ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Постанова

Іменем України

05 жовтня 2020 року

м. Харків

справа № 638/15984/19

провадження № 22-ц/818/2582/20

Харківський апеляційний суд у складі:

головуючого Пилипчук Н.П.,

суддів Кругової С.С., Маміної О.В.,

учасники справи:

позивач: Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі»

відповідач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

відповідач: ОСОБА_3 ,

розглянувши у спрощеному позовному провадженні без повідомлення учасників справи цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 02 грудня 2019 року, ухвалене суддею Семіряд І.В., -

В С Т А Н О В И В :

У жовтні 2019 року Комунальне підприємство «Харківські теплові мережі» звернулося суду до суду з позовом до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості.

В обгрунтування позову зазначає, що вони надають послуги централізованого опалення та підігріву холодної води для потреб гарячого водопостачання, а відповідачі отримують ці послуги і за період з 01 травня 2011 року по 31 серпня 2019 року відповідачі не в повному обсязі сплачують вартість наданих послуг, у зв`язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 61051,17грн.

Рішенням Дзержинського районного суду м.Харкова від 02 грудня 2019 року позов КП «Харківські теплові мережі» задоволено частково.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь КП «Харківські теплові мережі» заборгованість за послуги з теплопостачання у сумі 58413,38грн за період з 01 травня 2012 року по 01 серпня 2019 року, три відсотки річних у розмірі 1815,76грн, інфляційні витрати у розмірі 5134,10грн, а всього 65 363,24грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь КП «Харківські теплові мережі» судовий збір по 640,33грн. з кожного.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 просять рішення суду першої інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01 травня 2012 року по 31 серпня 2016 року в сумі 19 676,96грн. скасувати та ухвалити в цій частині нове рішення, яким стягнути з них на користь позивача заборгованість за послуги теплопостачання за період з 01 вересня 2016 року по 31 серпня 2019 року, три відсотки річних у розмірі 1 815,76грн., інфляційні втрати у розмірі 5 134,10грн., а всього 45686,37грн.

В задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01 травня 2012 року по 31 серпня 2016 року в сумі 19 676,96грн. відмовити.

Посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи.

В обгрунтування апеляційної скарги зазначають, що позивач повторно звернувся до суду 17 жовтня 2019 року, вже поза межами строку позовної давності стосовно платежів за періодт з 01 травня 2011 року по 31 березня 2015 року, стягнення яких вимагав позивач в заяві про видачу судового наказу.

Також зазначає, що поза межами строку позовної давності позивачем також були заявлені вимоги про стягнення забогованості за період з 01 квітня 2015 року по 31 серпня 2016 року. Оскільки позов поданий позивачем до суду 17 жовтня 2019 року, то у межах трирічного строку позовної давності позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості за послуги з теплопостачання, починаючи з 01 вересня 2016 року, строк сплати за які спливав 20 жовтня 2016 року.

У відзиві на апеляційну скаргу КП «Харківські теплові мережі» просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивачем рішення суду не оскаржується.

Ухвалою Харківського апеляційного суду від 17 липня 2020 року відповідно до вимог ч.1 ст.369 ЦПК України розгляд справи призначено без повідомлення (виклику) учасників справи.

Колегія суддів, вислухавши суддю - доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Задовольняючи частково позовні вимоги та стягуючи з відповідачів на користь позивача заборгованість за період з травня 2012 року по 2019 рік, суд першої інстанції виходив з того, що позивач звертався до суду із заявою про видачу судового каназу 24 квітня 2015 року про стягнення з відповідачів заборгованості за період з 01 травня 2011 року п 31 березня 2015 року, однак ухвалою суду від 10 транвя 2019 року судовий наказ було скасовано.

Проте, повністю погодитися з таким висновком суду колегія суддів не може, виходячи з наступного.

Судовим розглядом встановлено та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, що відповідачі проживають та зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відомостей нарухвання та оплат за теплову енергію з урахванням платежу відповідачі є споживачами послуг, які надає їм КП «Харківські теплові мережі» шляхом відкриття абонентського рахунку №996.

Відповідно до положень ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Даних про статус квартири, в якій проживають відповідачі, матеріали справи не містять і таких доказів сторони не надали.

Між сторонами виникли правовідносини з приводу постачання теплової енергії, які регулюються Законом України «Про житлово-комунальні послуги» (далі Закон) та Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою КМУ від 21 липня 2005 року №630 (надалі Правила).

Пунком 5 частини 2 статті 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (надалі Заокн) індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.

Відповідно до п.18 «Правил надання послуг з центрального опалення, постачання холодної води і водовідведення», затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (надалі Правила), розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк.

Частиною 1 ст.26 Закону встановлена відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за житлово-комунальні послуги у вигляді пені у встановленому законом чи договором розмірах.

Така ж відповідальність за несвоєчасне здійснення платежів за надання послуг з теплопостачання встановлена і в п.23 Правил, положення якого мають юридично обов`язковий характер і підлягають застосуванню незалежно від того, включені вони до конкретного договору чи ні.

Як свідчать матеріали справи, відповідачі несвоєчасно та не в повному обсязі оплачують послуги з теплопостачання, у зв`язку з чим за ними утворився борг, згідно наданого КП «Харківські теплові мережі» розрахунку за період з 01 травня 2011 року по 31 серпня 2019 року в сумі 61 051,17грн.

Також, позивачем були нараховані за період з вересня 2016 року по серпень 2019 року включно 3% річних від простроченої суми 1 815,76грн. та інфляційні втрати 5 134,01грн.

Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ст.610 ЦК України).

Відповідно до ст. ст. 150, 156, 162 ЖК України власник житлового будинку (квартири), а також члени його сім`ї також зобов`язані утримувати квартиру, сплачувати за комунальні послуги за затвердженими тарифами.

Згідно ст. 64 ЖК України наймачі несуть рівні обов`язки по сплаті комунальних послуг, повнолітні члени сім`ї несуть солідарну з наймачем майнову відповідальність за зобов`язаннями, що випливають із зазначеного договору..

Розрахунок наведений позивачем відповідачами не заперечується.

Разом з тим, відповідачами в суді першої інстанції заявлено клопотання про застосування позовної давності.

Позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права та інтересу (ч.1 ст.256 ЦК України).

Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки (ст.257 ЦК України).

Для окремих видів вимог встановлена спеціальна позовна давність.

Зокрема, частина друга статті 258 ЦК України передбачає, що позовна давність в один рік застосовується до вимог про стягнення неустойки (пені, штрафу)

Відповідно до ст.253 ЦК України перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов`язано його початок.

За загальним правилом перебіг загальної і спеціальної позовної давності починається з дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч.1 чт.261 ЦК України).

Початок перебігу позовної давності співпадає з моментом виникнення у зацікавленої сторони права на позов, тобто можливості реалізувати своє право в примусовому порядку через суд.

Апеляційним судом встановлено, що 24 квітня 2015 року позивач звертався до Дзержинського районного суду м. Харкова із заявою про видачу судового наказу за надані послуги з теплопостачання в розмірі 12 938,04грн.

03 червня 2015 року Дзержинським районним судом м. Харкова було видано судовий наказ, яким стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на користь КП «Харківські теплові мережі» суму заборгованості за послуги з тепопостачання за період з 01 травня 2011 року по 31 березня 2015 року в розмірі 12 938,04грн.

Ухвалою Дзержинського районного суду м. Харкова від 10 травня 2019 року скасовано судовий наказ Дзержинського районного суду м. Харкова від 03 червня 2015 року.

КП «Харківські теплові мережі» звернулося до суду з цим позовом 17 жовтня 2019 року, про що свідчить дата реєстрації надходження позовної заяви.

Відповідно до ч.2 ст.264 ЦК України позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників.

Ураховуючи те, що судовий захист права на стягнення грошових коштів може бути реалізовано як у позовному провадженні, так і шляхом видачі судового наказу як особливої форми судового рішення, подання заяви про видачу судового наказу в порядку, передбаченому розділом II ЦПК України (в редакції, що діяла на момент розгляду справи), перериває перебіг строку позовної давності.

Відповідний висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 21 січня 2015 року (справа №6-214цс14).

Таким чином, з моменту подання заяви про видачу судового наказу переривається перебіг позовної давності для звернення особи до суду за захистом порушеного права.

Із змісту позовної заяви вбачається, що КП «Харківські теплові мережі» завлені позовні вимог про стягнення з відповідачів заборгованості за послуги з теплопостачання за період з 01 травня 2011 року по 31 серпня 2019 року.

Враховуючи те, що 24 квітня 2015 року КП «Харківські теплові мережі» звернулося до місцевого суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення з відповідачів заборгованості за надані послуги з теплопостачання та за заявою відповідача ОСОБА_2 судовий наказа було скасовано 10 травня 2019 року, тому з відповідачів підлягає стягненню заборгованість з 24 квітня 2012 року по 24 квітня 2015 року. Однак, враховуючи те, що в заяві про видачу судового наказу заявлені вимоги за період з 01 травня 2011 року по 31 березня 2015 року, тому стягненню підлягає заборгованість за період з 24 квітня 2012 року по 31 березня 2015 року включно, тобто за три роки, але в межах вимог заявлених у заяві про видачу судового наказу, оскільки заборгованість за період з 01 травня 2011 року по 23 квітня 2012 року включно заявлено поза межами строку позовної давності.

Що стосується заборгованості за послуги теплопостачання за період з 01 квітня 2015 року по 31 серпня 2019 року, то колегія суддів зазначає наступне.

Матеріали справи свічать, що КП «Харківські теплові мережі» із даною позовною заявою в які просили стягнути заборгованість за період з 01 травня 2011 року по 31 серпня 2019 року.

Вимоги за період з 01 квітня 2015 року по 31 серпня 2019 року позивачем в судовому наказі завлені не були та не були предметом розгляду.

Таким чином, з відповідачів також підлягає стягненню заборгованість в межах строку позовної давності, тобто за останні три роки, що передували зверненню до суду з цим позовом, а саме за період з 17 жовтня 2016 року по 31 серпня 2019 року в розмірі 38 066,72грн., а заборгованість за період з 01 квітня 2015 року по 16 жовтня 2016 року включно заявлено поза межами строку позовної давності, тому стягненню не підлягає.

З урахування викладеного з відповідачів на користь позивача в рівних частках підлягає стягененню заборгованість за теплопостачання, згідно наданого позивачем розрахунку,за період з 24 квітня 2012 року по 31 березня 2015 року включно в розмірі 10 535,55грн. та за період з 17 жовтня 2016 року по 31 серпня 2019 року в розмірі 38 066,72грн., а усього 48 602,27грн.

Інша частині позовних вимог задоволенню не підлягає, оскільки заявлена поза межами позовної давності.

Згідно п.п.1,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, та порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

За таких обставин, рішення суду першої інстанції підлягає зміні.

Частинам 1, 2, 10, 13 ст.141 ЦПК України встановлено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі часткового задоволення позову на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. При частковому задоволенні позову, у випадку покладення судових витрат на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, суд може зобов`язати сторону, на яку покладено більшу суму судових витрат, сплатити різницю іншій стороні. У такому випадку сторони звільняються від обов`язку сплачувати одна одній іншу частину судових витрат. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Як вбачається з матеріалів справи, що КП «Харківські теплові мережі» при поданні позовної заяви сплачено 1921грн. судового збору.

Таким чином, з відповідачів на користь КП «Харківські теплові мережі» в рівних частках підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви в розмірі 1 335,32грн. (69 921,94грн. заявлені позовні вимоги : 48 602,27грн. задоволені позовні вимоги = 1,4386 частина задоволених вимог; 1921грн. : 1,4386 = 1 335,32грн.

За подання апеляційної скарги апелянтами сплачено судовий збір в розмірі 2884,50грн. = (961,50грн. + 961,50грн. +961,50грн.).

Таким чином, з КП «Харківські теплові мережі» на користь відповідачів підлягають стягненню витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги в розмірі 879,52грн. (69 921,94грн. заявлені позовні вимоги : 21 319,67грн. вимоги у задоволенні яких позивачеві відмовлено = 3,2796 частина вимог в задоволенні яких відмовлено; 2884,50грн. : 3,2796 = 879,52грн.).

Отже, різниця судового збору складає 455,80грн. = (1335,32грн. 879,52грн.), яка підлягає стягненню в рівних частках з відповідачів на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі».

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374 ч. 1 п. 2, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м.Харкова від 02 грудня 2019 року змінити.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код № НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код № НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код № НОМЕР_3 ) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (юридична адреса: вул. Мефодіївська, буд.11, м. Харків, ) заборгованість за за надання послуг з теплопостачання за період з 24 квітня 2012 року по 31 березня 2015 року включно в розмірі 10 535,55грн. (десять тисяч п`ятсот тридцять п`ять гривень 55коп.) та за період з 17 жовтня 2016 року по 31 серпня 2019 року в розмірі 38 066,72грн. (тридцять вісім тисяч шістдесят шість гривень 72коп.), а усього 48 602,27грн. (сорок вісім тисяч шіст сот дві гривні 27коп.).

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Змінити розподіл судових витрат.

Стягнути в рівних частках з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код № НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код № НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний код № НОМЕР_3 ) на користь Комунального підприємства «Харківські теплові мережі» (юридична адреса: вул. Мефодіївська, буд.11, м. Харків, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 455,80грн. (чотириста п`ятдесят п`ять гривень 80коп.).

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку тільки в випадках передбачених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий Н.П. Пилипчук

Судді О.В. Маміна

С.С. Кругова