ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/483/20 Справа № 2-2949/10 Суддя у 1-й інстанції - Подорець О.Б. Суддя у 2-й інстанції - Єлізаренко І. А.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого судді Єлізаренко І.А.,

суддів Городничої В.С., Ткаченко І.Ю.,

за участю секретаря Заворотного К.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 березня 2011 року у справі за позовом Публічного акціонерного товариства УкрСиббанк до Приватної виробничо-комерційної фірми Віссон, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И Л А:

У грудні 2009 року ПАТ «Укрсиббанк», правонаступником якого є АТ «УкрСиббанк», звернулися до суду із позовом до приватної виробничо-комерційної фірми «Віссон», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В обґрунтування позовних вимог ПАТ «УкрСиббанк» посилалися на те, що 18 серпня 2008 року між банком та ПВКФ «Віссон» було укладено кредитний договір №0, відповідно до умов якого банк надав ПВКФ «Віссон» кредит у розмірі 300000 доларів США. З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 були укладені договори поруки № 224246 та №224244 від 18 серпня 2008 року, відповідно до умов яких він зобов`язався солідарно відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання зобов`язання ПВКФ «Віссон» за кредитним договором. Також 18 серпня 2008 року у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 були укладені договори поруки №224247 та №224245, відповідно до умов яких вона зобов`язалася солідарно відповідати перед банком за повне та своєчасне виконання зобов`язання ПВКФ «Віссон» за кредитним договором. Позичальник зобов`язання за кредитним договором належним чином не виконував, у зв`язку з чим, станом на 03 грудня 2009 року виникла заборгованість у розмірі 2 552 833, 05 грн. Посилаючись на зазначені обставини, ПАТ «УкрСиббанк» просили суд стягнути у солідарному порядку із ПВКФ «Віссон», ОСОБА_2 та ОСОБА_1 кредитну заборгованість у розмірі 2 552 833, 05 грн.

Заочним рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 березня 2011 року задоволено позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк». Стягнуто солідарно з відповідачів ПВКФ «Віссон», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором №0 від 18 серпня 2008 року у розмірі 2 552 833, 05 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат (т. 1 а.с. 105).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 01 серпня 2011 року заяву ПВКФ «Віссон» про перегляд вищевказаного заочного рішення залишено без задоволення (т. 1 а.с. 116).

Ухвалою Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2011 року, постановленою за наслідками розгляду апеляційної скарги ПВКФ «Віссон», заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2011 року залишено без змін (т. 1 а.с. 156-158).

Ухвалою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 11 жовтня 2017 року заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 березня 2011 року залишено без задоволення (т.2 а.с.22, 23).

Відповідач ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу на заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2011 року, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просила його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ПАТ «Укрсиббанк» відмовити повністю (т. 2 а.с. 29-41).

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2011 року скасовано у частині солідарного стягнення із ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 18 серпня 2008 року у розмірі 2 552 833 грн. 05коп., судового збору у розмірі 1 700 грн, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн. Скасовано ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2011 року у частині залишення без змін заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровськавід 02 березня 2011 року у частині солідарного стягнення з ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь ПАТ «УкрСиббанк» заборгованості за кредитним договором № 0 від 18 серпня 2008 року у розмірі 2 552 833 грн. 05 коп., судового збору у розмірі 1 700 грн, витрат на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у розмірі 120 грн та відмовлено ПАТ «УкрСиббанк» у задоволенні цих позовних вимог до ОСОБА_2 та ОСОБА_1 . В іншій частині заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2011 року та ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2011 року залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат (т 2 а.с. 137-142).

Постановою Верховного Суду від 29 травня 2019 року постанову Дніпровського апеляційного суду від 28 листопада 2018 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (т. 2 а.с. 176-181).

Додатковим рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07 липня 2020 року доповнено 2 абзац резолютивної частини заочного рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 березня 2011 року наступним чином: «Стягнути солідарно з відповідачів ПВКФ «Віссон», ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь позивача ПАТ «Укрсиббанк» заборгованість за кредитним договором № 0 від 18 серпня 2008 року, яка виникла станом на 03 грудня 2009 року, та складається з наступного: заборгованість за простроченим кредитом в розмірі 1 585 706,73 грн. та 710 259,56 грн.; заборгованість за простроченими процентами за користування кредитом в розмірі 162 912,55 грн. та 75 252,93 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 2402,11 грн. та 4 302,41 грн.; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом в розмірі 8 268,89 грн. та 3 727,87 грн., а всього в розмірі 2 552 833 грн. 05 коп.»

Перевіривши законність та обґрунтованість заочного рішення суду від 02 березня 2011 року, з урахуванням додаткового рішення суду від 07 липня 2020 року, в межах доводів апеляційної скарги і заявлених позовних вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу слід необхідно задовольнити частково з наступних підстав.

Відповідно до ст.ст. 12, 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обовязків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч.1ст. 367 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

У справі встановлено, 18 серпня 2008 року між акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк», правонаступником якого є ПАТ «УкрСиббанк», та ПВКФ «Віссон» був укладений генеральний договір про надання кредитних послуг №0, відповідно до якого банк зобов`язався надати ПВКФ «Віссон» послуги в валютах, вказаних у цьому договорі, у рамках ліміту, встановленого у базовій валюті 300000 доларів США, у порядку та на умовах, зазначених у цьому договорі (т. 1 а.с. 7-10).

18 серпня 2008 року між банком та ПВКФ «Віссон» було укладено додаткову угоду № 0 до генерального договору про надання кредитних послуг про надання позичальнику кредитних коштів у сумі 200000 доларів США та додаткову угоду № про надання позичальнику кредитних коштів у сумі 100 000 доларів США. (т. 1 а.с. 11).

Абзацом другим пункту 1.1 генерального кредитного договору встановлено, що умови і порядок надання, сума, строк і порядок виконання зобов`язань, розмір і порядок плати за кредитні послуги стосовно кожної кредитної послуги у межах цього договору оформлюється додатковою угодою до цього договору у формі індивідуальної угоди, що є невід`ємною частиною цього договору.

У пунктах 2.1, 2.2 додаткової угоди № 0 до генерального договору про надання кредитних послуг (індивідуальна угода) № 0 від 18 серпня 2008 року зазначено, що надання кредиту здійснюється з 18 серпня 2008 року по 16 серпня 2019 року, позичальник зобов`язаний повернути кредит у повному обсязі не пізніше 16 серпня 2019 року. Згідно пункту 3.1 за користування кредитними коштами за період з 18 серпня 2008 року по 17 вересня 2008 року процентна ставка встановлюється у розмірі 15 % річних; за користування кредитними коштами після 17 вересня 2008 року встановлено процентну ставку у розмірі 17,0 % річних, якщо інша ставка не буде встановлена у відповідності до умов цієї додаткової угоди та/або додаткових угод до генерального договору; у разі користування кредитними коштами понад встановлений додатковою угодою строк процентна ставка встановлюється у розмірі 30,0 %. (т. 1, а.с. 11).

Додатком №1 до додаткової угоди № 0 до генерального договору про надання кредитних послуг (індивідуальна угода) № 0 від 18 серпня 2008 року затверджено графік погашення, відповідно до якого, зокрема, станом на 17 серпня 2011 року залишок максимально допустимої заборгованості позичальника за кредитним договором повинен становити 2 770 доларів США (т. 1 а.с 12-13)

Додатковою угодою №2 від 24 грудня 2008 року до додаткової угоди №0 до генерального договору про надання кредитних послуг (індивідуальна угода) № 0 від 18 серпня 2008 року було внесено зміни до графіку повернення кредиту (т. 2, а.с. 15)

Додатком №1 до додаткової угоди №0 до генерального договору про надання кредитних послуг (індивідуальна угода) № 0 від 18 серпня 2008 року (у редакції додаткової угоди №2 від 24 грудня 2008 року) затверджено графік зниження ліміту кредитування, відповідно до якого, зокрема, станом на 17 серпня 2011 року залишок максимально допустимої заборгованості позичальника за кредитним договором повинен становити 4 159 доларів США (т. 1 а.с 15-16).

Додатковою угодою №3 від 30 грудня 2008 року до додаткової угоди №0 до генерального договору про надання кредитних послуг (індивідуальна угода) №0 від 18 серпня 2008 року було внесено зміни до графіку повернення кредиту (т. 1 а.с. 17-18).

Додатком №1 до додаткової угоди № 0 до генерального договору про надання кредитних послуг (індивідуальна угода) № 0 від 18 серпня 2008 року (у редакції додаткової угоди № 3 від 30 грудня 2008 року) передбачено графік погашення кредиту, відповідно до якого, зокрема, станом на 17 серпня 2011 року залишок максимально допустимої заборгованості позичальника за кредитним договором повинен становити 0, 00 доларів США.

18 серпня 2008 року у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_2 було укладено договори поруки № 224246 та №224244, відповідно до умов яких поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати за виконання ПВКФ «Віссон» усіх його зобов`язань, що виникли з додаткових угод до генерального договору про надання кредитних послуг (індивідуальна угода) №0 та №0 від 18 серпня 2008 року, укладених між кредитором та боржником, існуючих на поточний час, і тих, що можуть виникнути у майбутньому (т. 1 а.с. 29-30).

Також 18 серпня 2008 року у забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між банком та ОСОБА_1 було укладено договори поруки № 224247 та №224245, відповідно до умов яких поручитель зобов`язався перед кредитором відповідати за виконання ПВКФ «Віссон» усіх його зобов`язань, що виникли з додаткової угоди до генерального договору про надання кредитних послуг (індивідуальна угода) № 0 та № 0 від 18 серпня 2008 року, укладених між кредитором та боржником, існуючих на поточний час, і тих, що можуть виникнути у майбутньому (т. 1 а.с. 31-32).

Пунктом 2.1 вищезазначених договорів поруки передбачено, що у випадку змін основного договору (відповідної додаткової угоди до генерального договору, за виконання якої поручилися поручителі), поручитель, підписанням договору поруки підтверджує свою згоду на внесення таких змін.

Пунктом 1.4 договорів поруки передбачено, що відповідальність поручителя та боржника є солідарною.

У порушення умов генерального договору про надання кредитних послуг боржник ПВКФ «Віссон» свої зобов`язання належним чином не виконували, допустили прострочення повернення кредиту і сплати відсотків за його користування, внаслідок чого станом на 03 грудня 2009 року утворилася заборгованість за кредитним договором у розмірі 2 552 833, 05 грн., яка складається із заборгованості за індивідуальною угодою №1 у сумі 220 172,74 доларів США, що еквівалентно 1 759 290 грн. 28 коп. (де заборгованість за простроченим кредитом 198449 доларів США, що еквівалентно 1 585 706 грн. 73 коп., заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом 20388, 28 доларів США, що еквівалентно 162912 грн. 55 коп., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 300,62 доларів США, що еквівалентно 2402 грн. 11 коп., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом -1034,84 доларів США, що еквівалентно 8268 грн. 89 коп.), а також із заборгованості за індивідуальною угодою №2 у сумі 99310,78 доларів США, що еквівалентно 793542 грн.77 коп. (де заборгованість за простроченим кредитом 88888 доларів США, що еквівалентно 710259 грн. 56 коп., заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом 9417,80 доларів США, що еквівалентно 75252 грн. 93 коп., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 538,44 доларів США, що еквівалентно 4302 грн. 41 коп., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом - 466,54 доларів США, що еквівалентно 3727 грн. 87 коп.), яку банк просив стягнути з боржника та поручителів. (т.1 а.с. 20-21, 27-28).

Задовольняючи позовні вимоги ПАТ «УкрСиббанк», суд першої інстанції посилався на їх доведеність та обгрунтованість, однак повністю погодитися з такими висновками суду неможливо, оскільки суд дійшов них у порушення норм процесуального права, відповідач ОСОБА_1 не приймала участі у розгляді справи та не була сповіщена належним чином про дату та час розгляду справи у суді першої інстанції, про що вказала у своїй апеляційній скарзі, що відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України є підставою для скасування заочного рішення суду та ухвалення нового рішення.

Згідно частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

За статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником (частина перша статті 553 ЦК України).

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (частини перша, друга статті 554 ЦК України).

У справі встановлено у ПВКФ «Віссон» станом на 03 грудня 2009 року перед банком існує заборгованість за генеральним договором про надання кредитних послуг № 0 від 18 серпня 2008 року у розмірі 2 552 833, 05 грн., яка складається із заборгованості за індивідуальною угодою №1 від 18 серпня 2008 року у сумі 220 172,74 доларів США, що еквівалентно 1 759 290 грн. 28 коп., з яких заборгованість за простроченим кредитом 198449 доларів США, що еквівалентно 1 585 706 грн. 73 коп., заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом 20388, 28 доларів США, що еквівалентно 162912 грн. 55 коп., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 300,62 доларів США, що еквівалентно 2402 грн. 11 коп., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом -1034,84 доларів США, що еквівалентно 8268 грн. 89 коп., а також із заборгованості за індивідуальною угодою №2 від 18 серпня 2008 року у сумі 99310,78 доларів США, що еквівалентно 793542 грн.77 коп., де заборгованість за простроченим кредитом 88888 доларів США, що еквівалентно 710259 грн. 56 коп., заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом 9417,80 доларів США, що еквівалентно 75252 грн. 93 коп., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 538,44 доларів США, що еквівалентно 4302 грн. 41 коп., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом - 466,54 доларів США, що еквівалентно 3727 грн. 87 коп., яка позичальником добровільно не сплачується, а одностороння відмові від виконання зобов`язання не допускається.

За правилами частини першої статті 559 ЦК України (у редакції, чинній на час виникнення спірних правовідносин) порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

До припинення поруки призводять такі зміни умов основного зобов`язання без згоди поручителя, які призвели до збільшення обсягу відповідальності останнього.

Збільшення відповідальності поручителя внаслідок зміни основного зобов`язання виникає в разі: підвищення суми кредиту або розміру процентів, пені, штрафів; відстрочення виконання, що призводить до збільшення періоду, за який нараховуються проценти за користування чужими грошовими коштами; установлення (збільшення розміру) неустойки; встановлення нових умов щодо порядку зміни процентної ставки в бік збільшення; включення опосередковано обтяжливих умов відповідальності поручителя, зокрема, шляхом скорочення термінів повернення кредитів, тощо (правова позиція викладена, зокрема у постановах Верховного Суду України від 24 червня 2015 року у справі № 6-701цс15, від 23 грудня 2014 року у справі № 3-196гс14, від 20 лютого 2013 року у справі № 6-172цс12, від 21 травня 2012 року у справі № 6-18цс11, від 10 жовтня 2012 року у справі № 6-112цс12).

Закон пов`язує припинення договору поруки зі зміною основного зобов`язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови, що така зміна призводить до збільшення обсягу відповідальності поручителя, а не зі зміною будь-яких умов основного договору.

На зміну умов основного договору, унаслідок якої обсяг відповідальності не збільшується, згода поручителя не вимагається і такі зміни не є підставою для застосування наслідків, передбачених частиною першою статті 559 ЦК України (правовий висновок у постановах Верховного Суду України від 17 лютого 2016 року у справі № 6-3176цс15 та від 20 квітня 2016 року у справі № 6-2662цс15)., апеляційний суд дійшов висновку про її стягнення у солідарному порядку з ПВКФ Віссон та ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , як з поручителів.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилалася на те, що у період з 18 серпня 2008 року по 30 грудня 2008 року, після укладення договорів поруки, шляхом укладення додаткових угод до додаткової угоди до генерального договору про надання кредитних послуг банком було змінено графік погашення кредитної заборгованості, зокрема зменшено фактичний залишок максимально допустимої заборгованості позичальника за кредитним договором порівняно із тим, який був установлений первісно додатковими угодами до генерального договору про надання кредитних послуг станом на 18 серпня 2008 року, і такі обставини призвели до збільшення обсягу відповідальності поручителів за зобов`язаннями боржника, а отже порука є припиненою.

Вказані доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є безпідставними, оскільки вищевказаними змінами не збільшувався ні період, за який нараховуються проценти за користування кредитом, ні сума процентів, які нараховувалися щомісячно, а поручителі ОСОБА_2 , та ОСОБА_1 в укладених договорах поруки підтвердили свою згоду на внесення змін до основного договору (пункт 2.1).

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування судом норм матеріального права, а саме положень частини першої статті 559 ЦК України, є безпідставними.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 березня 2011 року, ухвала Апеляційного суду Дніпропетрвоської області від 29 грудня 2011 року та додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07 липня 2020 року скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволення позовних вимог АТ УкрСиббанк.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів,-

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 02 березня 2011 року, ухвалу Апеляційного суду Дніпропетровської області від 29 грудня 2011 року та додаткове рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м.Дніпропетровська від 07 липня 2020 року у справі за позовом Акціонерного товариства УкрСиббанк до Приватної виробничо-комерційної фірми Віссон, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - скасувати.

Позовні вимоги Акціонерного товариства УкрСиббанк до Приватної виробничо-комерційної фірми Віссон, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.

Стягнути солідарно з Приватної виробничо-комерційної фірми Віссон, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства УкрСиббанк заборгованість за генеральним договором про надання кредитних послуг №0 від 18 серпня 2008 року у розмірі 2 552 833, 05 грн., яка складається із заборгованості за індивідуальною угодою №1 від 18 серпня 2008 року за простроченим кредитом 198 449 доларів США, що еквівалентно 1 585 706 грн. 73 коп., заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом 20 388, 28 доларів США, що еквівалентно 162 912 грн. 55 коп., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 2 402 грн. 11 коп., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом 8 268 грн. 89 коп.,

що утворилася станом на 03 грудня 2009 року; заборгованості за індивідуальною угодою №2 від 18 серпня 2008 року за простроченим кредитом 88 888 доларів США, що еквівалентно 710 259 грн. 56 коп., заборгованість по простроченим процентам за користування кредитом 9 417,80 доларів США, що еквівалентно 75 252 грн. 93 коп., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 4 302 грн. 41 коп., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості по процентам за користування кредитом - 3 727 грн. 87 коп., що утворилася станом на 03 грудня 2009 року.

Стягнути з Приватної виробничо-комерційної фірми Віссон, ОСОБА_2 , ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства УкрСиббанк судовий збір у розмірі по - 606 грн. 67 коп. з кожного.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя

Судді