено.

Також слід зазначити, що Хмельницьким міськрайонним судом Хмельницької області у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів досліджувалися обставини щодо працевлаштування ОСОБА_2 у ФОП ОСОБА_4 , на які позивач посилався як на підставу задоволення позову та зменшення розміру стягуваних аліментів. Рішенням у вказаній справі позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зменшення розміру аліментів були відхилені. Вказане рішення набрало законної сили 22 жовтня 2019 року.

При цьому необхідно зауважити, що зміна розміру аліментів відповідно до ч. 1 ст. 192 СК України можлива за умови зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із батьків. Тобто, ці обставини повинні виникнути у платника або одержувача аліментів після того, як обов`язок по сплаті аліментів був раніше встановлений судом. Однак в даному випадку після набрання законної сили рішенням суду про стягнення аліментів з ОСОБА_2 жодні обставини у житті останнього, крім його працевлаштування, не змінилися. Навпаки, працевлаштування ОСОБА_2 свідчить про наявність у нього додаткового доходу в порівнянні з доходом, який у нього існував на час ухвалення рішення суду про стягнення з нього аліментів.

Посилання апелянта ОСОБА_2 на незаконність рішення Хмельницького міськрайонного суду від 21.03.2019 року про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дитини в розмірі 1800 грн. щомісячно та постанови Хмельницького апеляційного суду від 28.05.2019 року, якою вказане рішення суду першої інстанції було залишено без змін необґрунтоване. Вказане рішення суду першої інстанції набрало законної сили, тому відповідно до ст. 18 ЦПК України є обов`язковим для всіх осіб і підлягає виконанню на всій території України. Судове рішення суду апеляційної інстанції також на даний час є чинним, тому правових підстав для переоцінки встановлених цим рішенням обставин не вбачається.

Відповідно до ч. 3. ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Зважаючи на вищенаведене колегія суддів враховує доводи апелянта стосовно відсутності у позивача права на подання позову щодо зміни способу стягнення аліментів, проте зазначає, що вказані доводи не є визначальними, оскільки суд першої інстанції обґрунтовано не змінював відповідний спосіб, зменшивши розмір аліментів у раніше обраному способі їх визначення, у зв`язку із чим колегія суддів не вважає, що судом невірно застосовано норми матеріального права в цій частині. Вказані висновки узгоджуються із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 10.10.2019 року у справі №644/4836/18.

Посилання апелянта на обов`язок суду першої інстанції закрити провадження у справі, оскільки згідно рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 16.09.2019 року справу за тими же сторонами, предметом та підставою позову вже розглянуто, є безпідставним, оскільки у попередньому спорі позивач не обґрунтовував свої вимоги покращенням матеріального становища ОСОБА_1 , про що свідчить придбання останньою квартири.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (справа «Серявін та інші проти України», (CASE OF SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE), рішення від 10 лютого 2010 року).

Таким чином, враховуючи неповне з`ясування судом першої інстанції всіх обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів приходить до висновку про необхідність скасування оскаржуваного рішення суду та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.

Відповідно до положень ст. 141 ЦПК України судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1152,60 грн. понесені апелянтом за подання апеляційної скарги підлягають стягненню з позивача.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 28 січня 2020 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

У задоволенні позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів на утримання дитини відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору у розмірі 1152,60 грн. (одна тисяча п`ятдесят дві грн. 60 коп.).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 23 березня 2020 року.

Судді: Р.С. Гринчук

Л.М. Грох

А.М. Костенко