СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/4685/20

пр. № 2-о/759/411/20

18 березня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Войтенко Ю.В.,

секретаря судового засідання Семененко В.С.,

розглянувши цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , подану її представником Коростильовим Володимиром Борисовичем , заінтересована особа: Святошинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту смерті,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_2 , в інтересах ОСОБА_1 , звернувся до Святошинського районного суду м. Києва із заявою про встановлення факту смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганськ. Заява мотивована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Луганськ померла мати заявниці ОСОБА_1 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . 12.03.2020 року представник ОСОБА_1 за довіреністю, Коростильов В.Б. , звернувся до Святошинського районного у місті Києві відділу ДРАЦС ЦМУ МЮ (м. Київ) щодо реєстрації смерті ОСОБА_3 . Проте, Святошинський районний у м. Києві відділ ДРАЦС ЦМУ МЮ (м.Київ), виніс відмову у проведенні державної реєстрації смерті, ОСОБА_3 , яка померла, ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі відсутності, для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразку відповідно до законодавства України. Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідно ОСОБА_1 , для державної реєстрації смерті померлої особи, проведеної державним органом України.

В судове засідання представник заявника та заявник не з`явилися, в прохальній частині простять розглянути заяву без їх участі.

Заінтересована особа Святошинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України у судове засідання свого представника не направила, про розгляд справи повідомлялась належним чином, надала заяву, де просить розглянути справу за відсутності представника.

Суд, дослідивши матеріали справи, письмові докази, оцінивши їх у сукупності дійшов до таких висновків.

Відповідно до свідоцтва про смерть від 26.02.2020 серії НОМЕР_1 , виданого Каменнобродським відділом ДРАЦС, Лікарського свідоцтво про смерть №00034 від 20.02.2020 ОСОБА_3 , померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9, 10).

Згідно з свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_1 , батьками якої зазначено ОСОБА_5 та ОСОБА_3 (а.с. 11).

Відповідно до свідоцтва про укладення шлюбу, ОСОБА_6 та ОСОБА_1 08.06.1985 року зареєстрували шлюб зі зміною прізвища ОСОБА_1 на « ОСОБА_1 » (а.с. 12).

Відповідно до відмови у проведенні державної реєстрації смерті від 12.03.2020 №275/20.10-73 у проведенні державної реєстрації смерті на підставі пред`явлених документів заявнику відмовлено з підстав, що для підтвердження факту смерті пред`явлено документи, видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження (а.с. 13).

Відповідно п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.

За змістом ч. 1 ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; або рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Форма та порядок видачі документа про смерть, на підставі яких здійснюється державна реєстрація смерті, встановлена Наказом Міністерства охорони здоров`я України «Про впорядкування ведення медичної документації, яка засвідчує випадки народження і смерті» від 08.08.2006 року №545.

Відповідно до положень наказу, підставами для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть, форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; б) фельдшерська довідка про смерть, форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення. Суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті (п.8 ч.1 ст.315 ЦПК України).

Згідно ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до Постанови Верховної Ради України «Про визнання окремих районів, міст, селищ і сіл Донецької та Луганської областей тимчасово окупованими територіями» визнано тимчасово окупованими територіями окремі райони, міста, селища і села Донецької та Луганської областей, в яких відповідно до Закону України "Про особливий порядок місцевого самоврядування в окремих районах Донецької та Луганської областей" запроваджується особливий порядок місцевого самоврядування, до моменту виведення усіх незаконних збройних формувань, російських окупаційних військ, їх військової техніки, а також бойовиків та найманців з території України та відновлення повного контролю України за державним кордоном України. Державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків (ч. 1 - ч. 3 ст. 9 Закону).

Відповідно до п. 13 постанови №5 Пленуму Верховного суду України від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», заяви про встановлення факту смерті особи в певний час приймаються до провадження суду і розглядаються за умови подання заявниками документів про відмову органів реєстрації актів громадянського стану в реєстрації події смерті. Заявник зобов`язаний обґрунтувати свою заяву посиланнями на докази, що достовірно свідчать про смерть особи у певний час і за певних обставин. При цьому слід мати на увазі, що встановлення з зазначених підстав факту смерті відрізняється від встановлення факту реєстрації смерті (яке полягає у з`ясуванні, насамперед, обставин не самої події смерті, а її реєстрації в органах реєстрації актів громадянського стану) та від оголошення особи померлою (п. 13 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» від 31.03.1995 року №5).

Враховуючи те, що свідоцтво про смерть ОСОБА_3 , видане на території, на якій органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження, воно є недійсним і не створює правових наслідків, що зумовило неможливість реєстрації її смерті у встановленому законом порядку, і усунення цього порушення іншим шляхом ніж судовим, не вбачається можливим, а також, оскільки ОСОБА_1 не може отримати від закладу охорони здоров`я або судово-медичної установи, що створені за законодавством України документ встановленої форми про смерть та на його підставі зареєструвати смерть матері - ОСОБА_3 , для проведення державної реєстрації смерті, отримання свідоцтва та довідки про смерть - ОСОБА_3 , згідно чинного законодавства України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення заяви про встановлення факту смерті у судовому порядку, що також за правилами ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» є підставою для державної реєстрації смерті органом державної реєстрації актів цивільного стану.

Відповідно до частини 2 ст. 317 ЦПК України справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 209-216, 293, 315-320, 351- 364 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Заяву адвоката ОСОБА_1, подану її представником Коростильовим Володимиром Борисовичем , заінтересована особа: Святошинський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції України про встановлення факту смерті - задовольнити.

Встановити факт смерті - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Березняги, Криушанського району, Воронезької області, Російськї Федерації, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Луганськ, з метою подальшої реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану та отримання свідоцтва про смерть.

Рішення підлягає негайному виконанню. Оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Ю.В. Войтенко