Провадження № 2/522/1711/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року м. Одеса

Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді - Домусчі Л.В.,

за участю секретаря судового засідання Лисенко А.О.,

розглянувши у судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору недійсним,

ВСТАНОВИВ:

У провадженні Приморського районного суду м. Одеси (с.Загороднюка В.І.) перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Перша одеська нотаріальна контора про визнання договору недійсним.

Ухвалою суду від 16.12.2014 року по справі було відкрито провадження.

На підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 27 грудня 2018 року № 4049/0/15-18 про звільнення ОСОБА_3 з посади судді Приморського районного суду міста Одеси у зв`язку з поданням заяви про відставку, з метою забезпечення дотримання прав та законних інтересів сторін по справі, а також дотримання розумних строків розгляду справи, та на підставі службової записки помічника судді - ОСОБА_4 здійснено повторний авторозподіл справи.

У порядку повторного авторозподілу надійшла до провадження ОСОБА_5 та ухвалою суду від 26.02.2019 року справа була прийнята до провадження судді та призначена до розгляду в загальному позовному провадженні в підготовче засідання.

У підготовчому засіданні 09.09.2019 року були присутні представники позивача адвокати Гніздовська Г.М. та Тарасенко О.І., та відповідачка з представником ОСОБА_6 ..

Суд протокольною ухвалою від 09.09.2019 року за клопотанням представників позивачів вилучив із кола третіх осіб Першу Одеську нотаріальну контору. Також задовольнив клопотання представника відповідачки щодо виклику експерта Яворського Б.І. для дачі пояснень згідно ч.4 ст. 72 ЦПК України.

У підготовчому засіданні представник відповідача ОСОБА_6 заявила до суду клопотання, згідно якого просила зупинити провадження у даній справі до розгляду кримінального провадження, внесеного до ЄРДР №0002103 від 28.07.2017 року, за яким ОСОБА_7 визнана потерпілою.

Ухвалою суду від 09.09.2019 року у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_6 про зупинення провадження у справі відмовлено. Відмовлено у задоволенні клопотання представника відповідача ОСОБА_6 про призначення техніко-криміналістичної (почеркознавчої) експертизи.

У підготовче засідання 09.10.2019 року з`явились представник позивача ОСОБА_8 , який позов підтримував, та відповідачка з представником ОСОБА_6 , які позов не визнавали.

Жодних, нерозглянутих судом, клопотань з боку сторін по справі суду не заявлені.

Ухвалою суду від 09.10.2019 року підготовче провадження у справі було закрито та справу призначено до розгляду по суті. Представники позивача та відповідач і її представник надавали суду пояснення по суті справи.

Розгляд справи неодноразово відкладався з метою виклику та допиту свідків.

До суду 28.09.2020 року надійшло клопотання представника позивача адв. ОСОБА_9 , згідно якої просила витребувати докази, а саме: від слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області у кримінальному провадженні №0002103 від 28.07.2017 року інформацію з наступних питань: на підставі чого (зокрема, але не виключно, запиту, ухвали суду та/або слідчого судді, письмових вказівок тощо) слідчий СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області Лисік Н.А. направила до Приморського районного суду м. Одеси копії висновку №208 та висновку №1?.

Із 21.09.2020 року по 03.10.2020 року суддя перебувала у відпустці. Матеріали заяви суддя отримала 05.10.2020 року.

Дослідивши матеріали справи, подане клопотання, суд приходить до наступних висновків.

Положенням ст. 12 ЦПК України передбачено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Згідно положень ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 43 ЦПК України, учасники справи мають право, зокрема:

- подавати докази; брати участь у судових засіданнях, якщо інше не визначено законом; брати участь у дослідженні доказів; ставити питання іншим учасникам справи, а також свідкам, експертам, спеціалістам;

- подавати заяви та клопотання, надавати пояснення суду, наводити свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти заяв, клопотань, доводів і міркувань інших осіб;

Учасники справи зобов`язані, зокрема:

- сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;

- подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

- надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

У відповідності до ст. 83 ЦПК України, сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду. Позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Згідно ч.1 ст. 84 ЦПК України, учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї.

Докази мають відповідати вимогам належності, допустимості, достовірності, достатності, а саме : містити інформацію щодо предмета доказування; бути одержані без порушенням порядку, встановленого законом; на підставі них можна встановити дійсні обставини справи; у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У п. 13 постанови № 5 "Про застування норм процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду" від 12 червня 2009 року, Пленум Верховного Суду України роз`яснив, що докази, які збираються або подаються сторонами (показання свідків, письмові чи речові докази), повинні стосуватися суті спору (предмета та підстави позову). Це ж стосується й вирішення питання про витребування інших доказів (письмових, речових). Докази, які не стосуються справи й предмета доказування, або одержані з порушенням порядку, встановленого законом, або якими не можуть бути підтверджені певні обставини справи, судом не повинні прийматися.

Суд вбачає, що провадження у справі відкрито ще в 2014 році, при цьому з часу прийняття справи до провадження судді Домусчі Л.В. (26.02.2019 року), стороною позивача неодноразово заявлялось, а судом задовольнялись клопотання про витребування доказів. При цьому, підготовче провадження у справі було закрито 19.10.2019 року і сторони надали суду свої пояснення. Клопотань щодо поновлення строків подання даної заяви про витребування доказів не було подано.

Будь-яких перепон у ненаданні зазначеного клопотання починаючи з 2019 року судом не здійснювалось, при цьому суд враховує тягар відповідальності та судового захисту та явки до суду і з боку сторін, тому на думку суду причини не надання такого клопотання протягом останнього року суд вважає неповажними.

З огляду на викладене, зважаючи на строки розгляду даної справи, а також про обізнаність сторін про рух справи, враховуючи вимоги ч.2 ст. 83 та ч.1 ст. 84 ЦПК України, суд приходить до висновку про залишення без задоволення представника позивача про витребування доказів.

Суд приймає до уваги, що предметом позову є вимоги про визнання договору недійсним.

Між тим, враховуючи предмет позову та підстави, з яких заявлено позов, вимоги чинного процесуального законодавства, суд вбачає, що докази та відомості, про витребування яких заявлено представником позивача (а саме від слідчого СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області у кримінальному провадженні №0002103 від 28.07.2017 року інформацію з наступних питань: на підставі чого (зокрема, але не виключно, запиту, ухвали суду та/або слідчого судді, письмових вказівок тощо) слідчий СВ Портофранківського ВП Приморського ВП в м. Одесі ГУНП в Одеській області Лисік Н.А. направила до Приморського районного суду м. Одеси копії висновку №208 та висновку №1) не стосуються предмету позовних вимог та підстав їх заявлення, та окрім того, представником позивача не обґрунтовано в заяві, які саме обставини такі докази можуть підтвердити чи спростувати їх позицію; не надано доказів щодо самостійного звернення з відповідними клопотанням та неможливістю отримання відповідних доказів.

З урахуванням розумних строків розгляду справи, враховуючи те, що клопотання про витребування доказів є безпідставним, то в його задоволенні суд відмовляє.

Керуючись ст.ст.12, 13,19 ч. 4, 43, 48, 49, 71, 81, 84, 89, 247, 258, 260,274-279, 354 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

У задоволені клопотання представника позивача адв. ОСОБА_9 від 28.09.2020 року про витребування доказів відмовити.

Ухвала набирає законної сили з часу проголошення та оскарженню окремо від рішення суду не підлягає. Заперечення на неї можуть бути включені до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали суду виготовлено 05.10.2020 року.

Суддя Л.В.Домусчі