Справа № 465/4953/17 Головуючий у 1 інстанції: Мартинишин М.О.
Провадження № 22-ц/811/2239/19 Доповідач в 2-й інстанції: Шеремета Н. О.
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Шеремети Н.О.

суддів: Крайник Н.П., Цяцяка Р.П.

секретаря: Цапа П.М.

з участю: представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 ,

представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 28 листопада 2017 року, -

ВСТАНОВИВ:

в серпні 2017 року ОСОБА_3 звернувся з позовом до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні належним йому майном на праві приватної власності приміщенням комори у підвалі, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання звільнити це приміщення.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що на підставі договору дарування 15.07.2014 року він є власником квартири АДРЕСА_2 , що складається з однієї житлової кімнати та кухні, загальною площею 23,4 кв.м, житловою - 15 кв. м, до якої належить приміщення комори в підвалі площею 6,0 кв.м, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №24281242 від 15.07.2014 року. Свої права власника на користування коморою у підвалі він не може реалізувати належним чином, оскільки нежитлове приміщення самовільно зайняв відповідач, чим перешкоджає у користуванні власністю.

Оскаржуваним заочним рішенням Франківського районного суду м.Львова від 28 листопада 2017 року позов ОСОБА_3 - задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_5 усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні належному йому на праві приватної власності приміщенням комори в підвалі розміром 6,0 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом звільнення даного приміщення.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 , в апеляційній скарзі просить заочне рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Вважає, що рішення суду є незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального та процесуального права, без з`ясування обставин, що мають значення для правильного вирішення справи. Зазначає, що рішення суду впливає на її права та обов`язки, однак таке ухвалене без її участі, як належного відповідача, оскільки саме їй на праві власності належить спірне приміщення. На думку апелянта ОСОБА_5 є неналежним відповідачем у справі, оскільки він не має жодного відношення до предмету спору, не є власником спірного приміщення. Крім того, нежитлове приміщення не є спільним майном подружжя, оскільки набуте ОСОБА_1 на підставі договору дарування. Звертає увагу на те, що згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, нежитлове приміщення 2-1 по 2-6, підвал за адресою: АДРЕСА_1 належить їй на праві власності на підставі договору дарування №571 від 13.05.2013 року. Крім того, апелянт посилається на те, що матеріали справи не містять доказів про те, що саме її чоловік, ОСОБА_5 , чинить перешкоди позивачу у користуванні коморою.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на підтримання доводів апеляційної скарги, заперечення представника ОСОБА_3 - ОСОБА_4 щодо задоволення апеляційної скарги з тих підстав, що апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження судового рішення, дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційне провадження підлягає закриттю з огляду на наступне.

Стаття 294 ЦПК України 2004 року передбачала, що апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Відповідно до ст. 297 ЦПК України 2004 року апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 294 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом тридцяти днів з моменту отримання ухвали особа має право звернутися до апеляційного суду з заявою про поновлення строків або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою у зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку апеляційного оскарження будуть визнані неповажними, суддя доповідач відмовляє у відкритті провадження.

Частина 1 ст. 351 ЦПК чинного ЦПК України передбачає, що учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов2язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч.1 ст. 354 чинного ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасника справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Частина 2 ст. 354 ЦПК України передбачає, що учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: 1) на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення; 2)на ухвали суду якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині 2 ст. 358 ЦПК .

Згідно з ч. ч. 3, 4 ст. 357 чинного ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених ст. 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку. Якщо заяву не буде подано особою у зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Стаття 358 ЦПК України передбачає підстави для відмови у відкритті апеляційного провадження.

Частина 2 ст. 358 ЦПК України передбачає, що незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складання повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язок; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

Матеріалами справи, а саме, Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №87131742, сформованим 16.05.2017 року, підтверджується, що нежитлове приміщення 2-1 по 2-6, підвал 8.2 кв.м. у житловому будинку АДРЕСА_3 , належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , підстава виникнення права власності договір дарування, виданий 13.05.2013 року приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Герилів М.Р., разом з тим, ОСОБА_1 не була залучена судом до участі у справі, тобто, не була учасником даної справи.

ОСОБА_1 , яка не була залучена до участі у справі, звернулася з апеляційною скаргою на рішення Франківського районного суду м. Львова від 28.11.2017 року та клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, посилаючись на те. що оскаржуваним рішенням порушено її права, як власника нежитлового приміщення 2-1 по 2-6, підвал 8.2 кв.м. у житловому будинку АДРЕСА_3 .

З матеріалів справи вбачається, що апеляційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Франківського районного суду м. Львова від 28.11.2017 року зареєстрована у Франківському районному суді м. Львова 25.06.2019 року.

Обгрунтовуючи причини пропуску строку на апеляційне оскарження апелянт посилається на те, що їй було надано некваліфіковану та не професійну правову допомогу щодо перегляду (скасування) заочного рішення, перегляду оскаржуваного рішення суду за нововиявленими обставинами.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 25.07.2019 року ОСОБА_1 поновлено строк на апеляційне оскарження заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 28.11.2017 року, відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Поновлюючи строк на апеляційне оскарження суддя - доповідач виходив з необхідності забезпечити скаржнику право на доступ до суду як особі, яка не була залучена до участі у справі і відносно якої суд першої інстанції вирішив питання про її права та обов`язки.

Представник ОСОБА_3 в суді апеляційної інстанції посилався на те, що судом апеляційної інстанції помилково відкрито провадження за апеляційної скаргою ОСОБА_1 , яка пропустила строк на оскарження рішення Франківського районного суду м. Львова від 28.11.2017 року без поважних причин.

Як вбачається з матеріалів цивільної справи, 28.11.2017 року Франківським районним судом м. Львова від 28.11.2017 року ухвалено заочне рішення, яким позов ОСОБА_3 - задоволено. Зобов`язано ОСОБА_5 усунути перешкоди ОСОБА_3 у користуванні належному йому на праві приватної власності приміщенням комори в підвалі розміром 6,0 кв.м, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом звільнення даного приміщення. Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_3 судові витрати у розмірі 640 (шістсот сорок) грн. 00 коп.

Рішення Франківського районного суду м. Львова від 28.11.2017 року ОСОБА_3 не оскаржувалося.

Із заяви про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 28.11.2017 року за нововиявленими обставинами, вбачається, що така подана заявником ОСОБА_1 30 травня 2018 року.

Ухвалою Франківського районного суду м. Львова від 07.02.2019 року, залишеною без змін постановою Львівського апеляційного суду від 06.06.2019 року, у задоволенні заяви про перегляд заочного рішення Франківського районного суду м. Львова від 28.11.2017 року за нововиявленими обставинами - відмовлено.

А відтак, про ухвалення Франківським районним судом м. Львова 28 листопада 2017 року рішення у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 про усунення перешкод у користуванні належним йому майном на праві приватної власності приміщенням комори у підвалі, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , шляхом зобов`язання звільнити це приміщення, апелянту ОСОБА_1 було відомо ще в травні 2018 року.

Вищенаведене беззаперечно підтверджує обізнаність апелянта ОСОБА_1 про оскаржуване нею рішення Франківського районного суду м. Львова від 28.11.2017 року ще в травні 2018 року.

На думку колегії суддів доводи апелянта про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду через ненадання адвокатом професійної та кваліфікованої правничої допомоги, не можуть братися до уваги з огляду на те, що з моменту ухвалення 28.11.2017 року судом першої інстанції оскаржуваного рішення до подання ОСОБА_1 25.06.2019 року апеляційної скарги минуло більше півтори років і протягом цього періоду часу апелянт не була позбавлена можливості скористатися правничою допомогою іншого адвоката.

Крім цього, обізнаність ОСОБА_1 про ухвалення оскаржуваного судового рішення доведена матеріалами цивільної справи та нею не заперечувалася, а подання апеляційної скарги після спливу півтори року з моменту ухвалення рішення суду, та після спливу одного року, коли їй стало відомо про оскаржуване судове рішення, що безспірно підтверджується матеріалами даної цивільної справи, свідчить про те, що апелянт не вживала достатніх передбачених законом заходів для оскарження судового рішення.

За вищенаведеного, колегія суддів приходить до висновку, що зазначені ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Франківського районного суду м Львова від 28.11.2017 року, не є поважними.

Частина 2 ст. 358 ЦПК України передбачає можливість відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою, поданою після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, у випадку подання апеляційної скарги особою, не залученою до участі в справі, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, однак таке можливе за наявності поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження.

Колегія суддів, оцінивши поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження, дійшла висновку про те, що зазначені ОСОБА_1 причини пропуску строку на апеляційне оскарження рішення Франківського районного суду м. Львова від 28.11.2017 року не є поважними, апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 відкрито помилково, що є підставою для його закриття.

Поновлення процесуального строку зі спливом значного періоду часу та з підстав, які не видаються переконливими щодо їх поважності, може порушити принцип юридичної визначеності (рішення Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 року у справі «Пономарьов проти України».

У рішенні від 03 квітня 2008 року у справі «Пономарьов проти України» ЄСПЛ зробив висновок про те, що правова система багатьох країн - членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Однак якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та з підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими, тому від суді вимагається вказувати підстави для поновлення строку. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип юридичної визначеності.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

З урахуванням обставин, які беззаперечно підтверджують обізнаність ОСОБА_1 про ухвалення Франківським районним судом м. Львова оскаржуваного рішення від 28.11.2017 року ще в травні 2018 року, зважаючи на подання ОСОБА_1 апеляційної скарги з тривалим пропуском строку апеляційного оскарження та відсутністю поважних причин пропуску цього строку, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Франківського районного суду м. Львова від 28.11.2017 року.

Керуючись ст. 367, 368, ч. 2 ст. 358, ст. ст. 381 - 384 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 - закрити.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 23.03.2020 року.

Головуючий: Шеремета Н. О.

Судді: Крайник Н. П.

Цяцяк Р. П.