Справа №: 758/8702/17
провадження №: 2/398/564/20
РІШЕННЯ

Іменем України

(заочне)

"24" лютого 2020 р. Олександрійський міськрайонний суд Кіровоградської області у складі судді Орловського В.В., з участю секретаря судового засідання Борозни Л.М., позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засідання у м. Олександрії у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представники позивача ОСОБА_2 і ОСОБА_3 , до ФОП ОСОБА_4 про захист прав споживача, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення пені та моральної шкоди,

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою у якій з урахуванням заяви про зміну предмету позову просить, зобов`язати ФОП ОСОБА_4 виконати зобов`язання з поставки кухонних меблів Наомі, що не були поставлені за договором № 45 від 01.10.2016 року позивачу. Також просить стягнути з відповідача на користь позивача неустойку (пеню) у розмірі 3% від вартості замовлення (від 77896 грн.), за договором № 45 від 01.10.2016 за 114 днів прострочення, що становить 266404,32 грн, стягнути з ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 грошові кошти у розмірі 28935 грн., що були сплачені позивачем відвідувачу за поставку побутової техніки, стягнути з відповідача на користь позивача моральну шкоду за порушення договору № 45 від 01.10.2016 року та договору поставки побутової техніки за окремим замовленням від 09.11.2016 року у розмірі 50000 грн.

Позов обгрунтований ним, що між сторонами укладено договір побутового підряду та купівлі-продажу побутової техніки і обладнання, який відповідач не виконала в строк.

16 жовтня 2018 року Подільським районним судом м. Києва було винесено ухвалу, якою було відмовлено представнику позивача у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Відповідно до ухвали Київського апеляційного суду від 5 березня 2019 року вказану вище ухвалу було скасовано та встановлено нове судове рішення, відповідно до якого заяву про забезпечення позову ОСОБА_1 було задоволено частково та накладено арешт на грошові кошти, що належать відповідачу ФОП ОСОБА_4 в межах заявлених позовних вимог, а саме в межах суми 345339,32 грн.

На підставі ухвали Подільського районного суду міста Києва від 27 червня 2019 року цивільну справу було направлено за підсудністю до Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області.

Відповідно до ухвали олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 28 грудня 2019 року вказана вище справа була прийнята до провадження.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 підтримав позовну заяву із зазначених у ній підстав.

Відповідач у судове засідання не з`явилася, про день, час і місце судового розгляду була повідомлена належним чином, про причини неявки суд не повідомила.

За відсутності заперечень позивача та враховуючи, що відповідач у судове засідання не з`явилася, про час розгляду справи повідомлений належним чином, відзиву, заяв та клопотань до суду подала, суд ухвалив провести заочний розгляд справи згідно з ч.1 ст.281 ЦПК України.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову з таких підстав.

Суд встановив такі обставини.

1 жовтня 2016 року ОСОБА_1 як замовник і ФОП ОСОБА_4 як виконавець уклали договір побутового підряду (договір №45), відповідно до якого виконавець зобов`язався спроектувати, виготовити і передати замовнику меблі для кухні Наомі відповідно до додатку 1, а замовник зобов`язується прийняти і оплатити меблі. Ціна замовлення відповідно до Додатку 1 складає 67860 грн. Строк виконання 50 робочий днів з мрменту оплати. Також договір встановлює графік оплати, а саме: 70 % вартості замовлення замовник зобов`язується оплатити в момент підписання договору, решту 30% сплачує до моменту встановлення меблів. Зазначені обставини підтверджуються надані позивачем копією договору та Додатку 1 до нього, укладених у простій письмовій формі.

1 жовтня 2016 року ОСОБА_1 сплатив 70% від вартості замовлення, а саме - 48964 грн. Це підтверджується наданою позивачем копією розписки відповідача про отримання авансу (а.с.11).

2 та 3 листопада 2016 року ОСОБА_1 в усній формі додатково замовив у ФОП ОСОБА_4 виготовлення та встановлення шафи, карнизу і балюстради, за які сплатив аванс у розмірі 5200 грн. Наявність такого додоткового догвору підтверджується показаннями допитаного як свідка позивача ОСОБА_1 , дописками, виконаними виконавцем ФОП ОСОБА_4 під зазначеною вище розпискою про отримання авансу, а також складеною в односторонньому порядку у письмовій формі відповідачем ФОП ОСОБА_4 додатковою угодою від 17 лютого 2017 року, яка за змістом є розпискою, складеною виконавцем на виконання укладеного із ОСОБА_1 договору побутового підряду, у якій вказано що замовлення за Договором №45 від 1.10.2016 і всіма його доповненнями та змінами кухня Наомі, барна стойка, секція під холодильник, загальна сума 77896 грн, сума передоплати 57164 грн, накладная от 9.11.2016 року на побутову техніку на суму 28935 грн оплачена у повному обсязі. Також у цій заяві ФОП ОСОБА_4 зазначено, що за згодою сторін ФОП ОСОБА_4 та замовника ОСОБА_1 вказані меблі за договором №45 і техніка по накладній від 09.11.2016 мають бути доставлені впродовж 14 днів. У випадку недосиавки ФОП ОСОБА_4 зобов`язується повернути суму передоплати у повному обсязі.

9 листопада 2016 ОСОБА_1 придбав у ФОП ОСОБА_4 побутову техніку та обладнання, що підтверджується формою замовлення від 9 листопада 2016 року, складеною ФОП ОСОБА_4 , вартість придбаного товару 28935 грн. Форма замовлення місить розписку продавця-консультанта і печатку ФОП ОСОБА_4 про отримання авансу у розмірі 28935 грн. Срок поставки у тексті замовлення не зазначений.

15 червня 2017 року ОСОБА_4 склала розписку про те, що вона зобов`язується до 29.06.2017 по договору №45 від 91.10.206 виконати всі свої зобов`язання з доставки і встановлення меблів і техніки. Копію розписки надав суду позивач.

У червня 2017 року ФОП ОСОБА_4 частково доставила меблі ОСОБА_1 , що підтверджується показаннями ОСОБА_5 , допитаного як свідка. Водночас решта замовлення за договором побутового підряду виконано не було, також не передана ОСОБА_5 побутова техніка та обладнання.

Допитаний у судовому засіданні як свідок позивач ОСОБА_1 повідомив, що замовив у ФОП ОСОБА_4 меблі для кухні та придбав побутову техніку, однак ФОП ОСОБА_4 свої зобов`язання з виготовлення і встановлення меблів а також передачу придбаної ним техніки і обладнання не виконала. Лимше 2 червня 2017 року фона поставила невелику частині меблів для кухні, решту замовлення не виконує.

Суд застосовує такі норми права.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Відповідно до ст. 865 ЦК України за договором побутового підряду підрядник, який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується виконати за завданням фізичної особи (замовника) певну роботу, призначену для задоволення побутових та інших особистих потреб, а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір побутового підряду є публічним договором. До відносин за договором побутового підряду, не врегульованих цим Кодексом, застосовується законодавство про захист прав споживачів.

Відповідно до ч.5 ст. 10 ЗУ Про захист прав споживачів У разі коли виконавець не може виконати (прострочує виконання) роботу (надання послуги) згідно з договором, за кожний день (кожну годину, якщо тривалість виконання визначено у годинах) прострочення споживачеві сплачується пеня у розмірі трьох відсотків вартості роботи (послуги), якщо інше не передбачено законодавством. У разі коли вартість роботи (послуги) не визначено, виконавець сплачує споживачеві неустойку в розмірі трьох відсотків загальної вартості замовлення. Сплата виконавцем неустойки (пені), встановленої в разі невиконання, прострочення виконання або іншого неналежного виконання зобов`язання, не звільняє його від виконання зобов`язання в натурі.

Відповідно до ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 693 ЦК України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до п.5 ч.1 ст. 4 ЗУ Про захист прав споживачів споживачі під час укладення, зміни, виконання та припинення договорів щодо отримання (придбання, замовлення тощо) продукції, а також при використанні продукції, яка реалізується на території України, для задоволення своїх особистих потреб мають право на: 5) відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону;

Відповідно до ст. 22 ЗУ Про захист прав споживачів захист прав споживачів, передбачених законодавством, здійснюється судом. При задоволенні вимог споживача суд одночасно вирішує питання щодо відшкодування моральної (немайнової) шкоди. Споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Як зазначено вище, суд встановив, що відповідач ФОП ОСОБА_4 не виконала свої зобов`язання (прострочила виконання) за укладеним з позивачем ОСОБА_1 договором побутового підряду, а саме не виготовила і встановила меблі для кухні. У зв`язку з таким порушенням у відповідача на підставі ч.5 ст.10 ЗУ Про захист прав споживачів виник обов`язок сплатити пеню у розмірі трьох відсотків вартості роботи за кожний день прострочення споживачеві сплачується пеня.

Керуючись ст 13 ЦПК України суд розглядає справу лише у межах заявлених позивачем вимог. Вимоги позивача про сплату неустойки обмежуються періодом прострочення відповідачем виконання зобов`язання тривалістю 114 днів. Розмір неустойки за цей період складає 77896 грн. (вартість замовлення) * 3% = 2336,88 грн на день * 114 днів (тривалість прострочення в межах позовних вимог) = 266404 грн. 32 коп.

Разом з тим, суд вважає необхідним застосувати ч.3 ст. 551 ЦК України, якою передбачено, зокрема, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків.

Згідно висновків Верховного суду України, викладених у постанові від 3 вересня 2014 року у справі 6-100цс14 частина третя статті 551 ЦК України з урахуванням положень статті 3 ЦК України щодо загальних засад цивільного законодавства та частини четвертої статті 10 ЦПК України щодо обов`язку суду сприяти сторонам у здійсненні їхніх прав дає право суду зменшити розмір неустойки за умови, що її розмір значно перевищує розмір збитків.

Отже, згідно вказаних норм закону і висновку ВСУ суд має право зменшити розмір пені (яка є різновидом неустойки) незалежно від наявності клопотання сторони у справі.

Суд вставновив, що розмір неустойки за прострочення відповідачем виконання зобов`язання за договором побутового підряду, розрахований вище, складає 266404 грн. 32 коп. та значно, а саме більше ніж у 3 три рази перевищує розмір збитків. Тому згідно ч.3 ст.551 розмір неустойки (пені) підлягає зменшенню з 266404 грн. 32 коп. до 77896 грн., тобто до суми, яка дорівнює сумі збитків, що з урахуванням встановлених у цій справі обставин не може бути вищою ніж вартість робіт за укладеним сторонами договором побутового підряду.

Окрім цього, відповідно до абзацу другого ч.5 ст.10 ЗУ Про захист прав споживачів, стягнення з відповідача ФОП ОСОБА_4 неустойки (пені) за прострочення виконання зобов`язання за договором побутового підряду не звільняє її від обов`язку виконання зобов`язання в натурі. Тому суд вважає обґрунтованим і задовольняє позовні вимоги про зобов`язання фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 виконати в натурі зобов`язання за договором №45 від 1 жовтня 2016 року, укладеним нею із ОСОБА_6 , а саме: виготовити, зібрати, встановити і передати замовнику ОСОБА_1 кухонні меблі для кухні Наомі.

Також суд на підставі зазначених вище доказів встановив, що між ФОП ОСОБА_4 та ОСОБА_1 9 листопада 2016 року укладено договір купівлі-продажу побутової техніки, за яким позивач у день укладення договору сплатив аванс у розмірі 28935 грн. Відповідач ФОП ОСОБА_4 не виконала свої зобов`язання та не передала покупцю придбану ним побутову техніку та обладнання. За таких обставин відповідно до ст. 693 ЦК України покупець має право вимагати повернення суми попередньої оплати, тому позовні вимоги ОСОБА_1 у цій частині стягнення з ФОП ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 28935 грн є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Водночас, суд не погоджується та відмовляє у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача моральної шкоди. Підставою для таких вимог відповідно до доводів позивача є прострочення виконання відповідачем договору побутового підряду та купівлі-продажу побутової техніки та обладнання. Водночас відшкодування моральної шкоди у договірних правовідносинах можливе лише у випадках, прямо передбачених у законі і договорі (ст. 611 ЦПК України). Укладені позивачем і відповідачем договори побутового підряду і купівлі-продажу не передбачають відшкодування моральної шкоди. Також договірних правовідносинах, які існують між сторонами, закон встановлює можливість відшкодування моральної шкоди, завданої споживачу , завданої внаслідок недоліків продукції (дефекту в продукції), відповідно до закону. У справі не встановлено і позивач не посилається на наявність делікту, як підстави для відшкодування моральної шкоди. Тому суд дійшов висновку про те, що відшкодування моральної шкоди за укладеними позивачем і відповідачем договорами побутового підряду і купівлі-продажу неможливе, оскільки не передбачене ні цими договорами, ні законом. Таке тлумачення зазначених норм права відповідає правовій позиції Верховного Суду України, викладеній у постанові від 9 листопада 2016р у справі № 6-1575цс16.

Враховуючи те, що позовні вимоги задоволено частково, відповідно до ст.141 ЦК України, судов витрати, понесені відповідачем на оплату судового збору, пропорційно частині задоволених вимог покладаються на відповідача. При поданні позову до сплати позивачем підлягав судовий збір у розмірі 640 грн. за немайнову вимогу про зобов`язання вчинити певні дії плюс 3453,39 за усі майнові вимоги. Також позивач сплачував судовий збір за подання заяви про забезпечення позову у розмірі 352,40 грн. і апеляційної скарги на ухвалу суду про відмову у забезпеченні позову у розмірі 384,20. Отже загалом позивачем сплачено 4829,99 судового збору. Враховуючи те, що позов задоволено частково, суд стягує з відповідача витрати на оплату судового збору пропорційно сумі задоволених вимог, а саме у розмірі 1496 грн 16 коп.

У задоволенні клопотання позивача про стягнення витрат на професійну правову допомогу слід відмовити, оскільки суду не надано документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Надані позивачем акти приймання-передачі послуг не є належним і достатнім підтвердженням фактичної оплати позивачем послуг адвоката. Таке тлумачення закону відповідає правовій позиції, викладеній у постанові Великої палати Верховного СУду від від 27 червня 2018 року у справі № 826/1216/16, у якій зазначено: «…На підтвердження цих обставин (складу та розміру витрат) суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат, є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування витрат».

Враховуючи викладене, керуючись ст. 258-273 КК України, суд

вирішив:

Задовольнити частково позовну заяву ОСОБА_1 до ФОП ОСОБА_4 про захист прав споживача, зобов`язання вчинити певні дії, стягнення пені та моральної шкоди.

Зобов`язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_4 виконати в натурі зобов`язання за договором №45 від 1 жовтня 2016 року, укладеним нею із ОСОБА_6 , а саме: виготовити, зібрати, встановити і передати замовнику ОСОБА_1 кухонні меблі для кухні Наомі.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 пеню за договором побутового підряду від 1 жовтня 2016 року у розмірі 77896 грн.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 28935 грн, що бути сплачені позивачем за поставку побутової техніки.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 витрати на оплату судового збору у розмірі 1494 грн 16 коп.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Застосовний відповідно до ухвали Київського апеляційного суду захід забезпечення позову, а саме арешт грошових коштів, що належать відповідачу фізичній особі-підприємцю ОСОБА_4 , що знаходяться на банківських рахунках ФОП ОСОБА_4 , межах суми 345339 грн 32 коп, продовжує діяти протягом дев`яноста днів з дня набрання вказаним рішенням законної сили або можуть бути скасовані за вмотивованим клопотанням учасника справи. Якщо протягом вказаного строку за заявою позивача (стягувача) буде відкрито виконавче провадження, вказані заходи забезпечення позову діють до повного виконання судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач може оскаржити рішення може протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту шляхом подачі апеляційної скарги до Кропивницького апеляційного суду у порядку, передбаченому ст. 355 і п.15.5 ч.1 Перехідних положень ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складений впродовж 28 лютого 2020 року.

Учасники справи:

ОСОБА_1 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 ,

ФОП ОСОБА_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_3 ,

Суддя Орловський В.В.