Справа № 342/560/20
Провадження № 2/342/444/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 року м. Городенка

Городенківський районний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого судді Гайдича Р.М.,

секретаря судового засідання Сьомкайло І-М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городенка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності на спадкове майно за заповітом,

В С Т А Н О В И В:

Позивачка звернулася в суд з позовом в якому просить визнати за нею право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 . Позовні вимоги мотивовані тим, що при житті, 26 травня 2015 року, ОСОБА_4 зробив письмове розпорядження на випадок своєї смерті, яким все своє майно заповів своїй дочці, тобто позивачці. Даний заповіт посвідчений секретарем виконкому Сороківської сільської ради, зареєстрований в реєстрі за №10, ніким не скасований і не оскаржений. ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після його смерті відкрилася спадщина на належний йому житловий будинок АДРЕСА_1 . право власності на який підтверджується свідоцтвом про право особистої власності на будинковолодіння від 17.08.1988 року. Реалізуючи своє право на спадщину за заповітом, позивачка звернулася до нотаріальної контори із відповідною заявою. Однак, у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на будинковолодіння, розташоване по АДРЕСА_1 позивачці відмовлено у зв`язку з реєстрацією спадкового господарства, як колгоспного двору без визначення конкретної частки померлого в ньому. На час припинення колгоспного двору, тобто на 15.04.1991 в спадковому господарстві проживали та були зареєстровані: спадкодавець ОСОБА_4 , 1955 р.н., дружина ОСОБА_2 ,1947 р.н., дочка ОСОБА_5 ,1976 р.н., син ОСОБА_3 , 1982 р.н. Із заявою про виділення частки члена колгоспного двору не звертався ніхто. Спору щодо спадкового майна нема. Позивачка фактично вступила в управління спадковим майном, виготовила технічну документацію на будинок за власні кошти, обробляє земельну ділянку. Однак. не може належним чином реалізувати своє спадкове право на житло через обставини, вказані в постанові нотаріуса та змушує позивачку звернутися до суду із заявою про визнання права власності на спадкове майно за заповітом, до якого входить будинковолодіння по АДРЕСА_1 .

Сторони в судове засідання не з`явилися. Позивачка подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності, позов підтримує та просить задовольнити. Відповідачі подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позов визнають та не заперечують щодо його задоволення.

Передбачених ст. 223 ЦПК України підстав для відкладення розгляду справи судом не встановлено, судом прийнято рішення про розгляд справи за відсутності учасників справи. Відповідно до положень ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, прийшов до наступного.

Ч.3 ст.5 Цивільного кодексу України (2003 р.) визначено: якщо цивільні відносини виникли раніше і регулювались актом цивільного законодавства, який втратив чинність, новий акт цивільного законодавства застосовується до прав і обов`язків, що виникли з моменту набрання ним чинності.

За ст.ст. 120, 123, 563 ЦК УРСР (1963 р.), майно колгоспного двору належало його членам на праві сумісної власності, включаючи неповнолітніх і непрацездатних; у разі смерті члена колгоспного двору спадкоємство в майні двору не відкривалось до смерті останнього члена колгоспного двору, а залишалось на праві сумісної власності в рівних частках членів двору, що в ньому проживають. Відповідно до роз`яснень, що містяться в п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 р. № 20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності» право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. На витребування частки з майна колишнього колгоспного двору, що збереглося на 15 квітня 1991 року, поширюється загальний трирічний строк позовної давності.

Копією Свідоцтва на право особистої власності на будинковолодіння від 17.08.1988, виданого виконкомом Городенківської районної Ради народних депутатів на підставі рішення виконкому Городенківської районної Ради народних депутатів № 148 від 10 серпня 1988 р., посвідчено, що в цілому будинковолодіння, яке складається з житлового будинку, службових будівель і споруд розташоване в АДРЕСА_1 - дійсно належить колгоспному двору, головою якого є ОСОБА_4 . Копією виписки з інвентаризаційних матеріалів № 9217, виданою 12.12.2019 ОКП "Коломийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації" стверджується, що згідно архівних даних станом на 31.12.2012 в Коломийському міжрайонному бюро технічної інвентаризації право власності на житловий будинок в АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_4 (гол. колг.двору) на підставі свідоцтва про право власності видане Городенківським РВК 17.08.1988р. на підставі рішення цього ж виконкому № 148 від 10.08.1988р.

Довідкою № 35, виданою 21.01.2020 виконавчим комітетом Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області стверджується, що станом на 15.04.1991 року в господарстві по АДРЕСА_1 були зареєстровані: голова ОСОБА_4 , 1955 р.н., дружина ОСОБА_2 , 1947 р.н., дочка ОСОБА_6 ,1978 р.н., син ОСОБА_3 , 1982 р.н.

За заповітом, посвідченим 26.05.2015 секретарем виконкому Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , і/номер НОМЕР_1 , місце народження с. Сороки Городенківського району Івано-Франківської області, на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: житловий будинок в АДРЕСА_1 , присадибні ділянки, які знаходяться в с. Сороки, заповів своїй дочці ОСОБА_1 , жительці с. Сороки Городенківського району Івано-Франківської області. Заповіт зареєстровано в реєстрі за № 10.

ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 63 років в м.Городенка Городенківського району Івано-Франківської області, актовий запис № 5 від 14.06.2019, що стверджується копією повторного свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 04.07.2019 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Івано-Франківської області. Внаслідок його смерті відкрилася спадщина.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Згідно з ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу. Спадкоємцями можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини, вказано в ч. 1 ст. 1222 ЦК України. Спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. За ст.ст. 1268-1269 Цивільного кодексу України прийняття спадщини - це: постійне проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини або подання спадкоємцем, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини. Ч.1 ст.1270 згаданого кодексу визначено, що для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

ОСОБА_4 на момент смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) проживав по АДРЕСА_1 , разом з ним проживали: дружина ОСОБА_2 , 1946 р.н., син ОСОБА_3 , 1982 р.н., що стверджується довідкою № 102, виданою 06.03.2020 виконавчим комітетом Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області.

З копії свідоцтва про одруження серії НОМЕР_3 виданого 4 травня 1976 Балинцівською сільською радою Снятинського району слідує, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , одружилися 4 травня 1976 року, актовий запис № 15.

Відповідачка ОСОБА_2 , як той з подружжя, який пережив спадкодавця, має право на спадкування у першу чергу за законом. В поданій до суду заяві відповідачка ОСОБА_2 зазначила, що позов визнає та не заперечує щодо його задоволення.

Копією свідоцтва про народження позивачки серії НОМЕР_4 від 10.12.1976, вбачається, що батьками ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 . Після реєстрації шлюбу 23 січня 2010 року з ОСОБА_8 , прізвище дружини було змінено з ОСОБА_9 на ОСОБА_10 , що доводиться копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_5 , виданого 23.01.2010 року виконавчим комітетом Сороківської сільської ради Городенківського району.

Із копії повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_6 , виданого 15.07.2020 Городенківським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Івано-Франківськ) вбачається, що відповідач ОСОБА_3 народився ІНФОРМАЦІЯ_6 , його батьками є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 .

Копією спадкової справи № 139/2019, наданою суду приватним нотаріусом Городенківського РНО Стефурак Н.Я., стверджено, що позивачка ОСОБА_1 05 липня 2019 року подала до приватного нотаріуса Городенківського РНО Стефурак Н.Я. заяву про прийняття спадщини за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 . Витягом про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 56748183, виданим 05.07.2019 приватним нотаріусом Стефурак Н.Я. стверджено, що до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис про реєстрацію спадкової справи спадкодавця ОСОБА_4 , номер у Спадковому реєстрі 64415428, номер у нотаріуса 139/2019. Також, ОСОБА_2 , відповідачка по справі, подала до приватного нотаріуса Городенківського РНО Стефурак Н.Я. 05.07.2019 заяву про те, що вона відмовляється від одержання свідоцтва про право на спадщину за законом (на обов`язкову частку) та на частку в спільному майні подружжя після смерті чоловіка ОСОБА_4 .

Отже, ОСОБА_1 , дочка спадкодавця, прийняла спадщину за заповітом після смерті свого батька ОСОБА_4 .

До спадкового майна належить житловий будинок по АДРЕСА_1 . З технічного паспорта на згаданий будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами встановлено, що житловий будинок збудований в 1952 р., інші господарські будівлі збудовані в 1960, 1989 роках. Звітом житлового будинку з надвірними спорудами складеного ЕТВО "Придністров`я" на підставі договору № 73 від 06.03.2020 стверджується, що ринкова вартість житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 становить - 54000 грн.

Довідкою № 101, виданою 06.03.2020 виконавчим комітетом Сороківської сільської ради Городенківського району Івано-Франківської області підтверджується, що за житловим будинком по АДРЕСА_1 зареєстрована земельна ділянка площею 0,13 га для обслуговування житлового будинку.

З метою отримання свідоцтва про право на спадщину позивачка, як спадкоємець, яка прийняла спадщину, у складі якої є нерухоме майно, звернулася до нотаріуса за видачею їй свідоцтва про право на спадщину за заповітом на нерухоме майно, як передбачено ч. 1 ст.1296 ЦК України. Проте, Постановою приватного нотаріуса Городенківського РНО Стефурак Н.Я. від 02.03.2020 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на житловий будинок АДРЕСА_1 з посиланням на те, що спадковий житловий будинок відносився до колгоспного двору та частка померлого в даному житловому будинку конкретно не визначена.

Статтею 317 Цивільного кодексу України визначено, що власникові належать права володіння, користування та розпорядження майном. Згідно ст. 328 Цивільного кодексу України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Передбачених згаданою статтею підстав неправомірності набуття позивачкою, як спадкоємцем за заповітом, права власності на будинок з господарськими будівлями і спорудами судом не встановлено, відповідачі позов визнають, тому суд приходить до переконання, що є підстави для задоволення позовних вимог.

На підставі ст.ст. 120,123,563 ЦК УРСР (1963 р.), ст.ст. 5, 316, 317, 325, 328, 1216, 1217, 1222, 1223, 1233, 1241, 1268-1270, 1296-1297 ЦК України (2003р.), керуючись ст. ст. 206, 223, 258, 259, 263-265, 268,273, 352,354 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташованими по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду або через Городенківський районний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Місце проживання позивачки ОСОБА_1 - АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_7 .

Місце проживання відповідачки ОСОБА_2 - АДРЕСА_1 .

Місце проживання відповідача ОСОБА_3 - АДРЕСА_2 .

Суддя: Гайдич Р. М.