Справа №359/5974/20
Провадження №2-о/359/94/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 жовтня 2020 року Бориспільський міськрайонний суд Київської області у складі:

головуючого Борця Є.О.,

при секретарі судового засідання Шеремет А.І.,

за участю заявників ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

розглянувши в приміщенні суду у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

В серпні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з вказаною заявою та обґрунтовують її тим, що 25 серпня 2006 року вони уклали шлюб. ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - дочка ОСОБА_4 , а 15 червня 2014 року - син ОСОБА_5 . Не зважаючи на це, заявники не бажають жити однією сім`єю, збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Тому ОСОБА_1 та ОСОБА_2 просять суд розірвати шлюб.

У судовому засіданні ОСОБА_1 та ОСОБА_2 підтримують заяву та наполягають на її задоволенні.

Заслухавши пояснення заявників та дослідивши письмові докази, суд дійшов до висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

Встановлено, що 25 серпня 2006 року заявники уклали шлюб, зареєстрований у ВРАЦС Ленінського РУЮ м. Донецька, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений відповідний актовий запис за №381. Ця обставина підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 25 серпня 2006 року (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 - дочка ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_3 - син ОСОБА_5 . Ці обставини підтверджуються копіями свідоцтв про народження серії НОМЕР_2 від 29 листопада 2007 року, серії НОМЕР_3 від 12 серпня 2010 року та серії НОМЕР_4 від 18 червня 2014 року (а.с.11, 13, 15).

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу супере-чило б інтересам хоча б одного з них.

Згідно зі ст.24 цього ж Кодексу шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої 10 грудня 1948 року Генеральною Асамблеєю ООН.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України в п.8 постанови №11 від 21 грудня 2007 року розірвання шлюбу судом за спільною заявою подружжя, яке має дітей, про-вадиться в окремому провадженні у випадку, якщо існує взаємна згода подружжя щодо розірвання шлюбу. При розгляді справи суд встановлює, чи відповідає заява про розірвання шлюбу дійсній волі дружини та чоловіка, та чи не будуть після розірвання шлюбу порушені їх особисті та майнові права, а також права їх дітей.

Для захисту інтересів неповнолітніх дітей суд має перевірити зміст письмових дого-ворів, які подружжя подає під час розгляду справи про розірвання шлюбу. Відповідно до ст.109 СК України подружжя має право подати письмовий договір, в якому передбачити: з ким з них будуть проживати діти; яку участь у забезпеченні умов їхнього життя братиме той із батьків, хто буде проживати окремо; умови здійснення ним права на особисте виховання дітей. Крім того, подружжя подає до суду договір про розмір аліментів на дитину (дітей). Судам слід перевіряти дотримання нотаріального посвідчення такого договору. У ньому сторони передбачають способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину тим з них, хто проживає окремо від дитини. Сторони передбачають у договорі також порядок, умови та форми (грошова і (або) натуральна) надання утримання одним з батьків.

При розірванні шлюбу за спільною заявою подружжя, яке має дітей, суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу після спливу одного місяця від дня подачі заяви, якщо її не відкликано хоча б одним із подружжя.

Встановлено, що заявники не бажають жити однією сім`єю. Збереження шлюбу буде суперечити їх інтересам. Протягом місяця з дня відкриття провадження у цивільній справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не відкликали спільну заяву про розірвання шлюбу.

Крім того, з копії договору між батьками про проживання, виховання дітей та сплату аліментів на дітей (а.с.17-19) вбачається, що заявники добровільно визначили місце проживання дітей, а також передбачили розмір грошових коштів на їх утримання та додаткових витрат.

З огляду на це суд вважає, що шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , допустимо розірвати.

Керуючись п.2 ч.1, ч.3 ст.258, абз.1 ч.6 ст.259, ст.ст.263-265, ч.6 ст.268 ЦПК України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений 25 серпня 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований відділом реєстрації актів цивільного стану Ленінського районного управління юстиції м. Донецька, про що в Книзі реєстрації шлюбів був зроблений актовий запис за №381, розірвати.

Повний текст рішення суду складений 1 жовтня 2020 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня складення повного тексту судового рішення.

Суддя

Бориспільського міськрайонного суду Є.О. Борець