Справа № 331/1641/20
Провадження № 2 /331/1085/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Жукової О.Є.

за участю секретаря -Качан К.К.

відповідача- ОСОБА_1

розглянувши в спрощеному позовному провадженні справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Позивач 28.04.2020 року звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором б/н від 25.09.2007 року, у сумі 24 083, 96 грн. та судові витрати, посилаючись на те, що відповідно до укладеного кредитного договору від 25.09.2007 року ОСОБА_2 було надано кредит у розмірі 26300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, зі сплатою відсотків за користування кредитом згідно умов договору. Позичальник взяті на себе кредитні зобов`язання належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Спадкоємцем після його смерті, як вважає банк, є ОСОБА_1 , який прийняв спадщину, оскільки постійно проживав з позичальником на момент його смерті. Згідно відповіді Четвертої Запорізької державної нотаріальної контори, спадкоємці померлого ОСОБА_2 , із заявами про прийняття спадщини чи відмови від спадщини до нотаріальної контори не зверталися та спадкова справа після смерті спадкодавця була заведена на підставі претензії АТ КБ «Приват Банк».

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 03.06.2020 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

19 червня 2020 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив у якому відповідач просив відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що він до 05.06.2020 року листів від відповідача про необхідність сплатити боргові зобов`язання не отримував, вважає що позивач втратив право вимоги 12.08.2015 року. Заначив, що довгий час проживає у м. Київ та не змінював адресу реєстрації через складність процесу, а тому вважає себе таким, що спадщину після смерті батька не прийняв. Крім того зазначив, що у позивача сплив строк позовної давності 16.02.2018 року.

В судове засідання представник позивача надав клопотання про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову.

У вступному слові відповідач ОСОБА_1 просив у задоволенні позову відмовити посилаючись на обставини викладені у відзиві.

Суд, вислухавши вступне слово відповідача, дослідивши письмові матеріали справиприходить до наступних висновків.

Як вбачається з матеріалів справи 25.09.2007 року між АТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_2 , відбулось підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку, на підставі якої останньому було видано кредитну карту.

Згідно договору, Умов та правил надання банківських послуг, відповідач зобов`язується у строк, визначений договором, виконати свої зобов`язання по своєчасному погашенню суми заборгованості перед Банком, а також сплачувати плату за кредит на користь банку відповідно до умов договору.

Позивач виконав обов`язок перед відповідачем відповідно до умов договору відкривши картковий рахунок та надавши кредитний ліміт на картковий рахунок .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, який згідно копії паспорту був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представлений до позову банком розрахунок кредитної заборгованості станом на 28.06.2019 року складає 28 083, 96 грн.

02.07.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» направило на адресу Четвертої Запорізької держаної нотаріальної контори претензію в порядку ст. 1281 ЦК України, на підставі якої нотаріальною конторою заведена спадкова справа після смерті ОСОБА_2 , про що повідомлено банк, а також те, що станом на 16.07.2019 року спадкоємці з заявами про прийняття чи відмову від прийняття спадщини не зверталися.

23.09.2019 року АТ КБ «ПриватБанк» направило лист-претензію на адресу сина позичальника - ОСОБА_1 з вимогою погасити наявну кредитну заборгованість в розмірі 28 083, 96 грн.

Згідно з ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

Відповідно до статей 1216, 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи, боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи (боржника) за загальним правилом переходять до іншої особи її спадкоємця, тобто відбувається передбачена законом заміна боржника в зобов`язанні.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку про те, що в разі смерті боржника за кредитним договором за наявності спадкоємців відбувається заміна боржника в зобов`язанні, який несе відповідальність у межах вартості майна, одержаного у спадщину, та несе зобов`язання погасити нараховані проценти, штрафи тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові (спадкоємцеві) за життя.

Як вбачається з представленого банком розрахунку заборгованості станом на 09.02.2015 року, а день смерті позичальника ІНФОРМАЦІЯ_1 , заборгованість останнього становила 289, 21 грн. - залишок простроченої заборгованості за тілом кредиту, а лише станом на 28.06.2019 року -24 083, 96 грн.

Крім того, суд звертає є увагу, що згідно наданого банком розрахунку заборгованості після смерті позичальника, ІНФОРМАЦІЯ_1 , банком продовжували нараховуватися відсотки за користування кредитом, а на погашення кредиту вносилися суми: 1500,00 грн., 827, 19 грн., 1400, 00 грн., 26,13 грн., 29, 67 грн., які були зараховані банком в рахунок погашення заборгованості за вказаним відсотками.

Таким чином, вимоги банку про стягнення заборгованості у сумі 24 083, 96 грн. (залишок простроченої заборгованості за тілом кредиту ) у заявленому розмірі є необґрунтованими, оскільки нарахування простроченого тіла кредиту відбулося вже після смерті позичальника, а також відсотків за користування кредитом, а отже поза межами існування кредитних правовідносин з померлим ОСОБА_2 , які припинилися зі смертю позичальника.

Отже, на час смерті позичальника ОСОБА_2 заборгованість за кредитним договором становила 289, 21 грн., яка може бути стягнута зі спадкоємців, які прийняли спадщину, у межах вартості майна, одержаного у спадщину.

Банк обґрунтовує свої вимоги до відповідача тим, що останній фактично прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_2 , оскільки постійно з ним проживав на час смерті, а тому фактично прийняв спадщину, до складу якої входять кредитні зобов`язання померлого.

Відповідно до ч.1 ст. 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен із спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, що відповідає його частці у спадщині.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом..

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи..

Згідно ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Так, матеріалах справи відсутні відомості про те, що саме входило до складу спадкової маси після померлого ОСОБА_2 на час відкриття спадщини.

На обґрунтування заявлених позовних вимог АТ КБ «ПриватБанк» не зазначив та не надав жодного доказу про наявність у спадкодавця на праві власності за життя будь-якого рухомого/нерухомого майна та щодо його вартості.

Вказане узгоджується із позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 13 лютого 2019 року у цивільній справі № 336/5443/16 та від 13 березня 2019 року у цивільній справі № 360/1568/16-ц, що відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України має враховуватися судами нижчих інстанцій.

Крім того, в матеріалах позовної заяви також відсутні і відомості про наявність, перелік та обсяг спадкового майна, що належало ОСОБА_2 та було успадковане відповідачем. Позивачем не надано доказів про наявність спадкового майна після смерті ОСОБА_2 , не здобуто таких доказів, хоча вказані обставини судом перевірялися, шляхом вирубування спадкової справи, що позбавляє суд можливості встановити межі відповідальності спадкоємця.

Таким чином, надані позивачем докази не дозволяють встановити істотні обставини, а саме наявність спадщини, її вартість, тобто Банком не доведено підстав та обсягу відповідальності ОСОБА_1 , що є обов`язковим за вимогами Закону.

З урахуванням викладеного суд приходить до висновку, що позовні вимоги АТ КБ „ПриватБанк" не обґрунтовані, не доведені, не засновані на законі, а тому не підлягають задоволенню у повному обсязі.

Оскільки суд відмовляє в задоволенні позову, відповідно до ст.141 ЦПК України відсутні правові підстави для стягнення судових витрат з відповідача.

Керуючись ст. 3,4,11-13, 19, 263, 265 , 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення .

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст судового рішення складений 05 жовтня 2020 року.

Суддя: О.Є. Жукова

30.09.2020