Дата документу 30.09.2020 Справа № 313/1805/18
Запорізький Апеляційний суд
ЄУН 313/1805/18Головуючий у 1-й інстанції Кравцов С.О.
Пр. № 22-ц/807/2784/20-2Суддя-доповідач Гончар М.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді (судді-доповідача) Гончар М.С.

суддів Маловічко С.В., Подліянової Г.С.,

за участі секретаря Путій Д.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 на ухвалу Веселівського районного суду Запорізької області від 11 червня 2020 року про забезпечення позову ОСОБА_3 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2018 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеним позовом (а.с. 2-4), в якому просив стягнути з відповідача суму боргу за договором позики від 12.11.2015 року в розмірі 15000,00 доларів США, що в гривневому еквіваленті згідно курсу НБУ станом на 17.12.2018 року, - складає суму в розмірі 417450,00 грн., судові витрати покласти на відповідача.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції ОСОБА_4 (а.с. 9).

Ухвалою суду першої інстанції від 31 січня 2019 року (а.с. 10) провадження у цій справі було відкрито.

У червні 2020 року позивач ОСОБА_3 звернувся до суду із заявою про забезпечення позову (а.с. 69-70), яка обґрунтована тим, що 12 листопада 2015 року між позивачем та відповідачем було укладено договір позики, відповідно до якого відповідачу була надана та нею отримана грошова сума в розмірі 15000,00 доларів США з терміном повернення коштів до 25.12.2015 року. Факт укладення договору позики підтверджується власноручно написаною розпискою. Станом як на дату звернення з даним позовом так й по сьогоднішній день відповідач в зазначений строк борг не повернула та свої зобов`язання за укладеним договором не виконала. Відповідач взагалі не виконує зобов`язання з повернення боргу, відповідач будь-яким чином уникає від спілкування, ігнорує всі звернення щодо своєчасного та належного виконання грошового зобов`язання. Станом на день звернення позивача до суду із заявою про забезпечення позову рішення у даній справі не ухвалено. Відповідач, на думку позивача, зловживаючи своїми процесуальними правами, невиправдано затягує розгляд справи по суті шляхом відкладення розгляду справи та безпідставними зверненнями до правоохоронних органів. Враховуючи викладене та беручі до уваги суму коштів, яка підлягає поверненню відповідачем, у позивача наявні реальні підстави вважати, що відповідач, зловживаючи своїми процесуальними права шляхом затягування розгляду справи по суті та враховуючи безспірність та суттєвий розмір позовних вимог може вчинити дії, направлені на приховування наявного у неї майна, на яке можливо накласти стягнення у разі задоволення позову і подальшого примусового виконання рішення суду, що матиме своїм наслідком суттєве ускладнення або неможливість його виконання.

Ухвалою Веселівського районного суду Запорізької області від 11 червня 2020 року (а.с. 26) заяву позивача ОСОБА_3 про забезпечення позову у цій справі задоволено в повному обсязі.

Накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві власності: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 виданий Веселівським РВ УМВС України в Запорізькій області від 23.09.2005 року та яка зареєстрована та мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм процесуального права судом першої інстанції при її постановленні, відповідач ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у своїй апеляційній скарзі (а.с. 92-96) просила ухвалу суду першої інстанції у цій справі скасувати та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову у цій справі відмовити у повному обсязі, судові витрати покласти на позивача.

В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (а.с. 110).

Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою на ухвалу суду першої інстанції у цій справі відкрито 17 серпня 2020 року (а.с. 112), справу призначено до апеляційного розгляду (а.с.113).

Позивач подала апеляційному суду відзив на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі (а.с. 190-195).

У судове засідання 30 вересня 2020 року повідомлені апеляційним судом належним чином про дату, час і місце розгляду цієї справи (а.с. 122-123) всі учасники цієї справи, окрім представника відповідача ОСОБА_1 адвоката Кравець О.О. (а.с.106), не з`явились.

Відповідач ОСОБА_1 про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістила, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавала.

Позивач ОСОБА_3 подав апеляційному суду заяву (а.с. 126), в якій просив апеляційний суд розгляд цієї справи відкласти з метою укладення ним угоди на надання правової допомоги з адвокатом.

Проте, за змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.

Крім того, встановлено, що позивач ОСОБА_3 отримав судову повістку апеляційного суду на дане судове засідання ще 28.08.2020 року (а.с.123) і у нього було достатньо часу з цієї дати і до даного судового засідання 30.09.2020 року для укладення ним угоди на надання правової допомоги з адвокатом.

Також, в силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції має бути розглянута протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання сторін позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_1 і на підставі ст. 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив: у задоволенні заяви позивача про відкладення розгляду справи відмовити, розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю сторін позивача ОСОБА_3 та відповідача ОСОБА_1 за присутністю представника останньої адвоката Кравець О.О. (а.с.106).

Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення відповідача ОСОБА_1 за присутністю представника останньої адвоката Кравець О.О., перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 у цій справі підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В силу вимог ст. 374 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (п.1), …змінити рішення (п.2).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України в редакції суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для …зміни рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин (ст. 376 ч. 4 ЦПК України).

В силу вимог ст. 258 ч. 1 п. 1, 3 ЦПК України судовими рішеннями є ухвали, постанови.

За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.

Встановлено, що суд, першої інстанції, задовольняючи заяву позивача у цій справі у повному обсязі, правильно керувався ст.ст. 151-153 ЦПК України та виходив із такого.

Відповідно до ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно із ч. 2 ст. 149 ЦПК України забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

В силу вимог п.1 ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову спрямоване, насамперед, проти несумлінних дій відповідача. Позивач зазначав, що він звертався до відповідача щодо повернення боргу, але він так його і не повертає, уникає зустрічей, тому єдиним способом захисту своїх порушених прав позивач вважає лише стягнення коштів у судовому порядку.

Апеляційним судом встановлено, що станом на час апеляційного перегляду законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову у цій справі судом першої інстанції вже ухвалено рішення 10 липня 2020 року про задоволення позову позивача у цій справі у повному обсязі (а.с. 83-86), яке не набрало законної сили та також оскаржується відповідачем в апеляційному порядку у цій справі, апеляційну скаргу на рішення апеляційним судом ще не розглянуто (а.с. 98-100, 124-125).

Проте, апеляційний суд при перевірці законності та обґрунтованості ухвали суду першої інстанції про забезпечення позову у цій справі має виходити із матеріалів справи та доказів, наявних у матеріалах цієї справи станом на час постановлення цієї ухвали (11 червня 2020 року а.с. 86 ),тобто які були предметом дослідження суду першої інстанції.

При вищевикладених обставинах цієї справи, резолютивну частину вказаної ухвали суду першої інстанції у цій справі слід змінити, доповнивши останню уточненням про те, що накладення арешту здійснюється судом у цій справі лише в межах суми позовних вимог 417450,00 грн. (ціна позову а.с. 2).

Оскільки, саме таке забезпечення позову позивача у цій справі лише в межах позовних вимог (ціни позову) та лише на час розгляду цієї справи судом першої інстанції є достатнім і не може порушувати і не порушує прав відповідача у цій справі.

При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги відповідача ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 лише частково ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи.

За таких обставин, апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 слід задовольнити частково, ухвалу Веселівського районного суду Запорізької області від 11 червня 2020 року у цій справі слід змінити, доповнивши резолютивну частину ухвали про накладення арешту на вищезазначене майно відповідача «лише в межах суми позовних вимог 417450,00 грн.»; в іншій частині ухвалу суду першої інстанції слід залишити без змін.

В силу вимог ст. 141 ч. 1 ЦПК України задоволення апеляційної скарги відповідача лише частково при вищевикладених обставинах, остання не має права на компенсацію за рахунок позивача будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.

Керуючись ст.ст. 12, 81-82, 89, 141, 367-368, 371 372, 374 - 376, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 задовольнити частково.

Ухвалу Веселівського районного суду Запорізької області від 11 червня 2020 року у цій справі змінити, доповнивши резолютивну частину ухвали про накладення арешту лише в межах суми позовних вимог 417450,00 грн.

В іншій частині ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.

Повний текст постанови апеляційним судом складений 01.10.2020 року.

Головуючий суддяСуддяСуддя
Гончар М.С. Маловічко С.В.Подліянова Г.С.