Дата документу 29.09.2020 Справа № 0818/9242/2012
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Є.У.№ 0818/9242/2012 Головуючий у 1 інстанції: Макаров В.О.
№ 22-ц/807/2202/20 Суддя-доповідач: Крилова О.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Крилової О.В.

суддів: Кухаря С.В.

Полякова О.З.

секретар: Бєлова А.В.

розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 травня 2020 року по справі за заявою Акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» про видачу дублікату виконавчого листа по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно,

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2020 року АТ «ТАСКОМБАНК» звернулося до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 травня 2020 року позовну заяву представника АТ «ТАСКОМБАНК» адвоката Железняк О.В. про видачу дублікату виконавчого документу задоволено.

Видано дублікат виконавчого листа по цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «ТАСКОМБАНК» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно, замість втраченого виконавчого листа № 0818/9242/2012, виданого 03.06.2013 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та постановити нову, якою в задоволенні заяви АТ «ТАСКОМБАНК» про видачу дублікату виконавчого листа відмовити.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно зі ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2020 року представник АТ «ТАСКОМБАНК» адвокат Железняк О.В. звернувся до суду із заявою про видачу дублікату виконавчого листа.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2013 року у справі №0818/9242/2012 було відмовлено у задоволені позову ПАТ «ТАСкомбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно.

Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 11 квітня 2013 року у справі №0818/9242/2012 апеляційну скаргу ПАТ «ТАСкомбанк» було задоволено. Скасовано рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 11 лютого 2013 року та ухвалено нове рішення, яким позов ПАТ «ТАСкомбанк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на майно задоволено.

Звернуто стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно згідно договору іпотеки № ДЗ 163-08 від 10.04.2008 року із змінами згідно з додатковим договором від 23 червня 2008 року, укладеного між ВАТ «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт» та ОСОБА_1 , а саме на: склад (літ. Д2), інструментальні майстерні (літ. Е1, Ж1), виробничі майстерні (літ. З1-2, З2-2), прохідну (літ. К2), адміністративну будівлю (літ. О-2), склад (літ. П), склад (літ. П1), будівлю побутовки (літ. Т1), фарбоцех (літ. Ш, Ш1, Ш2), побутовку (літ. Щ), навіс (літ. Э), що розташовані на земельній ділянці загальною площею 28 479,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 на праві власності, шляхом продажу на прилюдних торгах в межах виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціні на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна під час проведення виконавчих дій.

Грошові кошти, отримані від реалізації зазначеного майна направити пропорційно в рахунок погашення заборгованості ПП «Промет» перед ПAT «ТАСкомбанк» за кредитним договором № КР 11-2006 від 16.03.2006 року, укладеним між АТ «ТАС-Бізнесбанк» та ПП «Промет», яка станом на 13.09.2011 року становить 890 939, 46 грн. та складається із: заборгованості по тілу кредиту - 530 851,71 грн., заборгованості по нарахованим процентам - 225 231,83 грн., нарахованої пені - 134 855,92 грн.; та за кредитним договором № КР 22-2008 від 10.04.2008 року, укладеним між ВАТ «АБ «Бізнес Стандарт» та ПП «Промет», яка станом на 13.09.2011 року становить 8 123 744,01 грн. та складається із: заборгованості по тілу кредиту - 4 431 875,00 грн., заборгованості за нарахованими відсотками - 2 478 913,32 грн., нарахованої пені - 1 212 955, 69 грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ТАСкомбанк» сплачені у суді першої інстанції судові витрати в сумі 1 820 грн. та судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1 720,50 грн., а всього 3 540, 50 грн.

На виконання зазначеного рішення суду, Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 03.06.2013 було видано виконавчий лист №0818/9242/2012.

Зазначений виконавчий лист було пред`явлено до виконання до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області.

Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГТУЮ у Запорізькій області Косінова І.В. про повернення виконавчого документа стягувачу від 13.08.2019 року ВП №53209122 виконавчий лист №0818/9242/2012, виданий 03.06.2013 року, було повернуто стягувачу на підставі п.1 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», а саме за письмовою заявою стягувача про повернення виконавчого документа. У постанові зазначено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений для виконання в строк до 14.08.2022 року (а.с.185-191).

Відповідно до супровідного листа від 13.08.2019 року, оригінал виконавчого листа №0818/9242/2012, виданого 03.06.2013 року, було направлено на адресу стягувача - АТ «ТАСКОМБАНК» (а.с.184).

Відповідно до Акту за фактом проведення службового розслідування щодо втрати оригіналу виконавчого листа №0818/9242/2012 вбачається, що проведеним внутрішнім службовим розслідування від 16.03.2020 року було встановлено, що представником Банку 19.08.2019 року ОСОБА_2 отримано оригінал виконавчого листа №0818/9242/2012, виданого 03.06.2013 року (боржник ОСОБА_1 ) Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя, після чого виконавчий лист до виконання не пред`являвся. Проведеними заходами місцезнаходження виконавчого листа не встановлено. Таким чином, він є втраченим.

Судом встановлено, що виконавчий лист №0818/9242/2012, виданий 03.06.2013 року, на виконанні у відділі державної виконавчої служби не перебуває, його було втрачено працівником стягувача, що в свою чергу унеможливлює проведення виконавчих дій з примусового виконання рішення суду.

Матеріали справи не містять доказів того, що рішення суду по справі №0818/9242/2012 щодо звернення стягнення на предмет іпотеки - нерухоме майно згідно договору іпотеки № ДЗ 163-08 від 10.04.2008 року із змінами згідно з додатковим договором від 23 червня 2008 року, укладеного між ВАТ «Акціонерний банк «Бізнес Стандарт» та ОСОБА_1 , а саме на: склад (літ. Д2), інструментальні майстерні (літ. Е1, Ж1), виробничі майстерні (літ. З1-2, З2-2), прохідну (літ. К2), адміністративну будівлю (літ. О-2), склад (літ. П), склад (літ. П1), будівлю побутовки (літ. Т1), фарбоцех (літ. Ш, Ш1, Ш2), побутовку (літ. Щ), навіс (літ. Э), що розташовані на земельній ділянці загальною площею 28 479,0 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 , та належить ОСОБА_1 на праві власності, шляхом продажу на прилюдних торгах в межах виконавчого провадження за початковою ціною, встановленою на рівні, не нижчому за звичайні ціні на цей вид майна, на підставі оцінки, проведеної суб`єктом оціночної діяльності/незалежним експертом на стадії оцінки майна, під час проведення виконавчих дій виконано.

Враховуючи, що заборгованість перед банком не погашена, а оригінал зазначеного виконавчого листа втрачено стягувачем у вересні 2019 року, що позбавляє стягувача - АТ «ТАСКОМБАНК», пред`явити виконавчий документ до виконання та захистити свої права як кредитора у встановлений законом спосіб примусового стягнення, банк просив видати дублікат виконавчого листа.

Строк пред`явлення виконавчого листа, що був втрачений, становить до 13.08.2022 року.

Заперечуючи проти оскаржуваного судового рішення, боржник за виконавчим документом зазначав. що заявником не доведено факт втрати виконавчого листа, а наданий акт за фактом проведення службового розслідування щодо втрати оригіналу виконавчого листа №0818/9242/2012 не дає підстави встановити об`єктивні обставини втрати виконавчого листа та є таким, що складений особами, які прямо зацікавлені у позитивному результаті розгляду заяви про видачу дублікату виконавчого листа.

Натомість такі доводи не є переконливими.

Так, апелянтом не заперечується, що наразі виконання за виконавчим листом не здійснюється, він не посилається на те, що розрахувався за виконавчим документом або що вже відбулося звернення стягнення на майно.

Доводи апелянта не є переконливими і з огляду на специфіку звернення стягнення на майно, адже навіть видача дублікату виконавчого листа унеможливить подвійне стягнення у разі виявлення оригіналу виконавчого документа.

Тож апелянтом не доведено порушення його прав внаслідок ухваленого рішення про видачу дублікату виконавчого листа.

Суд першої інстанції такожє правильно врахував при ухваленні рішення принцип обов`язковості судових рішень. Так, відповідно до статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Відповідно до частини 1статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (надалі «Конвеція») та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Відповідно до статті 6 Конвенції, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Сферою регулювання статті 6 Конвенції є також виконання судового рішення. Зокрема Європейський суд з прав людини зазначає, що пункт 1 статті 6 Конвенції («Право на справедливий суд») гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо будь-яких його цивільних прав та обов`язків; таким чином, ця стаття проголошує право на доступ до суду, тобто право подати до суду позов з цивільно-правових питань. Однак, це право було б ілюзорним, якби правова система договірної держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній із сторін. Важко собі навіть уявити, щоб стаття 6 Конвенції детально описувала процесуальні гарантії, які надаються сторонам у спорі, а саме: справедливий, публічний і швидкий розгляд, - і водночас не передбачала виконання судових рішень. Якщо вбачати у статті 6 тільки проголошення доступу до судового органу та права на судове провадження, то це могло б породжувати ситуації, що суперечать принципу верховенства права, який договірні держави зобов`язалися поважати, ратифікуючи Конвенцію. Отже, для цілей статті 6 Конвенції виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина «суду» (див. рішення у справі «Горнсбі проти Греції», від 19.03.1997 року, пункт 40).

Конституційний Суд України в рішенні від 27 січня 2010 року № 3рп/2010 у справі № 1-7/2010 зробив висновок, що необґрунтована відмова у видачі дубліката виконавчого листа фактично унеможливлює виконання прийнятого судового рішення, яке набрало законної сили.

Невиконання рішення суду, яке набрало законної сили, на виконанні якого наполягає стягувач, фактично нівелює сутність судового захисту та судового рішення, що є недопустимим.

Враховуючи, що строк пред`явлення виконавчого листа по цивільній справі №0818/9242/2012 на час розгляду заяви АТ «ТАСКОМБАНК» не закінчився, на теперішній час рішення суду не виконано, заборгованість не погашена, суд першої інстанції правомірно задовольнив вимоги про видачу дублікату виконавчого листа, а тому судова колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування оскаржуваного судового рішення.

Керуючись ст. ст. 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 07 травня 2020 року у цій справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 1 жовтня 2020 року.

Головуючий О.В. Крилова

Судді: С.В. Кухар

О.З. Поляков