Справа № 161/4692/20
Провадження № 2/161/2023/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

15 вересня 2020 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Кихтюка Р.М.,

секретаря Авдійчук О.А.,

з участю представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку цивільну справу за позовом квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся в суд з позовом до відповідачів про визнання їх такими, що втратили право користування житловим приміщенням.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимир-Волинський є складовою частиною Збройних Сил України, підпорядковується Головному квартирно-експлуатаційному управлінню, є одним із структурних підрозділів Міністерства оборони України та бюджетною організацією. Гуртожиток, що розташований у місті Луцьку по вул. Привокзальна, 14а перебуває у державній власності Міністерства оборони України та знаходиться на балансі КЕВ м. Володимир-Волинський.

Вказує, що у кімнаті АДРЕСА_1 зареєстровані відповідачі, але фактично там не проживають з 2006 року.

У зв`язку з чим, просить суд визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням АДРЕСА_1 та зняти їх з реєстрації.

Представник позивача в судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити з підстав, викладених у заяві. Не заперечував щодо ухвалення заочного рішення у справі.

Відповідачі в судове засідання не з`явилися по невідомій суду причині, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи. Заяви про розгляд справи за їх відсутності та відзив на позов не подали. А тому, суд ухвалив проводити заочний розгляд справи у відсутності відповідачів в порядку ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що квартирно-експлуатаційний відділ м. Володимир-Волинський є складовою частиною Збройних сил України, підпорядковується Головному квартирно-експлуатаційному управлінню, є структурним підрозділом Міністерства Оборони України та є юридичною особою (а.с. 4-8).

Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с. 9), гуртожиток «А-5» розташований за адресою: АДРЕСА_2 є об`єктом державної власності, власником є: Держава Україна в особі Міністерства оборони України, балансоутримувач: Квартирно-експлуатаційний відділ міста Володимир-Волинський.

Як вбачається з ордера на житлове приміщення №23 від 06.04.1998 року, ОСОБА_2 отримав дві кімнати у квартирі АДРЕСА_3 , на склад сім`ї з тьрох осіб, а саме: ОСОБА_2 як наймач, ОСОБА_3 дружина, ОСОБА_4 дочка (а.с. 11).

Відповідно до ч.1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

При цьому, відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Отже, аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Згідно ст. 107 ЖК України у разі вибуття наймача та членів його сім`ї на постійне проживання до іншого населеного пункту або в інше жиле приміщення в тому ж населеному пункті договір найму жилого приміщення вважається розірваним з дня вибуття. Якщо з жилого приміщення вибуває не вся сім`я, то договір найму жилого приміщення не розривається, а член сім`ї, який вибув, втрачає право користування цим жилим приміщенням з дня вибуття.

У відповідності до ст. 72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлений строк, проводиться в судовому порядку.

Як слідує з п. 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», відповідно до ст.107 ЖК України наймач або член його сім`ї, який вибув на інше постійне місце проживання, втрачає право користування жилим приміщенням з дня вибуття, незалежно від пред`явлення позову про це. Громадяни, відсутні у місці постійного проживання за умовами і характером роботи (члени екіпажів суден, працівники геологічних, розвідувальних партій, експедицій та інші працівники, діяльність яких пов`язана з постійним пересуванням), у період її виконання можуть бути визнані на підставі ст.107 ЖК України такими, що втратили право користування жилим приміщенням, з якого вони вибули у зв`язку з цією роботою, в разі одержання жилої площі, вселенні на жилу площу членів сім`ї або в інших випадках забезпечення їх жилою площею для постійного проживання. Суд може визнати особу такою, що втратила право користування жилим приміщенням, лише з однієї вказаної позивачем підстави, передбаченої ст.71 або ст.107 ЖК України.

Як вбачається із акту, затвердженого начальником КЕВ м. Володимир-Волинського від 10.03.2020 року, в кімнаті АДРЕСА_1 зареєстрована сім`я: ОСОБА_2 (наймач), ОСОБА_3 (дружина), ОСОБА_4 (дочка), ОСОБА_5 (син), однак останні не проживають у вказаному приміщенні з 2006 року (а.с. 10).

Доказів постійного проживання відповідачів у вказаному приміщенні всупереч ст. 81 ЦПК України суду не представлено.

Таким чином, дослідивши зібрані та досліджені в судовому засіданні докази в їх сукупності, суд вважає за можливе позов з наведених підстав в цій частині задовольнити.

Згідно ч. 1 ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», зняття з реєстрації місця проживання здійснюється на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права власності або права користування житловим приміщенням. А тому суд вважає, що вимога позивача про зняття з реєстрації відповідачів до задоволення не підлягає, оскільки втрата права на житло і є підставою для внесення даних про зняття особи з реєстраційного обліку.

Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 141, 247, 258, 259, 263, 265, 280-282 ЦПК України, ст. 72, 107 ЖК України, ст. 16, 319, 321, 391 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в:

Позов задовольнити частково.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії НОМЕР_1 , виданий Луцьким МУ УМВС України у Волинській області 26.07.1996 року), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Луцьким МВ УМВС України у Волинській області 10.02.1999 року), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Луцьким МУ УМВС України у Волинській області 16.07.2007 року), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ) такими, що втратили право користування житловим приміщенням АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) на користь квартирно-експлуатаційного відділу м. Володимир-Волинський () сплачений судовий збір в розмірі 2102,00 грн., тобто по 70 (сімдесят) грн. 66 коп. з кожного.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Заочне рішення може бути переглянуте Луцьким міськрайонним судом за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня отримання копії рішення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 21 вересня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду Р.М. Кихтюк