КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ОДЕСИ
Справа № 523/9256/20
Провадження № 2/947/3790/20
Київський районний суд м. Одеси в складі:
головуючого - судді Петренка В.С.
за участю секретаря - Ратовської А.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в м. Одесі цивільну справу за позовом
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дворик Висоцького»
про стягнення заборгованості,
18.06.2020 року Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дворик Висоцького» звернулося до Суворовського районного суду м. Одеси з позовною заявою до ОСОБА_1 , в якій просить суд стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за житлово-комунальні послуги у розмірі 12 640,93 грн., яка складається з: заборгованість по внескам та платежам співвласників об`єднання у розмірі 11 402,40 грн. за період з 01 липня 2017 року по 01 лютого 2020 року, три відсотки річних у розмірі 460,70 грн., інфляційні втрати у розмірі 777,83 грн., а також витрати на правову допомогу у розмірі 2 500,00грн. та витрати по сплаті судового збору у розмірі 2 102,00грн.
В обґрунтування заявлених позовних вимог представник позивача посилається на те, що відповідач - ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .
Представник позивача вказує, що 21 травня 2016 року були скликані установчі збори співвласників квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку, що розташований за адресою: м. Одеса, вулиця В. Висоцького, будинок № 18 , 20 , 22 , 22/1 , на яких було прийнято рішення про створення Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дворик Висоцького», затверджено статут ОСББ та інші, що підтверджується витягом з протоколу установчих зборів співвласників багатоквартирного будинку.
Як стверджує представник позивача, відповідно до статуту ОСББ «Дворик Висоцького», метою діяльності ОСББ є забезпечення і захист прав співвласників щодо користування, володіння і розпорядження спільним майном будинку збереження і поліпшення техніко-економічних характеристик будинку з метою комфортного проживання (перебування) користувачів житлових та нежитлових приміщень, зниження витрат і втрат ресурсів на утримання спільного майна і на споживання житлово-комунальних послуг, благоустрою прибудинкової території та побутового обслуговування населення.
Згідно акту приймання-передачі багатоквартирний будинок за адресою м. Одеса, вулиця В. Висоцького, будинок № 20 передався з балансу КП «ЖКС «Північний» на баланс ОСББ «Дворик Висоцького».
Як зазначає представник позивача, на засіданні загальних зборів ОСББ «Дворик Висоцького» від 24.12.2018 року затверджений розрахунок штатного розпису, калькуляції та розміру внесків на витрати з управління багатоквартирним будинком, кошторис на 2019 рік, зазначений у протоколі №2, також у зв`язку з тим, що піднялися тарифи на обслуговування електромереж, ліфтів, затрат на господарчі товари/матеріали, підвищилася мінімальна заробітна плата згідно бюджету України на 2019 рік, що вимагає перерахунку штатного розпису, калькуляції та кошторису внесків, для 1 поверху - 4, 30 грн./кв.м., 2-10 поверхів - 4, 50 грн./кв.м.
Однак, як стверджує представник позивача, відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання щодо сплати щомісячних внесків не виконує, у зв`язку з чим, у нього утворилася заборгованість, яка станом на 01 березня 2020 року, згідно розрахунку ОСББ «Дворик Висоцького» становить 11 402,40 грн., також три відсотки річних у розмірі 460,70 грн. та інфляційні втрати у розмірі 777,83 грн.
Ухвалою судді Суворовського районного суду м. Одеси Кисельова В.К. від 06.07.2020 року цивільну справу №523/9256/20 за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дворик Висоцького» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості було передано за підсудністю до Київського районного суду м. Одеси, на підставі п.1 ч.1 ст. 31 ЦПК України, оскільки відповідно до довідки з Відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання ГУ ДМС України в Одеській області відповідач - ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_5 , що територіально відноситься до Київського району м. Одеси.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Київського районного суду м. Одеси Петренку В.С.
Ухвалою судді Київського районного суду м. Одеси Петренка В.С.від 03.09.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по цивільній справі за позовною заявоюОб`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дворик Висоцького» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними матеріалами у справі, у строки передбачені ст. 275 ЦПК України.
Визначено відповідачеві п`ятнадцятиденний строк з дня отримання даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.
Вказана ухвала судді була направлена на адресу відповідача - ОСОБА_1 ,зазначену у довідці з відділу адресної довідкової роботи Головного управління державної міграційної служби України в Одеській області та отримана відповідачем, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке наявне у матеріалах справи, однак, у встановлений судом строк відповідачем не було подано відзиву на позов, не було надано заперечення проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
При цьому суд зазначає, що відповідно до п.2 ч.7 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідно до ст. 275 ЦПК України суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності відзиву на позов та заперечень проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження.
05.10.2020 року від представника позивача на електронну адресу суду надійшла заява, в якій представник позивача зазначив, що не заперечує проти заочного розгляду справи.
За таких обставин, суд ухвалив розглянути справу в порядку заочного спрощеного провадження відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дворик Висоцького» створено власниками квартир та нежитлових приміщень багатоквартирного будинку №18 , 20 , 22 , 22/1, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Висоцького , відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дворик Висоцького» є балансоутримувачем житлового будинку, що розташований за адресою: м. Одеса, вул. Висоцького, будинок № 20 .
Відповідач - ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с. 13).
Згідно положень статуту ОСББ «Дворик Висоцького», затвердженого рішенням Загальних зборів ОСББ «Дворик Висоцького» протокол №12102016-1 від 12.11.2016 року, ОСББ має право встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі до резервного і ремонтного фондів. Вищим органом управління об`єднанням є загальні збори. До виключної компетенції загальних зборів об`єднання належить саме визначення переліку та розмірів внесків і платежів співвласників; визначення порядку сплати внесків і платежів співвласників.
На засіданні Загальних зборів ОСББ «Дворик Висоцького» від 24.12.2018 року затверджений розрахунок штатного розпису, калькуляції та розміру внесків на витрати з управління багатоквартирним будинком, кошторис на 2019 рік, зазначений у протоколі №2, також у зв`язку з тим, що піднялися тарифи на обслуговування електромереж, ліфтів, затрат на господарчі товари/матеріали, підвищилася мінімальна заробітна плата згідно бюджету України на 2019 рік, що вимагає перерахунку штатного розпису, калькуляції та кошторису внесків, для 1 поверху - 4, 30 грн./кв.м., 2-10 поверхів - 4, 50 грн./кв.м.
Відповідно до ст. 16 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання має право відповідно до законодавства та статуту об`єднання, зокрема, встановлювати порядок сплати, перелік та розміри внесків і платежів співвласників, у тому числі відрахувань до резервною та ремонтного фондів.
Забезпечення утримання та експлуатації будинку, користування спільним майном, включаючи поточний ремонт, утримання будинку і прибудинкової території, водопостачання водовідведення, опалення, вивезення побутових відходів об`єднання задовольняє самостійно шляхом самозабезпечення відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону про ОСББ.
Згідно з ч. 3 ст. 11, ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов`язання можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства, якими відповідно до ч. 2 ст. 4 ЦК України є, зокрема, закони України.
Статтею 15 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що співвласник зобов`язаний виконувати обов`язки, передбачені статутом об`єднання, виконувати рішення статутних органів, прийняті у межах їхніх повноважень, та своєчасно і в повному обсязі сплачувати належні внески і платежі.
Згідно з ч. 1 ст. 20 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» частка співвласника у загальному обсязі внесків і платежів на утримання, реконструкцію, реставрацію, проведення поточного і капітального ремонтів, технічного переоснащення спільного майна у багатоквартирному будинку встановлюється пропорційно до загальної площі квартири (квартир) та/або нежитлових приміщень, що перебувають у його власності.
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог кодексу, актів законодавства, а при відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Так, відповідач свої зобов`язання по сплаті внесків не виконує належним чином, у зв`язку з чим, у нього утворилась заборгованість в розмірі 11 402,40 грн. (а.с. 14-16).
При дослідженні наданого позивачем розрахунку, суд прийшов до висновку про те, що зазначений розрахунок зроблено вірно та у повній відповідності до інших наявних у справі доказів, та підтверджує порушення відповідачем обов`язків.
Вказане відповідачем з урахуванням положень ст.ст. 76-81 ЦПК України не спростовано.
Частина 1 ст. 611 ЦК України передбачає, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки встановлені договором або законом.
Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором.
Частиною 2 ст. 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Таким чином, вимоги позивача в частині стягнення трьох відсотків річних у розмірі 460,70 грн. та інфляційних втрат у розмірі 777,83 грн. за період прострочення сплати грошових коштів за житлово-комунальні послуги є обґрунтованими і в цій частині позов також підлягає задоволенню в повному обсязі в межах заявлених позовних вимог.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Разом з тим, слід зазначити, що однією з засад судочинства є, зокрема, визначена ст. 12 ЦПК України змагальність сторін та свобода в наданні ними до суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до положень ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи викладене, суд вважає позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дворик Висоцького» обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню.
Щодо вимог Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дворик Висоцького» про стягнення витрат на правову допомогу у розмірі 2 500,00 грн., суд зазначає наступне.
Відповідно до ч.ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги .
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:
1) у разі задоволення позову - на відповідача;
2) у разі відмови в позові - на позивача;
3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
Ч. 8 ст. 141 ЦПК України передбачено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Велика палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16 зазначила наступне.
Пунктом 3.2 рішення Конституційного Суду від 30.09.2009 №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах, тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Отже, з викладеного випливає, що до правової допомоги належать й консультації та роз`яснення з правових питань; складання заяв, скарг та інших документів правового характеру, представництво у судах тощо.
КС зазначив і про те, що гарантування кожному права на правову допомогу в контексті ч.2 ст.3, ст.59 Конституції покладає на державу відповідні обов`язки щодо забезпечення особи правовою допомогою належного рівня. Такі обов`язки обумовлюють необхідність визначення в законах, інших правових актах порядку, умов і способів надання цієї допомоги. Проте не всі галузеві закони, зокрема процесуальні кодекси, містять приписи, спрямовані на реалізацію такого права, що може призвести до обмеження чи звуження змісту та обсягу права кожного на правову допомогу
При цьому, Велика палата Верховного Суду у постанові від 27 червня 2018 року по справі №826/1216/16, роз`яснила, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
З матеріалів справи вбачається, що 20.04.2020 року між Об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Дворик Висоцького» та Адвокатським об`єднанням «Бороган» було укладено договір №1 про надання правової допомоги (а.с.39-40).
Вартість послуг за надання усної консультації, вивчення документів, формування правової позиції складає 500,00 грн., підготовка позовної заяви - 2 000,00 грн., що підтверджується копією акту приймання - передачі виконаної роботи до договору про надання правової допомоги №1 від 20.04.2020 року (а.с. 41).
Зазначені грошові кошти у розмірі 2 500,00 грн. за надання правової допомоги були сплачені позивачем 30.04.2020 року, що підтверджується платіжним дорученням № 1039 від 30.04.2020 року (а.с. 42).
З урахуванням викладеного, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на правову допомогу у розмірі 2 500,00 грн.
Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору в сумі 2 102,00 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 12, 19, 81, 141, 258-260, 263-265, 274-279, 280-282 ЦПК України, ст. 509, 525, 526, 530 ЦК України, -
Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Дворик Висоцького» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його складення.

Суддя Петренко В. С.