РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 638/6679/20

Провадження № 2/638/3497/20

29.09.2020 року Дзержинський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Подус Г.С.,

за участю секретаря судового засідання Коваленко О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження без виклику сторін в залі суду в м. Харкові цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,

встановив:

20.05.2020 року до Дзержинського районного суду м. Харкова надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 78826,29 грн. Обґрунтовуючи свої вимоги позивач зазначив, що між 02.10.2014 року ПАТ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №840МІ1. Відповідно до умов зазначеного договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 120000,00 грн. Відповідач зобов`язався в порядку і на умовах, визначених договором, повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, неустойку та інші передбачені договором платежі в сумі, у строки та на умовах, встановлених договором і додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконувала, унаслідок чого станом на 15.04.2020 року виникла заборгованість у сумі 78826,29 грн, з яких: 75984,10 грн. сума заборгованості за кредитом; 996,79 грн. сума заборгованості за відсотками; 1051,02 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; 616,70 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків; 118,23 грн. розмір інфляційних витрат за кредитом; 59,45 грн. розмір інфляційних витрат за відсотками. В забезпечення виконання зобов`язання 02.10.2014 року ОСОБА_3 уклала договір Поруки №840МІ1-ПОР від 02.10.2014 року.

Відповідачі у встановлений законом строк відзив на позовну заяву не подали, суд вважає за можливе розглянути матеріали за наявними у справі доказами.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив, що згідно рішення №5/2019 АТ «Укрсоцбанк» від 15.10.2019 року було прийнято рішення щодо припинення АТ «Укрсоцбанк» шляхом приєднання до АТ «Альфа-Банк» де в п.п. 1.2 визначено, що правонаступником щодо всього майна, прав та обов`язків АТ «Укрсоцбанк», виникає у АТ «Альфа-Банк» з 15.10.2019 року.

02.10.2014 року між ПАТ «Укрсоцбанк» і ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №840МІ1. Відповідно до умов зазначеного договору позивач надав відповідачу кредит у сумі 120000,00 грн. Відповідач зобов`язався в порядку і на умовах, визначених договором, повертати кредит, сплачувати проценти за користування кредитом, неустойку та інші передбачені договором платежі в сумі, у строки та на умовах, встановлених договором і додатком № 1 до нього - графіком погашення кредиту. ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання за договором належним чином не виконувала, унаслідок чого станом на 15.04.2020 року виникла заборгованість у сумі 78826,29 грн, з яких: 75984,10 грн. сума заборгованості за кредитом; 996,79 грн. сума заборгованості за відсотками; 1051,02 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення кредиту; 616,70 грн. розмір пені за несвоєчасне повернення відсотків; 118,23 грн. розмір інфляційних витрат за кредитом; 59,45 грн. розмір інфляційних витрат за відсотками.

Відповідно до ч. 1 ст. 12, ч. 1 ст. 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

При цьому, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно ч. 2 ст. 77 ЦПК України предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання позову відповідачем суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Згідно ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 546 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися, зокрема неустойкою.

Статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

За змістом частини 2 статті 1056-1 ЦК України розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно зі статтею 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

У судовому засіданні було встановлено, що між сторонами виникли кредитні правовідносини на підставі угоди про надання кредиту №840МІ1.

Зазначеним договором були визначені його предмет, розмір кредиту, строки та умови повернення кредиту, розміри плати за користування кредитними коштами, комісії та інші умови правовідношення.

Відповідачем були порушені зобов`язання стосовно своєчасного повернення сум отриманого кредиту, сплати нарахованих за користування кредитними коштами процентів, комісії, внаслідок чого, станом на 15.04.2020 року відповідач має заборгованість перед позивачем у загальному розмірі 78826,29 грн.

Також між позивачем та ОСОБА_2 02.10.2014 року укладено договір Поруки №840МІ1-ПОР від 02.10.2014 року.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги Акціонерного товариства «Альфа-Банк» підлягають задоволенню в повному обсязі.

Як убачається з матеріалів справи, позивачем за подання до суду позовної заяви сплачено 2102,00 грн судового збору (а.с. 1).

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 546, 549, 626, 628, 1048, 1049, 1050, 1054, 1056-1 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 142, 206, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов Акціонерного товариства «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором №840МІ1 від 02.10.2014 року в сумі 78826,29 грн.

Стягнути в дольовому порядку з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства «Альфа-Банк» витрати зі сплати судового збору в розмірі 2102,00 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Харкова шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя