Справа № 464/2792/20
пр.№ 2/464/1039/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2020 Сихівський районний суд міста Львова

у складі: головуючого - судді Дулебка Н.І.,

за участі: секретаря судового засідання - Кравс С.В.,

представника позивача - ОСОБА_4.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідача Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (ПрАТ «СК «ПЗУ Україна») про відшкодування шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, у розмірі 13801,57 грн. та вартості експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 2400 грн. В обґрунтування позовних вимог покликалася на те, що 22.11.2019 мала місце дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки «Hyundai», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_2 , та автомобіля марки «Volkswagen», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортний засіб останньої отримав механічні пошкодження. Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 10.01.2020 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Оскільки цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 перед третіми особами на момент вчинення ним ДТП була застрахована згідно з Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» в ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» відповідно до полісу №182976438, позивач звернулася до страховика з повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду та заявою про виплату страхового відшкодування. Представник ПрАТ «ПЗУ Україна» здійснив огляд транспортного засобу «Volkswagen», р.н. НОМЕР_2 , однак, з розрахунком матеріального збитку позивача не ознайомив та не провів узгодження суми страхового відшкодування. У зв`язку з цим позивач самостійно звернулась до судового експерта для визначення вартості матеріального збитку. Відповідно до висновку №232 від 25.12.2019, вартість матеріального збитку становить 62496,24 грн. В подальшому, такий висновок та заяву про перерахунок розміру страхового відшкодування подано відповідачу. Однак відповіді на таку заяву позивач не отримала, а відповідачем здійснено виплату страхового відшкодування в розмірі 36195,42 грн. Оскільки, всупереч вимогам ст. 36.2 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» з позивачем не було узгоджено розміру страхового відшкодування, а також не ознайомлено з розрахунком матеріального збитку, просила суд стягнути різницю між здійсненою страховою виплатою та вартістю матеріального збитку, що становить 13801,57 грн., а також вартість експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 2400 грн.

Представник позивача ОСОБА_4 у судовому засіданні позов підтримала з підстав, що викладені у позовній заяві та додаткових поясненнях від 16.09.2020. Також зазначила, що висновок експертного автотоварознавчого дослідження №82-D/72/1 від 02.07.2020 та дослідження автотоварознавця №382Е SOS-07, виготовлені з порушенням відповідної методики, зокрема безпосередній огляд пошкодженого автомобіля безпосередньо ні спеціалістом-оцінювачем, ні експертом не проводився. Окрім цього, в обох документах наявний протокол технічного огляду транспортного засобу марки «Volkswagen», р.н. НОМЕР_2 , складений працівником відповідача за наслідками проведення огляду пошкодженого автомобіля, у пунктах 15-16 якого зазначено пошкодження - «безпека ремні зад. спрацювали, піропатрон спрацював». Однак, в жодному з досліджень такі пошкодження не враховані, відповідно безпідставно не визначено вартість їх відновлення. Зазначила, що відповідачем виплату позивачеві здійснено в неналежному розмірі та з порушенням передбачених чинним законодавством строків. Просила суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду повідомлений належним чином. До суду 20.08.2020 надійшов відзив на позовну заяву (а.с. 61-65), відповідно до якого представник відповідача вважає позовні вимоги безпідставними та необґрунтованими. Зазначив, що 25.11.2019 до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» звернулась водій автомобіля марки «Volkswagen», р.н. НОМЕР_2 , ОСОБА_3 із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду, що мала місце 22.11.2019 за участі транспортних засобів марки «Volkswagen», р.н. НОМЕР_2 , та марки «Hyundai», р.н. НОМЕР_1 , оскільки водія автомобіля марки «Hyundai», р.н. НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , постановою Сихівсього районного суду м. Львова від 10.01.2020 визнано винуватим у вчиненні ДТП. Для визначення розміру шкоди, завданої власнику автомобіля марки «Volkswagen», р.н. НОМЕР_2 , залучено оцінювача, яким складено висновок дослідження №382Е SOS-07 від 01.04.2020 про оцінку вартості (розміру) збитків, спричинених пошкодженням транспортного засобу. Відповідно до такого висновку, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Volkswagen», р.н. НОМЕР_2 , з урахуванням зносу, становить 44200,51 грн. Керуючись положеннями п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», на підставі вищевказаного висновку дослідження, відповідачем прийнято рішення про виплату страхового відшкодування у розмірі 36195,42 грн. Щодо висновку №323 від 25.12.2019 експертного автотоварознавчого дослідження щодо вартості збитку та ринкової вартості КТЗ, виготовленого на замовлення позивача, то представник відповідача вважає, що зафіксовані у такому пошкодження пасків безпеки, датчиків удару і блоку управління з технічної точки зори не могли утворитись внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, що мала місце 22.11.2019 та не перебувають у причинно-наслідковому зв`язку з такою. Норми вказаного Закону щодо визначення розміру страхового відшкодування шляхом його погодження між страховиком та особою, яка має право на отримання відшкодування, без проведення оцінки, експертизи, є диспозитивною, тобто передбачає право сторін щодо визначення розміру страхового відшкодування у вищевказаний спосіб, а не обов`язком сторін. Обов`язковою є вимога Закону саме щодо визначення розміру страхового відшкодування шляхом проведення оцінки, експертизи пошкодженого майна у разі відсутності погодження розміру страхового відшкодування між сторонами. У зв`язку з тим, що сторонами не було погоджено розмір страхового відшкодування, на виконання вимог вищевказаного Закону проведено оцінку пошкодженого майна, на підставі якої визначено розмір страхового відшкодування. Крім цього, страховиком, на виконання вимог ст. 34 Закону, у десятиденний строк оглянуто пошкоджений автомобіль, та таким чином виконано обов`язки, передбачені Законом. Просив суд у задоволенні позову відмовити.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши докази у справі в сукупності, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Судом встановлено, що позивачу на праві власності належить автомобіль марки «Volkswagen», р.н. НОМЕР_2 , що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_3 (а.с. 33).

Постановою Сихівського районного суду м. Львова від 10.01.2020 ОСОБА_2 визнано винуватим у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ст. 124, ч. 1 ст. 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 10200 грн. з позбавленням права керування транспортним засобами на один рік (а.с. 7, 8).

Відповідно до такої постанови, ОСОБА_2 22.11.2019 о 13:20 год. на вул. Стуса, 22 у м.Львові, керуючи автомобілем марки «Хюндай», р.н. НОМЕР_1 , був неуважним, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем марки «Фольксваген», р.н. НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 , внаслідок чого транспортні засоби отримали технічні пошкодження, чим порушив вимоги пунктів 1.5, 2.3 б, 12.11, 13.1 ПДР.

Встановлено, що на момент дорожньо-транспортної пригоди, автомобіль марки «Hyundai», р.н. НОМЕР_1 , яким керував ОСОБА_2 під час дорожньо-транспортної пригоди, був застрахований у ПрАТ «СК «ПЗУ Країна», що підтверджується полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №182976438 (а.с. 10).

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон) у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 35.1 ст. 35 Закону, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) заяву про страхове відшкодування.

Судом встановлено, що 25.11.2019 позивач ОСОБА_1 звернулась до ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» із повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

28.11.2019 представником ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» здійснено огляд автомобіля позивача ОСОБА_1 за участі останньої, що підтверджується протоколом технічного огляду КТЗ від 28.11.2019 (а.с. 76-77).

09.12.2019 ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» на адресу ОСОБА_1 скеровано лист із прохання надання документів щодо підтвердження факту відновлення системи безпеки: блок управління безпеки, датчиків удару, подушок і штор безпеки, пасів безпеки, піропатронів (а.с. 66).

На замовлення ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» спеціалістом автотоварознавцем Парфенюком О.В. складено висновок дослідження спеціаліста-автотоварознавця №382Е SOS_-07 від 01.04.2020, згідно з яким вартість (розмір) збитків, заподіяних пошкодженням транспортного засобу марки «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_2 , становить з ПДВ на запасні частини та матеріали - 44 200,51 грн. (а.с. 68-73).

Згідно з висновком експертного автотоварознавчого дослідження №82-D/72/1/119 від 02.07.2020, складеного ФОП ОСОБА_5 , який має кваліфікацію судового експерта з правом проведення автотоварознавчих експертиз за спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів та розмір збиту, завданого власнику транспортного засобу» (свідоцтво № НОМЕР_4 від 30.03.2018), вартість матеріального збитку завдано власнику майна «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_2 , 2015 року випуску, кузов « НОМЕР_5 , внаслідок ДТП, складає 44 200,51 грн., в тому числі 6 702,76 грн. ПДВ на вартість матеріалів та складових (а.с. 79-83).

В судовому засіданні представником позивач підтверджено, що ОСОБА_1 отримала від ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» страхове відшкодування у розмірі 36 195, 42 грн.

Судом встановлено, що у зв`язку із неознайомленням позивача із розрахунком матеріального збитку та неузгодженням суми страхового відшкодування, позивач самостійно звернулась до судового експерта, який за результатами огляду 09.12.2019 автомобіля склав висновок №323 від 25.12.2019 експертного автотоварознавчого дослідження, відповідно до якого вартість матеріального збитку, заподіяний власнику автомобіля «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_2 , внаслідок пошкоджень у ДТП 22.11.2019, на момент дослідження становить 62 496,24 грн. (а.с. 11-17).

Вищевказаний огляд від 09.12.2019, як зазначено у висновку №323 від 25.12.2019, проведено у присутності власника автомобіля ОСОБА_1 .

Також встановлено, що 04.05.2020 ОСОБА_1 звернулася до ПАТ «СК «ПЗУ Україна» із листом про здійснення перерахунку суми страхового відшкодування у відповідності до висновку №323 від 25.12.2019 експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення вартості матеріального збитку, зазначивши, що страхової виплати для проведення ремонту автомобіля марки «Volkswagen Touareg», р.н. НОМЕР_2 , недостатньо (а.с. 9).

Дії страховика після отримання інформації про дорожньо-транспортну пригоду, яка може бути підставою для здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати), врегульовано положеннями статті 34 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Положеннями п. 34.2 ст. 34 Закону передбачено, що протягом 10 робочих днів з дня отримання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду страховик зобов`язаний направити свого представника (працівника, аварійного комісара або експерта) на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків.

Якщо представник страховика не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження) (п. 34.3 ст. 34 цього Закону).

Згідно з п. 34.4 ст. 34 цього Закону, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків страховиком та МТСБУ залучаються їх працівники. Страховиком, МТСБУ та потерпілими також можуть залучатися аварійні комісари, експерти або юридичні особи, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти.

Пунктом 34.3 цієї статті Закону передбачено, що якщо представник страховика (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) не з`явився у визначений строк, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому разі страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) зобов`язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (дослідження).

Положеннями пунктів 36.1, 36.2 ст. 36 Закону передбачено, що страховик, керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування або про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: - у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його ; - у разі невизнання майнових вимог заявника або з підстав, визначених статтями 32 та/або 37 цього Закону, - прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування. Протягом трьох робочих днів з дня прийняття відповідного рішення страховик (МТСБУ) зобов`язаний направити заявнику письмове повідомлення про прийняте рішення.

Визначення розміру матеріального збитку при настанні страхового випадку повинно бути підтверджено належним засобом доказування, зокрема, звітом (актом) про оцінку майна, який повинен відповідати вимогам Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» та Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092.

За змістом абзацу 2 пункту 36.2 статті 36 Закону № 1961-IV, страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна (постанова Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 19.09.2018 у справі №753/21177/16-ц (провадження № 61-28918св18).

В ході розгляду справи встановлено, що страховиком ПрАТ «СК «ПЗУ Україна» з позивачем ОСОБА_1 , як з особою, яка має право на отримання страхового відшкодування, згоди щодо розміру страхового відшкодування не було досягнуто.

Разом з тим, висновок №323 від 25.12.2019 експертного автотоварознавчого дослідження складено за заявою ОСОБА_1 без наявності вищевказаних, передбачених Законом, підстав для такого звернення. При цьому, огляд автомобіля позивача ОСОБА_1 перед складанням вищевказаного висновку проведено експертом 09.12.2019 у присутності лише ОСОБА_1 .

Достатніх доказів щодо необґрунто ваності дослідження автотоварознавця №382Е SOS-07 та висновку експертного автотоварознавчого дослідження №82-D/72/1/119 від 02.07.2020, що виконані на замовлення страховика на основі огляду транспортного засобу від 28.11.2019 за участі обох сторін, суду не надано та клопотань про призначення відповідної експертизи до суду не надходило.

Враховуючи наведене, підстави для задоволення позову відсутні.

Крім цього, необхідно звернути увагу на ту обставину, що невиплата страхового відшкодування у передбачений Законом строк може за наявності відповідних підстав потягнути за собою цивільно-правову відповідальність за прострочення виконання зобов`язання.

Керуючись статтями 22, 34, 35, 36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статтями 2, 76, 81, 82, 89, 141, 142, 263 - 265, 268 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

У задоволенні позову ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» про відшкодування шкоди - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду через Сихівський районний суд м. Львова протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 05.10.2020.

Головуючий Дулебко Н.І.