Ухвала

06 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 202/25035/13-ц

провадження № 61-7729св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А.,

розглянув заяву судді Луспеника Д. Д. про самовідвід у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі штрафів за договором іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 березня 2020 року,

ВСТАНОВИВ:

У травні 2013 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк») звернулося до суду з указаним вище позовом.

Рішенням Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2016 року у задоволенні позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі штрафів за договором іпотеки відмовлено. Провадження у справі в частині позовних вимог ПАТ КБ «ПриватБанк» до ПАТ «Акцент-Банк» про стягнення заборгованості зі штрафів за договором іпотеки закрито.

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня

2016 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» відхилено. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня

2016 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду від 20 лютого 2019 року у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (головуючий), Білоконь О. В., Синельникова Є. В., Хопти С. Ф.

(суддя-доповідач), Черняк Ю. В.,касаційну скаргу ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 08 грудня 2016 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (провадження № 61-18560св18).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 05 березня 2020 року апеляційну скаргу АТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 26 вересня 2016 року скасовано та ухвалено нове судове рішення. Позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволено. Стягнуто солідарно з ПАТ «Акцент-Банк», ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість зі штрафів за договором іпотеки № ДІ-252 від 30 січня 2008 року в розмірі 971 430,35 грн.

04 травня 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 березня 2020 року, в якій просить скасувати оскаржене судове рішення та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Відповідно до вимог статті 33 ЦПК України автоматизованою системою розподілу справ визначено колегію суддів у складі судді-доповідача Луспеника Д. Д. та суддів: Гулька Б. І., Кривцову (Коломієць) Г. В.

Ухвалою Верховного Суду від 19 травня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено, касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху для усунення її недоліків, а саме запропоновано заявнику сплатити судовий збір за подання касаційної скарги у розмірі 6 882,00 грн та надати документ, що підтверджує його сплату. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

Розпорядженням заступника керівника апарату Верховного Суду - керівника секретаріату Касаційного цивільного суду від 26 серпня 2020 року

№ 2096/0/226-20призначено повторний автоматизований розподіл судової справи між суддями у зв`язку з відпусткою судді Коломієць Г. В. на підставі повідомлень судді Луспеника Д. Д. від 26 серпня 2020 року.

Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 серпня 2020 року, справу призначено

судді-доповідачеві Луспенику Д. Д., судді, які входять до складу колегії: Гулько Б. І., Лідовець Р. А.

Ухвалою Верховного Суду від 28 серпня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі № 202/25035/13-ц, витребувано матеріали зазначеної справи з Індустріального районного суду м. Дніпропетровська, відмовлено

у задоволенні клопотанняОСОБА_1 про зупинення виконання постанови Дніпровського апеляційного суду від 05 березня 2020 року.

У вересні 2020 року матеріали вищевказаної цивільної справи надійшли до Верховного Суду.

Суддя-доповідач Луспеник Д. Д. заявив про самовідвід у справі з тих підстав, що він брав участь у перегляді цієї справи в суді касаційної інстанції, за наслідком якого Верховним Судом прийнято постанову

від 20 лютого 2019 року (провадження № 61-18560св18), в якій висловлювалася правова позиція щодо вирішення спору.

Заява про самовідвід підлягає задоволенню.

Підстави для відводу (самовідводу) судді визначені у статтях 36, 37 ЦПК України.

Пунктом 5 частини першої статті 36 ЦПК України визначено, що суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно з частиною першою статті 39 ЦПК України з підстав, зазначених

у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Відповідно до частини першої статті 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Як зазначає Європейський суд з прав людини, найголовніше - це довіра, яку в демократичному суспільстві повинні мати суди у громадськості (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 48).

Наявність безсторонності для цілей пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначається за допомогою суб`єктивного критерію, тобто оцінювання особистого переконання конкретного судді у конкретній справі, а також за допомогою об`єктивного критерію, тобто з`ясування того, чи надав цей суддя достатні гарантії для виключення будь-якого законного сумніву з цього приводу (Hauschildt Case, № 11/1987/134/188, § 46).

Суддя Верховного Суду Луспеник Д. Д. раніше брав участь у перегляді цієї справи в суді касаційної інстанції та висловлював свою правову позицію щодо спірних правовідносин, тому з метою уникнення сумнівів

у неупередженості чи об`єктивності судді, заяву про самовідвід слід задовольнити та передати справу для проведення повторного автоматизованого розподілу.

З огляду на викладене, колегія суддів Верховного Суду зробила висновок про наявність обґрунтованих підстав для задоволення заяви про самовідвід судді Луспеника Д. Д.

Керуючись статтями 36, 39, 40 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Заяву судді Верховного Суду Луспеника Дмитра Дмитровича про самовідвід задовольнити.

Відвести суддю Луспеника Дмитра Дмитровича за його заявою від участі

у розгляді справи за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі штрафів за договором іпотеки за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 05 березня 2020 року.

Передати цивільну справу № 202/25035/13-ц за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до публічного акціонерного товариства «Акцент-Банк», ОСОБА_1 про стягнення заборгованості зі штрафів за договором іпотеки передати для проведення повторного автоматизованого розподілу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець