Справа № 930/3045/19
Провадження №2/930/250/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

23.03.2020 року м. Немирів

Немирівський районний суд Вінницької області

в складі головуючого судді Царапори О.П.

при секретарі Вакар Г.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Немирів в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок злочину передбаченого ч. 3 с т. 185 КК України ,-

В С Т А Н О В И В :

Виклад позицій позивача та відповідача.

Вироком Немирівського районного суду Вінницької області від 24.07.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. З КК України та призначено йому покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України засудженого ОСОБА_2 звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Прокурор Немирівської місцевої прокуратури звернувся до Вінницького апеляційного суду із апеляційною скаргою, в якій просив вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 24.07.2019 року, яким ОСОБА_2 засуджено за ч. З ст. 185 КК України змінити. З мотивувальної частини вироку виключити вказівку про вчинення злочину ОСОБА_2 разом з ОСОБА_5 . Вказати в мотивувальній частині вироку про вчинення злочину ОСОБА_2 разом з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження. В решті вирок залишити без змін.

30.09.2019 року ухвалою Вінницького апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу прокурора Немирівської місцевої прокуратури задоволено.

Виключено з мотивувальної частини вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 24.07.2019 року вказівку про вчинення злочину ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 .

У мотивувальній частині вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 24.07.2019 року зазначено про вчинення злочину ОСОБА_2 разом з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження. В решті вирок залишено без змін.

Відповідно до обставин справи, 19 листопада 2017 року близько 03:00 год. неповнолітній ОСОБА_2 , маючи намір на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), поєднане із проникненням у інше приміщення, діючи за попередньою змовою з ОСОБА_5 на кінській повозці приїхали до домоволодіння ОСОБА_1 , що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 де з метою виконання свого злочинного умислу, направленого на таємне викрадення чужого майна (крадіжку), де шляхом вільного доступу, умисно, таємно з корисливих спонукань здійснили крадіжку належної останньому нової (не бувшої у використанні) картоплесаджалки до мотоблоку торгової фірми «Кентавр КСМ-1Ц», вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1280-1284/19-21 від 13.02.2019 складає 2675 грн. 38 коп., бувшої у використанні ручної бензопили торгової фірми «GOODLUK» моделі «GL 4500 M ORIGAINAL», вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1280-1284/19-21 від 13.02.2019 складає 656 грн. 16 коп. та бувшого у використанні бензинового тримеру торгової фірми «LIDER» моделі «БТ-52», вартість якого відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1280-1284/19-21 від 13.02.2019 складає 1048 грн. 65 грн., бувшої у використанні електричної дрилі торгової фірми «DWT» моделі «ВМ-400 С», вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1280-1284/19-21 від 13.02.2019 складає 188 грн. 60 коп., бувшої у використанні куто-шліфувальної машинки (болгарки) торгової фірми «ПРОТОН МШУ-230/2550», вартість якої відповідно до висновку судово-товарознавчої експертизи № 1280-1284/19-21 від 13.02.2019 складає 945 грн. 40 коп., після чого продали невстановленій слідством особі дані речі розпорядившись у такий спосіб викраденими речами на власний розсуд, чим завдали ОСОБА_1 майнової шкоди на загальну суму 5514 (п`ять тисяч п`ятсот чотирнадцять) гривень 19 (дев`ятнадцять) копійок.

Так як у ОСОБА_2 відсутнє майно, достатнє для відшкодування завданої ним шкоди, тому цивільними відповідачами по даній справі є його батьки - ОСОБА_7 та ОСОБА_4 .

Відповідачі обіцяли добровільно відшкодувати завдані збитки, але не виконали своєї обіцянки.

Згідно висновків судово-товарознавчих експертиз, зазначених вище,відповідачі мають відшкодувати позивачу кошти в розмірі 5514, 19 гривень

Крім матеріального збитку позивачу ОСОБА_1 було завдано і моральну шкоду, яка полягає в наступному: внаслідок викладених обставин по даній справі позивач пережив страх, сильні душевні хвилювання через цілісність та непорушність свого майна, порушились його робочі та життєві плани, змушений був вживати додаткових заходів для організації свого життя.

Завдану йому моральну шкоду ОСОБА_1 оцінює в сумі 8000.00 тисяч гривень.

Такі обставини й стали підставою звернути до відповідачів з даним позовом..

Заяви (клопотання) учасників справи.

23.03.2020 року від представника позивача адвоката Примакової В.В. надійшла письмова заява про розгляд справи без її участі, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити.

Заяв і клопотань від відповідачів до суду не надходили.

Відзив на позов із викладенням своїх заперечень, відповідно до норм діючого ЦПК України, до суду вони не подавали, заяв про визнання ними позовних вимог чи відкладення розгляду справи до суду не надходило, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі від 29.11.2019 року.

Процесуальні дії у справі

Ухвалою суду від 29.11.2019 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Цією ж ухвалою прийнято рішення про розгляд справи у порядку загального позовного провадження. Розгляд справи призначено на 13 годину 30 хв на 23.01.2020 року.

Вказаною ухвалою суду відповідачам було запропоновано надати в 15-денний строк з дня отримання даної ухвали відзив на позовну заяву, а тому ухвалу суду від 29.11.2019 року направлено на адресу відповідачів.

Відповідачі відзиву на позовну заяву не подавали.

Ухвалою суду від 23.01.2020 року було закрито підготовче судове засідання, а справу призначено до судового розгляду на 12.02.2020 на 08:45 год.

Ухвалою суду від 23.03.2020 року було вирішено провести заочний розгляд та ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Відповідачі у судові засідання 23.01.2020 року, 12.02.2020 року та 23.03.2020 року не з"явилися, відзив на позовну заяву не подавали.

Відповідно до ч.3ст. 131 ЦПК України, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що сторони та інші особи, які беруть участь у справі, не з`явились в судове засідання без поважних причин.

Таким чином, суд вважає, що відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин, причину неявки суду не повідомив, про час і місце судового засідання був повідомлені належним чином .

Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

Враховуючи, що у справі маються достатні дані про права і взаємовідносини сторін, відповідач належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду справи, суд вважає можливим розглянути справу за відсутності відповідача та, зі згоди позивача, ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Тому, суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності відповідача у порядку заочного провадження що відповідає вимогам статей 280-281 ЦПК України з дотриманням встановлених законом вимог і постановити заочне рішення.

Відповідно до п. 1 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Фактичні обставини, встановлені Судом та зміст спірних правовідносин.

Вирішуючи спір, суд встановив факт заподіяння ОСОБА_1 як потерпілому від злочину матеріальної та моральної шкоди, що підтверджується наступними доказами.

У провадженні Немирівського районного суду Вінницької області знаходилось кримінальне провадження по обвинуваченню ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні злочину передбаченого ст. 185 ч. З КК України. Згідно втроку суду йому покарання у вигляді 3-х років позбавлення волі.

На підставі ст. ст. 75, 104 КК України засудженого ОСОБА_2 було звільнено від відбування призначеного покарання з випробовуванням встановивши йому іспитовий строк тривалістю 1 рік.

Прокурор Немирівської місцевої прокуратури звернувся до Вінницького апеляційного суду із апеляційною скаргою, в якій просив вирок Немирівського районного суду Вінницької області від 24.07.2019 року, яким ОСОБА_2 засуджено за ч. З ст. 185 КК України змінити. З мотивувальної частини вироку виключити вказівку про вчинення злочину ОСОБА_2 разом з ОСОБА_5 та вказати в мотивувальній частині вироку про вчинення злочину ОСОБА_2 разом з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження. В решті вирок залишити без змін.

30.09.2019 року ухвалою Вінницького апеляційного суду Вінницької області апеляційну скаргу прокурора Немирівської місцевої прокуратури задоволено.

Виключено з мотивувальної частини вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 24.07.2019 року вказівку про вчинення злочину ОСОБА_6 разом з ОСОБА_5 .

Вказано в мотивувальній частині вироку Немирівського районного суду Вінницької області від 24.07.2019 року про вчинення злочину ОСОБА_2 разом з особою, матеріали щодо якої виділено в окреме провадження. В решті вирок залишено без змін (а.с.9,10-12).

Внаслідок скоєного злочину ОСОБА_1 була заподіяна, як матеріальна шкода в розмірі 5514, 19 гривень та моральна шкода, яку ОСОБА_1 оцінює в сумі 8000.00 тисяч гривень.

Цивільний позов по кримінальному провадженню позивачем не заявлявся.

Добровільно відповідач ОСОБА_2 шкоду, заподіяну злочином не відшкодував через відсутність майна, достатнього для відшкодування завданої ним шкоди, тому цивільними відповідачами по даній справі є його батьки - ОСОБА_7 та ОСОБА_4

Відповідно до вимог частини 7 статті 128 КПК України, особа, яка не предявила цивільного позову в кримінальній справі, має право предявити його в порядку цивільного судочинства.

Згідно із ч. 6 ст. 82 Цивільного процесуального кодексу України (далі ЦПК України) вирок у кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності, які набрали законної сили, є обовязковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Позивач надав суду належні та допустимі докази для стягнення з відповідача матеріальної та моральної шкоди, завданої злочином, а тому суд визнає достовірність цих доказів з урахуванням того, що вони відповідають і не суперечать матеріалам справи, узгоджуються між собою і не викликають сумніву у суда.

Моральна шкода, яка заподіяна ОСОБА_1 неправомірними діями ОСОБА_2 полягає в фізичному болю, душевних стражданнях через цілісність та непорушність свого майна, порушенням його робочих та життєвих планів, що змусило його вживати додаткових заходів для організації свого життя

Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 55 Конституції України, кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 04 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 року), яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, є частиною національного законодавства України, встановлено, що кожен при вирішенні питання щодо його цивільних прав та обовязків... має право на справедливий і відкритий розгляд упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Статтею 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Захист цивільних прав це передбачені законом способи охорони цивільних прав у разі їх порушення чи реальної небезпеки такого порушення.

Під способами захисту цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання (ч.1 ст.15 ЦК України).

Під способами захисту субєктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Частиною 2 статті 16 ЦК України встановлено перелік способів захисту цивільних прав та інтересів, зокрема п.п. 8, 9 визначено такі способи, як відшкодування майнової та моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з положеннями ст. 22 ЦК України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до вимог ст.ст.1166, 1195 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Фізична або юридична особа, яка завдала шкоди каліцтвом або іншим ушкодженням здоровя фізичній особі, зобовязана відшкодувати потерпілому витрати, викликані необхідністю посиленого харчування, на придбання ліків, стороннього догляду, тощо.

Згідно зі ст.ст. 23, 1167 ЦК України, особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини. Моральна шкода полягає у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у звязку із протиправною поведінкою щодо неї… Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань… При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не повязана з розміром цього відшкодування.

У п.3 Постанови ПВС України №4 від 31.03.1995 року "Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди" (з подальшими змінами і доповненнями) роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних і фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Висновки суду

При розгляді даного цивільно правового спору судом встановлено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: дії ОСОБА_2 були неправомірними, між його діями та спричиненими злочином збитками ОСОБА_1 , яких він завдав, що вказує на безпосередній причинний звязок і вину відповідача, що є підставою для цивільно правової відповідальності.

Отже, аналіз досліджених та оцінених доказів переконують суд у тому, що позивачем доведено факт порушення відповідачем його права на відшкодування матеріальної і моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням, а тому позов вчастині матеріальної шкоди підлягає до задоволення у повному обсязі.

При визначені розміру грошового відшкодування моральної шкоди, заподіяної ОСОБА_1 у зв`язку з перенесеним ним сильним душевним болем, завданим ОСОБА_2 суд враховує моральні переживання позивача повязанні зі стражданнями через цілісність та непорушність свого майна, порушенням його робочих та життєвих планів, що змусило його вживати додаткових заходів для організації свого життя, а тому вважає за можливе позов в частині стягнення моральної шкоди задовольнити повністю і стягнути з відповідачів на користь ОСОБА_1 моральну шкоду в сумі 8000 гривень.

Однак, заявлені Позивачем ОСОБА_1 позовні вимоги вчастині стягнення матеріальної та моральної з відповідачів у солідарному порядку підлягають до часткового задоволення, а саме у рівних частках за кожним, як і до частково задоволення підлягають судові витрати, оскільки не підтверджуються належними доказами.

Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Згідно з вимогами ч.6ст.141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Таким чином, підлягає стягненню з відповідачів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 судовий збір в сумі 800 гривень за позовні вимоги про відшкодування моральної шкоди, у стягненні судових витрат на правову допомогу відмовити , оскільки така вимога не закріплена належними доказами.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 2-5, 7, 8, 10 - 13, 81, 83, 89, 133, 141, 247, 258, 259, 263 265, 268, 273, 279 ЦПК України, на підставі ст.51 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (Рим, 4 листопада 1950 р., ратифікована Україною 17 липня 1997 р.), ст. ст.15, 16, 22, 23, 1166, 1167, 1195 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 , - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 та ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 у рівних частинах з кожним кошти в сумі 5514 (п`ять тисяч п`ятсот чотирнадцять) гривень 19 копійок в рахунок відшкодування матеріальної шкоди, 8000 (вісім тисяч) гривень в рахунок відшкодування моральної шкоди, а також судовий збір в розмірі 800 (вісімсот) гривень.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивач має право оскаржити заочне рішення шляхом подання апеляційної скарги до Вінницького апеляційного суду через Немирівський районний суд Вінницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач, якому рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Відповідач, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за вебадресою: https://court.gov.ua/fair/ на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет.

Суддя: (підпис)

Згідно з оригіналом

Виготовлено з автоматизованої системи документообігу суду

Оригінал судового рішення знаходиться у матеріалах справи № 930/3045/19

Копію засвідчено "___ "_________________

Суддя Немирівського районного суду

Вінницької області О.П. Царапора