Дата документу 23.09.2020
Справа № 937/3416/20
Провадження № 2-о/937/366/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 року м. Мелітополь

Мелітопольський міськрайонний суд Запорізької області в складі:

головуючого: судді Редько О.В.,

за участі секретаря Колеснікової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Мелітополі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Мелітопольський міськрайонний відділ реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту смерті,

В С Т А Н О В И В:

І. КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ.

Заявник звернувся до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області з заявою, в якій просить встановити факт смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який помер в с. Ярке Поле, АР Крим, ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Заява обґрунтована тим, що заявник ОСОБА_1 є сином померлого ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Ярке Поле, АР Крим помер ОСОБА_3 . На підтвердження факту смерті були надані документи: довідка про смерть, лікарське свідоцтво про смерть, довідка про причину смерті. Заявник звернувся до Мелітопольського міськрайонного відділу реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) з заявою про видачу свідоцтва про смерть, однак йому було відмовлено.

ІІ. ЗАЯВИ (КЛОПОТАННЯ) УЧАСНИКІВ СПРАВИ.

Від заявника на адресу суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, просить задовольнити заяву.

Представник заінтересованої особи Мелітопольського міськрайонного відділу реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) в судове засідання не з`явився, від нього надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, не заперечує проти задоволення заяви.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням заяв сторін про слухання справи за їх відсутності, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІІ. ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ ТА ЗМІСТ СПІРНИХ ПРАВОВІДНОСИН.

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є сином ОСОБА_2 , що підтверджується наданою копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 /а.с.7/.

Згідно довідки про смерть № 66 від 28 січня 2015 року виданої Кіровським районним відділом записів актів громадянського стану Департаменту записів громадського стану Міністерства юстиції Республіки Крим 26 січня 2015 року в с. Ярке Поле, АР Крим помер ОСОБА_2 /а.с.21/.

Згідно лікарського свідоцтва про смерть № 31 від 28.01.2015 року ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 с. Ярке Поле, АР Крим /а.с.20/.

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого Кіровським районним відділом записів актів громадянського стану Департаменту записів актів громадянського стану Міністерства юстиції Республіки Крим, ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_2 , про що зроблено актовий запис № 66 /а.с.9/.

Згідно відмови Мелітопольського міськрайонного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Містерства юстиції (м. Дніпро) від 26.02.2020 року у проведенні державної реєстрації смерті було відмовлено, оскільки заявником не пред`явлено документ, який відповідає нормам законодавства /а.с.10/.

ІV. МОТИВИ СУДУ ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА.

Відповідно до п. 2 ч. 1, п. 2 ч. 4, ч. 6 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: 2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою. Державна реєстрація смерті проводиться за місцем проживання заявника у разі: 2) встановлення у судовому порядку факту смерті. Державна реєстрація смерті проводиться за заявою родичів померлого, представників органу опіки та піклування, працівників житлово-експлуатаційних організацій, адміністрації закладу охорони здоров`я, де настала смерть, та інших осіб.

Відповідно до ч.ч. 1 - 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», у разі порушення положень цього Закону державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Так, в березні 2014 року територія АР Крим була анексована Російською Федерацією та на території АР Крим було запроваджене законодавство Російської Федерації.

Тому зазначені вище довідка про смерть та свідоцтво про смерть, відповідно до положень Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» є недійсними і не створюють правових наслідків. В зв`язку з чим заявник не може зареєструвати смерть свого батька.

Судом було встановлено, що реєстрація смерті в органах реєстрації актів цивільного стану держави Україна не проводилась.

Оцінюючи надані заявником документи, які були видані на території, де органи державної влади не здійснюють свої повноваження, суд враховує, що смерть громадянина України на окупованій території є юридичним фактом, що є наслідком виникнення, зміни або припинення особистих чи майнових прав.

Таким чином, суд вважає доведеним факт, що має юридичне значення, - смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ташкент Узбекистан, громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Ярке Поле, АР Крим.

На підставі вищевикладеного, аналізуючи забрані у справі докази, кожний окремо та всі в сукупності, враховуючи, що встановлення даного факту, що має юридичне значення, заявниці необхідно для державної реєстрації смерті її чоловіка, суд приходить до висновку про можливість задоволення заяви та встановлення факту смерті.

Керуючись ст.ст. 19, 263 - 265, 317, 319, 430 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа Мелітопольський міськрайонний відділ реєстрації актів цивільного стану Південно Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про встановлення факту смерті задовольнити в повному обсязі.

Встановити факт смерті громадянина України, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Таншкент, Узбекистан, який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Ярке Поле, АР Крим.

Рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Суддя Мелітопольського

міськрайонного суду О.В. Редько