РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
11 вересня 2020 року Київський районний суд м. Харкова у складі:
головуючого судді - Шаренко С. Л.,
при секретарі - Мельник В. В.,
позивача - ОСОБА_1 ,
представника позивача - адвоката Семененко Д.В.,
представника відповідача - адвоката Кулика І.І.,
В обґрунтування позову позивачі зазначили, що 14.05.2018 близько 17.00 год. ОСОБА_3 керуючи технічно справним автомобілем Volxswagen Passat р.н. НОМЕР_3 та рухаючись по вул. Героїв Праці з боку станції метро «Героїв Праці» в напрямку вул. Барабашово, на перехресті вул. Героїв Праці та вул. Барабашова в м. Харкові, при повороті ліворуч на вул. Барабашова в м. Харкові, при повороті ліворуч на вул. Барабашова, не надала дорогу автомобілю Volkswagen Amarok р/н НОМЕР_4 , який мав перевагу і рухався на дозволяючий рух зелений сигнал світлофора по вулю Г.Праці в м. Харкові, з боку вул. Шевченка в напрямку станції метро «Героїв Праці», під керування позивача ОСОБА_1 , внаслідок чого трапилась дорожньо-транспортна пригода.
Внаслідок ДТП тілесних ушкоджень зазнала пасажирка автомобіля Volkswagen Amarok, р/н НОМЕР_4 ОСОБА_2 .
Також внаслідок ДТП значних механічних ушкоджень зазнали транспортні засоби - Volxswagen Passat р.н. НОМЕР_3 та Volkswagen Amarok, р/н НОМЕР_4 .
З цього приводу, відносно водія автомобілю Volxswagen Passat р.н. НОМЕР_3 ОСОБА_3 , був складений протокол серії БД № 017055 про адміністративне правопорушення, передбачене ст. 124 КУпАП.
Постановою Київського районного суду м. Харкова від 04.07.2018 ОСОБА_3 визнана винною в порушенні вимог п. 16.6 ПДР України та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу на користь держави у розмірі 340,00 грн.
На момент ДТП, у ОСОБА_4 на її автомобіль Volxswagen Passat р.н. НОМЕР_3 з іноземною реєстрацією мався діючий на території України інощемний страховий сертифікат «Зелена карта» EST/C/50246936видан й на період часу з 04.04.2018 по 02.07.2018, згідно якого ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого встановлено в розмірі 100000,00 грн.
Представник відповідача МТС БУ 01.02.2019 надав до суду відзив на позовну заяву в якому зазначає, що пошкоджений транспортний засіб «Фольксваген» д.н. НОМЕР_6 був оглянутий 01.06.2018 спеціалістом ОСОБА_5 . Відповідно до звіту від 03.07.2018 № 703 матеріальний збиток у зв`язку з настанням страхового випадку складає 88 970,67 грн. з урахуванням ПДВ. Також спеціалістом ОСОБА_5 було розраховано фізичний знос на підставі п. б ) п. 7.39 Методики, який склав 0,28 у зв`язку з технічним станом колісного транспортного засобу. Відповідно до акту огляду спеціаліста в графі фактори, які випливають на зменшення, збільшення вартості КТЗ зазначено, що кузовні складові відновлювалися ремонтом (не більше 2 деталей), внаслідок чого при визначенні матеріального збитку було застосовано коефіцієнт фізичного зносу. Вказаний акт позивачем було підписано без зауважень, отже він був згоден з переліком пошкоджень та тим, що колісний транспортний засіб мав сліди відновлюваного ремонту до ДТП, а отже спеціаліст при визначенні розміру матеріального збитку мав застосувати коефіцієнт фізичного зносу, який і був застосований.
Крім того, представник відповідача в своєму відзиві зазначив, що всі операції з надання послуг із страхування, в тому числі пов`язанні компенсацією страховиком збитків, понесених потерпілим при настанні страхового випадку, не є об`єктом оподаткування ПДВ. В зв`язку з чим, за загальним правилом, як при визначенні розміру страхових платежів, так і при визначенні розміру матеріального збитку чи страхової виплати, підлягаючої до відшкодування страхувальнику чи безпосередньо потерпілій особі, податок на додану вартість не нараховується, окремим рядком не виділяється та страховики не є платниками ПДВ по таким операціям.
У зв`язку з чим при розрахунку страхового відшкодування було віднято ПДВ внаслідок чого розмір страхового відшкодування склав 77 235,63 грн. Таким чином, МТС БУ виплачено позивачу страхове відшкодування у розмірі 77 235,63 з урахуванням фізичного зносу та ПДВ.
Стосовно відшкодування моральної шкоди представник МТСБУ зазначив, що при визначенні розміру моральної шкоди основним доказом є обґрунтовані витрати на лікування, що підтверджено чеками та рецептами лікаря. До матеріалів цивільної справи не надано доказів обґрунтованості витрат пов`язаних з лікуванням позивачів внаслідок ДТП. Отже, МТС БУ неможливо розрахувати моральну шкоду, оскільки моральна шкода розраховується з витрат понесених потерпілим при лікуванні, а отже стягнення моральної шкоди в розмірі 10 000, 00 грн. є незаконним та необґрунтованим.
представник відповідачів ОСОБА_6 11.02.2019 в свою чергу надав відповідь на відзив в якому зазначив, що посилання представника відповідача на акт огляду спеціаліста від 01.06.2018 в якому в графі: фактори, які впливають на зменшення, збільшення вартості КТЗ» зазначено, що кузовні складові КТЗ відновлювалися ремонтом (не більше двох деталей), в результаті чого при визначені розміру матеріального збитку було застосовано коефіцієнт фізичного зносу, який склав 0,28 , свідчить про фальсифікацію протоколу огляду, оскільки згідно протоколу від 01.06.2018 огляду автомобіля Volkswagen Amarok, р/н НОМЕР_4 . Копія якого була спеціалістом ОСОБА_5 була надана ОСОБА_1 01.06.2018 безпосередньо після огляду автомобіля в графі : «фактори, які впливають на зменшення, збільшення вартості КТЗ» не має жодних позначок про те, що кузовні складові КТЗ відновлювалися ремонтом (не більше 2 деталей). Таким чином, при визначені розміру матеріального збитку слід керуватись висновком експертного автотоварознавчого дослідження ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса, відповідно о якого матеріальна шкода становить 120639,29 грн.
28.02.2019 представник відповідача МТС БУ надав до суду заперечення на відповідь в яких зазначив, що наданий до суду представником позивача акт огляду, в якому відсутня відмітка в графі: «фактори, які впливають на зменшення, збільшення вартості КТЗ» що кузовні складові КТЗ відновлювалися ремонтом (не більше двох деталей), не підписана оцінювачем , з чого представник МТС БУ приходить до висновку, що позивачем було взято акт огляду до моменту підписання оцінювачем та надання повної оцінки пошкоджень транспортного засобу. Крім того, предстанив відповідача звертає увагу суду, що позивачем жодним чином не спростовується факт того, що транспортний засіб «Фольксваген» д.н. НОМЕР_4 має ознаки попереднього відновлюваного ремонту.
Також, щодо висновку експерта ХНДІСЕ ім. засл. проф. М.С. Бокаріуса представник МТС БУ зазначив, що представника відповідача не було викликано на проведений огляд пошкодженого транспортного засобу, що суттєво вплинуло на визначення пошкоджень, які відрізняються від висновку спеціаліста№ 703 від 03.07.2018.
Різниця між висновком експерта та висновку спеціаліста полягає в тому, що при визначенні розміру матеріального збитку спеціалістом ОСОБА_5 було враховано фізичний знос, відновлювані роботи та характер пошкоджень, які були погоджені позивачем при підписанні наданого акту огляду № 703 від 01.06.2018. Таким чином, представник відповідача зазначає, що МТС БУ виконано всі дії, передбачені Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, тому позовні вимоги є безпідставними та задоволенню не підлягають.
Відповідно до п. 7.38 вказаної методики винятком стосовно використання зазначених вимог є : а)якщо КТЗ експлуатуються в інтенсивному режимі (фактичний пробіг щонайменше вдвічі більший за нормативний); б) якщо складові частини кузова, кабіни, рами відновлювали ремонтом або вони мають корозійні руйнування чи пошкодження у вигляді деформації; в) якщо КТЗ експлуатувалося в умовах, визначених у п. 4 таблиці 4.1 додатка 4. Однак, у звіті, експерт безпідставно дійшов висновку, що коефіцієнт фізичного зносу дорівнює 0, оскільки кузовні складові автомобілю вже відновлювались ремонтом.
Щодо моральної шкоди, відповідач ОСОБА_3 , у своєму відзиві зазначила, що позивачами не надано ніяких належних доказів на підтвердження наявності в них моральної шкоди. Також, не зрозуміло, яким чином був розрахований такий розмір моральної шкоди. Щодо відшкодування моральної шкоди позивачці ОСОБА_7 відповідач зазначає, що вказаний розмір відшкодування шкоди не відповідає принципам розумності та справедливості, оскільки відповідно до довідки КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та медичної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» ХМР ОСОБА_2 отримала забій лівої гомілки, проте вони не спричинили їй тривалого розладу здоров`я та не змушували її змінювати свого образу життя та не спричинили погіршення здібностей потерпілої або позбавлення можливості їх реалізації. Таким чином, розмір моральної шкоди визначений самостійно позивачем є необґрунтований та не відповідає принципам розумності та справедливості.
Позивач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив позов задовольнити з підстав викладених у позовній заяві та з урахуванням заперечень на відзив.
Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, причину не явки суду не повідомила, про день та час розгляду справи повідомлена своєчасно та належним чином, довірила представляти свої інтереси адвокату Семененко Д.В.
Представник відповідача МТСБУ у судове засідання не з`явився, причину не явки суду не повідомив, про день та час розгляду справи повідомлений своєчасно та належним чином.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання також не з`явилась, причину не явки суду не повідомила, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином.
Дослідивши матеріали справи та надані докази в їх сукупності, заслухавши пояснення позивача ОСОБА_1 , представника позивачів адвоката Семененко Д.В., представника відповідача ОСОБА_3 адвоката Рудик І.І., суд вважає, що заявлені вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, а відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України, обставини, встановленні рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказується при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Вказаним рішенням також встановлено, що згідно висновку старшого інспектора групи оформлення та розгляду матеріалів ДТП при СУ ГУНП в Харківській області майора поліції ОСОБА_8 , внаслідок ДТП постраждали та були доставлені до ХМКЛШНМД ім. Мещанінова: пасажир автомобіля «Volkswagen Amarok» д/н НОМЕР_4 гр. ОСОБА_2 , з діагнозом, забій м`яких тканин лівої гомілки; пасажир автомобіля «Volkswagen Passat» д/н НОМЕР_3 гр. ОСОБА_9 , з діагнозом, даних на ЗЧМТ не виявлено.
ОСОБА_1 є власником автомобілю «Volkswagen Amarok» д/н НОМЕР_4 згідно свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу від 04.03.2014 року. (а.с. 39).
В судовому засіданні також встановлено, що відповідальність власника транспортного засобу Volkswagen Passat» д/н НОМЕР_3 з іноземною реєстрацією застрахована страховим сертифікатом «Зелена картка» EST/C/50246936 виданий на період часу 04.04.2018 по 02.07.2018, згідно якого ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну потерпілого встановлено в розмірі 100000,00 грн. (а.с. 57).
Коефіцієнт фізичного зносу автомобілю 0,28 було розраховано на підставі п. б) п. 7.39 Методики, у зв`язку з технічним станом КТЗ, кузовна складова якого, відповідно до протоколу огляду спеціаліста № 703 від 01.06.2018 , відновлювалась ремонтом (не більше 2 деталей).(а.с. 97).
Позивачем було подано заяву до МТС БУ про виплату страхового відшкодування та вказано реквізити, на які слід перерахувати страхову відшкодування.
Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.
Таким чином, 09.08.2018 з урахуванням ПДВ, МТС БУ виплатило на користь позивача ОСОБА_1 страхове відшкодування в розмірі 77 235,63 грн. (а.с. 58).
З огляду на це, суд зазначає наступне.
Між сторонами по справі виникли цивільно-правові відносини, які регулюються Цивільним кодексом України та іншим законодавством України.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.
Згідно ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до ст. 2 ЦК України учасниками цивільних відносин є фізичні особи та юридичні особи (далі - особи).
На підставі п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.
Згідно ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Відповідно до вимог ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого. Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується винною особою.
Відповідно до ст. 6 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є подія, внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася за участю забезпеченого транспортного засобу і внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.
Відповідно до п.22.1 ст.22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Також, вимогами ст. 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).
Відповідно до п. 2.3 методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, вартість відновлюваного ремонту колісного транспортного засобу визначається як грошові витрати, необхідні для відновлення пошкодженого, розукомплектованого колісного транспортного засобу.
Відповідно до п. 2.4 методики вартість матеріального збитку визначається як вартісне значення витрат, яких зазнає власник у разі пошкодження або розукомплектування КТЗ, з урахуванням фізичного зносу та витрат яких зазнає чи може зазнавати власник для відновлення свого порушеного права користування КТЗ.
Згідно з п. 2.3 методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів фізичний знос обумовлюється погіршенням технічного стану колісного транспортного засобу у наслідок експлуатаційного зносу його складників. Фізичний знос ураховується як втрата вартості колісного транспортного засобу, що виникає в процесі його експлуатації.
Таким чином, оскільки відповідно до протоколу огляду колесного транспортного засобу № 703 від 01.06.2018 вбачається, що в графі «фактори, які впливають на зменшення, збільшення вартості КТЗ» зазначено, що кузовні складові КТЗ відновлювалися ремонтом (не більше 2 деталей) та відповідач вказаний протокол підписав без зауважень, а також в ході судового засідання цей факт нічим не спростував, суд приймає як доказ розміру спричиненої матеріального шкоди висновок № 703 від 03.07.2018, відповідно до якого, розмір шкоди розраховано з урахуванням коефіцієнту зносу та складає 88 970,67 грн. з урахуванням ПДВ.
Посилання позивача та представника позивача на те, що в примірнику протоколу огляду № 703 від 01.06.2018 який був наданий спеціалістом ОСОБА_5 потерпілому ОСОБА_1 відсутні відомості про те, що кузовні складові КТЗ відновлювалися ремонтом (не більше 2 деталей) та це свідчить про фальсифікацію представником МТС БУ документів, в результаті чого знижено розмір відшкодування шкоди, суд не приймає до уваги, оскільки наданий позивачем примірник не підписаний самим спеціалістом, який проводив огляд транспортного засобу. Крім того, будь яких доказів, які б спростували обставини, щодо відновлювальних робіт транспортного засобу, позивачем не надано, клопотань щодо проведення незалежної експертизи під час розгляду справи не заявлено.
Крім того, на запит адвоката Мосейчука А.М. від 11.06.2020 оцінювачу СОД ФОП ОСОБА_10 який проводив огляд транспортного засобу «Volkswagen Amarok» д/н НОМЕР_4 надано відповідь від 12.06.2018 з якої вбачається, що огляд автомобілю проводився з метою подальшого проведення оцінки матеріального збитку «Volkswagen Amarok» д/н НОМЕР_4 , внаслідок ДТП, що сталася 14.05.2018, під час огляду були також виявленні пошкодження, що не відносились до вказаного ДТП, а саме деформація борту правого кузова, що також зафіксовано в акті огляду від 12.06.2018. З відповіді оцінювача також вбачається, що за допомогою програмного комплексу Audatex встановлено наявність інформативних ознак раніше виконаного відновлювального ремонту транспортного засобу «Volkswagen Amarok» д/н НОМЕР_4 , згідно яких було проведено попередні розрахунки відновлювального ремонту. Вказані обставини також підтверджують правильність розрахунку вартості матеріальної шкоди з урахуванням коефіцієнту зносу.
Згідно ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Підстави відповідальності за завдану моральну шкоду передбачені ст. 1167 ЦК України, а саме, наявність вини особи, яка завдала таку шкоду.
Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичної особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.
Відповідно до п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України № 4 від 31.03.1995 « Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди » відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної ( немайнової ) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
У судовому засіданні знайшов своє підтвердження факт заподіяння позивачу ОСОБА_1 , протиправними діяннями відповідача моральної шкоди, що привело до тривалих моральних та душевних страждань, порушенням ходу звичайного життя.
Відповідно до п. 9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.
Керуючись вищевикладеним, суд враховує характер і обсяг страждань (фізичних, душевних, психічних), яких зазнав позивач ОСОБА_1 їх глибину, тривалість, характер немайнових витрат, тяжкість вимушених змін у його житті, та приходить до висновку, що обґрунтованим, розумним і справедливим розміром відшкодування позивачу ОСОБА_11 спричиненої йому, протиправними діяннями відповідача, моральної шкоди є сума в розмірі 20 000 гривень.
Щодо вимог позивача ОСОБА_2 про стягнення з ОСОБА_3 та МТС БУ на її користь в якості відшкодування моральної (немайнової) шкоди, заподіяної ушкодженням здоров`я джерелом підвищеної небезпеки внаслідок дорожньо-транспортної пригоди суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 24 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з лікуванням потерпілого відшкодовуються обґрунтовані витрати, пов`язанні з доставкою, розміщенням, утриманням, діагностикою, лікуванням, протезуванням або реабілітацією потерпілого у відповідному закладі охорони здоров`я, медичним піклуванням, лікуванням у домашніх умовах та придбанням лікарських засобів. Зазначені витрати та необхідність їх здійснення мають бути підтвердженні документально відповідним закладом охорони здоров`я.
Відповідно до п. 19 Постанови Пленуму ВСУ «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» № 6 від 27.03.1992 року(із змінами та доповненнями), розмір витрат на ліки, лікування, предмети догляду за потерпілим визначається на підставі виданих лікарями рецептів, довідок або рахунків про їх вартість.
Відповідно до ст. 26-1 Закону № 1961-IV страховиком відшкодовується потерпілому фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.
Однак, позивачем на підтвердження моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я надано лише довідку КНП «Міська клінічна лікарня швидкої та невідкладної допомоги ім. проф. О.І. Мещанінова» Харківської міської ради від 22.10.2018 відповідно до якої, ОСОБА_2 встановлено діагноз забій лівої гомілки, однак доказів про подальше лікування та про те, що це спричинило їй тривалого розладу здоров`я та вона була змушена змінити свій образ життя, позивач суду не надала. Таким чином, в задоволенні вимог, щодо стягнення з відповідачів на її користь моральної шкоди, спричиненої ушкодженням здоров`я, слід відмовити за не доведеністю. Як на підтвердження моральної шкоди позивач посилається також на те, що вона зазнала душевних страждань, також була вимушена святкування свого дня народження, однак суд не приймає до уваги вказані обставини, оскільки позивач просила стягнути моральну шкоду, спричинену ушкодженням здоров`я, оскільки зазначене не підтверджує факту ушкодження здоров`я позивача.
Що стосується вимоги ОСОБА_1 про стягнення з ОСОБА_3 витрат на проведення автотоварознавчого дослідження в розмірі 2402 гривень коп., витрат на послуги евакуатора в сумі 1400,00 грн., поштові витрати в сумі 292,00 грн., та витрати на правничу допомогу суд зазначає наступне.
Частиною 1 ст. 133 ЦПК України визначено, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За правилами ч.3 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати пов`язані з залученням експерта та проведення експертизи, витрати на професійну правничу допомогу, а також пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Як вбачається з матеріалів справи, вартість за проведення автотоварознавчого дослідження від 11.09.2018 склала 2402,40 грн., однак оскільки в судовому засіданні встановлено, що відповідно до вказаного дослідження, не вірно визначено матеріальні збитки, внаслідок ДТП, що відбулася 14.05.2018 та в задоволенні вимог на відшкодування вказаних збитків відповідачу відмовлено в повному обсязі, то в задоволенні вимог про відшкодування витрат на проведення експертизи слід відмовити.
Відповідно до ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати пов`язані з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.
З матеріалів справи вбачається, що відповідно до акту надання послуг № 13/1 від 14.07.2018 та № 14/1 від 01.06.2018 позивачем було сплачено за послуги евакуатора на загальну суму 1400,00 грн., отже вимоги позивача про стягнення витрат за послуги евакуатора, підлягають задоволенню в повному обсязі, оскільки підтвердженні матеріалами справи. Також на користь позивача підлягають стягненню документально підтвердженні витрати на поштові відправлення, пов`язанні з розглядом справи.
Стосовно витрат пов`язаних з наданням правової допомоги, суд зазначає наступне.
Відповідно до частини 2 статті 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
При цьому, за приписами частини 3 наведеної статті, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Тобто, витрати на правову допомогу відшкодовуються лише у тому випадку, якщо правова допомога реально надавалася у справі тими особами, які одержали за це плату.
Європейський суд з прав людини при розгляді справ «Баришевський проти України» від 26.02.2015 року, «Пмайдуліна і інших проти України» від 10.12.2009 року, «Двойних проти України» від 12.10.2006 року, «Меріт проти України» від 30.03.2004 року зазначав, що заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Закон України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» (стаття 30) визначає, що при встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
В матеріалах справи міститься попередній розрахунок вартості послуг адвоката від 04.10.2018, а також акт виконаних робіт від 16.11.2018. (а.с. 53-56).
Однак, оскільки позивачами не надано документи, що свідчать про оплату витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку, суд приходить до висновку про відсутність підстав для стягнення за рахунок відповідача судових витрат на професійну правничу допомогу.
З огляду на вищевикладене, беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносин, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, суд приходить до висновку про часткове задоволення позову.
Питання щодо розподілу витрат по сплаті судового збору суд вирішує на підставі статті 141 ЦПК України.
З огляду на викладене, та з урахуванням принципу пропорційності розподілу судових витрат в залежності від ступеня задоволення позову, з відповідача на користь позивача ОСОБА_1 підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору у розмірі 482 грн.
Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 137, 263, 280 ЦПК України, ст. ст. 2, 15, 1166, 1167, 1187, 1187 ст. ст. 6, 22 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" суд
Стягнути з відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_7 на відшкодування моральної шкоди 20 000 грн. (двадцять тисяч грн.).
Стягнути з відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_7 витрати на послуги евакуатора в розмірі 2402,40 (дві тисяч чотириста дві) грн. 40 коп.
Стягнути з відповідача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_7 судові витрати пов`язані з розглядом справи в розмірі 292,00 грн. та судовий збір в розмірі 704, 80 грн., а всього: 996,80 (дев`ятсот дев`яносто шість) грн. 80 коп.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Суддя Шаренко С. Л.