Справа № 161/8602/20
Провадження № 2/161/2490/20
У Х В А Л А

05 жовтня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючої судді Плахтій І.Б.,

з участю секретаря судових засідань Жаловаги І.П.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглядаючи у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням і виселення,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася в суд з даним позовом до відповідача, в якому просить усунути перешкоди в користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_4 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, а саме належною позивачу квартирою АДРЕСА_1 і виселення.

Ухвалою від 05.06.2020 позов було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження.

Справа перебуває на стадії судового розгляду, в судовому засіданні заслухані пояснення сторін та свідків.

28.09.2020 на адресу суду від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі до набрання законної сили рішенням у справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 про визнання правочину недійсним та визнання майна спільною сумісною власністю подружжя. Вимоги клопотання мотивовані тим, що в разі задоволення позову ОСОБА_4 , за ним буде визнано право власності на частину квартири АДРЕСА_1 , а відтак виселення співвласника з спірної квартири буде неможливим.

Представник відповідача в судовому засіданні вимоги заяви підтримав.

Позивач та її представник заперечували можливість задоволення заяви.

Відповідно до п.6 ч.1 ст.251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку, в тому числі, і цивільного судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Предметом позову ОСОБА_1 є визнання відповідача таким, що втратив право користування жилим приміщенням та виселення.

ОСОБА_1 вимоги позову мотивувала систематичним порушенням відповідачем правил співжиття, вказувала, що ОСОБА_4 вчиняє психологічне та фізичне насильство щодо неї. Відтак, спільне проживання в квартирі є неможливим. А тому просить виселити його на підставі ст.116 ЖК УРСР. Тобто має місце житловий спір.

Пред`явлений ОСОБА_4 позов стосується права власності на спірне житло.

В даному випадку позови виникли з різних підстав.

Закон визначає, що суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Суд вважає, що в матеріалах справи містяться та додатково витребовуються судом докази, які дозволяють суду при вирішенні спору між сторонами про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та виселення, встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

А тому, суд не вбачає підстав для обов`язкового зупинення провадження у справі.

Керуючись ст.ст.251, 253, 260 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні клопотання представника відповідача про зупинення провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні власністю шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням і виселення -- відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Луцького міськрайонного суду І.Б. Плахтій