РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/10863/19

пр. № 2/759/828/20

10 березня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва у складі: головуючого судді Марко Я. Р., за участю секретаря судового засідання Шапаренка О. С., розглянувши у судовому засіданні в місті Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрфактор Сервіс», приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Чижик Андрія Павловича, Державного підприємства «Сетам», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, приватний нотаріус КМНО Чорнєй В.В., про визнання електронних торгів недійсними та скасування свідоцтва, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до Святошинського районного суду м. Києва з позовом та просить визнати недійсними електронні торги, проведені 19 березня 2019 року Державним підприємством «Сетам» за заявкою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Чижика Андрія Павловича з реалізації 2/3 частини чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1 ; скасувати свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів №482 від 10.04.2019 року, видане приватним нотаріусом КМНО Чорнєй В. В.; скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 46407201 від 10.04.2019 року, прийняте приватним нотаріусом КМНО Чорнєй В. В.

Посилається в позові на те, що їй стало відомо, що належна їй на праві власності частка в нерухомому майні шляхом продажу на електронних торгах на майданчику державного підприємства «Сетам» відчужена на користь ТОВ «Юрфактор Сервіс».

Станом на сьогодні право власності на спірний об`єкт зареєстровано за вказаною компанією на підставі свідоцтва про придбання майна з прилюдних торгів № 482 від 10.04.2019 року.

Позивач звертає увагу на те, що в спірній квартирі, починаючи з 04.11.2010 року по теперішній час постійно проживає малолітня дитина Позивача ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з цим, обов`язковим документом, який подається приватним виконавцем разом з заявкою на реалізацію нерухомого майна є копія дозволу органу опіки та піклування на відповідне відчуження.

Крім того, її не було повідомлено про оцінку майна у спосіб та порядку, встановленому законом.

Вважає, що електронні торги були проведені з порушеннями та підлягають скасуванню.

Враховуючи викладене, просить задовольнити позов у повному обсязі.

Представник Відповідача ТОВ «Юрфактор Сервіс» подав відзив на позовну заяву, в якому проти позову заперечував. Зазначив, що дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні та отримання дозволу органів опіки та піклування є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб.

Представники відповідача Державного підприємства «Сетам» подав до суду відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечував з аналогічних підстав.

Представник відповідача Приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Чижик Андрія Павловича подав суду відзив на позовну заяву в якому проти позову заперечував. Зазначив, що в його провадженні перебуває виконавче провадження № 56772698 від 13.07.2018 року з примусового виконання виконавчого листа №759/9160/14-ц виданого 21.04.2017 Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з Позивача на користь ОСОБА_3 заборгованості в сумі 248 932,95 грн. Всупереч вимогам законодавства Позивач вимоги приватного виконавця не виконує, декларацію про доходи та майно не подано, будь-яких заяв/пояснень щодо виконання погашення суду не адресу приватного виконавця не надходило.

13.07.2018 року приватним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника, а саме: нерухоме майно - 2/3 частини чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1 . Копію постанови направлено сторонам виконавчого провадження. 12.12.2018 року приватним виконавцем описано та арештовано вищевказане нерухоме майно про що винесена постанова про опис та арешт майна боржника, яку було направлено сторонам виконавчого провадження. 18.12.2018 року приватним виконавцем було винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності для участі у виконавчому провадженні, копію якої направлено сторонам виконавчого провадження. 28.12.2018 року на адресу приватного виконавця надійшов звіт про незалежну оцінку вартості майна боржника. В цей же день, приватним виконавцем направлено сторонам виконавчого провадження повідомлення про ринкову вартість об`єкту оцінки, вартість описаного та арештованого майна. 02.04.2019 року на адресу приватного виконавця надійшов протокол № 393659 від 19.03.2018 року про проведення електронних торгів. 04.04.2019 року приватним виконавцем видано акт про реалізацію нерухомого майна на електронних торгах.

Від Служби у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації на адресу Сятошинського районного суду м. Києва надійшла заява про розгляд даної справи за відсутності їх представника та ухвалення рішення в інтересах та на користь дитини.

Суд, дослідивши матеріали справи, не знаходить підстав для задоволення вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження, та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виконавче провадження є процесуальною формою, що гарантує примусову реалізацію рішення суду, яким підтверджені права та обов`язки суб`єктів матеріальних правовідносин цивільної справи.

Закон України «Про виконавче провадження» визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Главою 4 Закону України «Про виконавче провадження» визначається загальний порядок звернення стягнення на майно боржника. Серед іншого, відповідно до частини першої статті 52 цього Закону, звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Частиною першою статті 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Особа, права якої порушено, може скористатися не будь-яким, а конкретним способом захисту свого права.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на порушника.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 Цивільного кодексу України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодекс), зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто є правочином.

Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 Цивільного кодексу України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури порядку проведення торгів.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України 22 лютого 2017 року у справі 6-2677цс16.

Відповідно до частини 1 статті 203 Цивільного кодексу України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною 1 статті 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Як вбачається із частини 3 вказаної вище статті, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

В пункті 7 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06 листопада 2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зазначено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

Відповідно до статті 650 Цивільного кодексу України особливості укладення договорів на біржах, аукціонах, конкурсах тощо встановлюються відповідними актами цивільного законодавства.

Згідно з статтею 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За змістом частини 4 статті 656 Цивільного кодексу України до договору купівлі-продажу на біржах, конкурсах, аукціонах (публічних торгах), договору купівлі-продажу валютних цінностей і цінних паперів застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Судом встановлено, що на виконанні у приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Чижика Андрія Павловича перебувало виконавче провадження №56772698 з примусового виконання виконавчого листа, виданого 21.04.2017 року Святошинським районним судом м. Києва в справі № 759/9160/14-ц про стягнення з позивачки заборгованості за у розмірі 248 932,95 грн.

Постановою приватного виконавця від 13.07.2018 року було відкрито виконавче провадження № 56772698.

В межах виконавчого провадження приватним виконавцем отримана інформація, відповідно до якої позивачці, як боржнику, на праві власності належить нерухоме майно - 2/3 частини чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

12.12.2018 року приватним виконавцем було описано та арештовано вказане майно. Копію постанови про опис та арешт майна направлено сторонам виконавчого провадження.

З матеріалів виконавчого провадження, долучених до матеріалів справи, вбачається, що позивач 25.07.2018 року та представник позивачки 14.08.2018 року ознайомлювалися з матеріалами виконавчого провадження, тобто позивач володіла інформацією про його відкриття.

Відповідно до частини 1 статті 20 Закону України «Про виконавче провадження» для з`ясування та роз`яснення питань, що виникають під час здійснення виконавчого провадження і потребують спеціальних знань, виконавець виносить постанову про залучення експерта або спеціаліста (кількох експертів або спеціалістів), а для проведення оцінки майна - суб`єктів оціночної діяльності - суб`єктів господарювання.

Згідно з частиною 3 статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо сторони виконавчого провадження не дійшли згоди щодо визначення вартості майна, визначення вартості майна боржника здійснюється виконавцем за ринковими цінами, що діють на день визначення вартості майна.

Для проведення оцінки за регульованими цінами, оцінки нерухомого майна, транспортних засобів, повітряних, морських та річкових суден виконавець залучає суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання.

18.12.2018 року приватним виконавцем винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні для визначення вартості описаного та арештованого майна (початкову вартість для проведення електронних торгів).

28.12.2018 року в провадження приватного виконавця надійшов звіт про незалежну оцінку вартості майна - 2/3 частини чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1 , відповідно до якого ринкова вартість вказаного майна була визначена в розмірі 396 000, 00 грн.

29.12.2018 року повідомлення про ринкову вартість об`єкту оцінки, вартість описаного та арештованого майна був направлений на адресу позивача.

Відповідно до п. 1 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 року № 2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30 вересня 2016 року за № 1301/29431,реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження».

Якщо вартість майна боржника визначено в рішенні суду, виконавець передає майно на реалізацію за ціною, визначеною судовим рішенням, без проведення визначення вартості чи оцінки такого майна, крім рішень про конфіскацію майна.

Вартість майна, визначена у звіті про оцінку майна, є дійсною на період реалізації арештованого майна.

Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною).

Відповідно до п. 2 розділу ІІ зазначеного Порядку заявка на реалізацію арештованого майна повинна містити такі дані: повне найменування відділу державної виконавчої служби або прізвище ім`я, по батькові (за наявності) приватного виконавця, виконавчий округ, номер посвідчення приватного виконавця; номер виконавчого провадження згідно з автоматизованою системою виконавчих проваджень; повні найменування боржника та стягувача, їх адреси, код за ЄДРПОУ - для юридичних осіб; форма реалізації арештованого майна (електронні торги чи торги за фіксованою ціною); вид майна (зазначається відповідно до категорій, які використовуються на Веб-сайті); найменування майна, включаючи назву моделі, модифікації та інші складові найменування, які зазначаються згідно з реєстраційною, технічною та іншою документацією або наявними позначками на самому майні; відомості про майно, яке передається на реалізацію, його склад, характеристики, опис, включно з інформацією про явні дефекти, відсутні елементи, обмежену функціональність (додатково зазначається інформація, визначена пунктами 6 - 10 розділу ІІІ цього Порядку); місцезнаходження майна (для нерухомого майна - точна поштова адреса, для рухомого - адреса зберігача); відомості про зберігача майна (найменування, фактична та юридична адреси, телефон, електронна адреса); відомості про чинні обтяження майна, зареєстровані в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна та Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно (з урахуванням відомостей Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна та Державного реєстру іпотек); вартість майна, що передається на реалізацію, визначена рішенням суду або відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»; реквізити рахунку відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця для перерахування коштів; адреса офіційної електронної пошти відділу державної виконавчої служби чи приватного виконавця; фото- та/або відеоматеріали; кваліфікований електронний або власноручний (у випадку, передбаченому пунктом 4 розділу І цього Порядку) підпис начальника відділу державної виконавчої служби, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець. В разі якщо заявку на реалізацію арештованого майна подав приватний виконавець, він підписує її самостійно із дотриманням умов, вказаних у цьому пункті.

28.12.2018 року до ДП «СЕТАМ» направлено пакет документів для передачі на реалізацію арештованого майна боржника - 2/3 частини чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Відповідно до п. 3 розділу ІІ Порядку виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, який містить інформацію, передбачену абзацами третім - шістнадцятим пункту 2 цього розділу.

Державний виконавець направляє заявку на реалізацію арештованого майна начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору.

Заявка на реалізацію арештованого майна подається разом із такими документами (в електронній або паперовий формі): копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - довідка виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними; копія постанови про опис та арешт майна боржника, а у разі якщо опис та арешт майна проводили до набрання чинності Законом України від 02 червня 2016 року № 1404-VIII «Про виконавче провадження» - копія акта опису та арешту майна боржника; копії документів, що підтверджують вартість (оцінку) майна (повідомлення сторін про визначення вартості майна, акт виконавця про визначення вартості майна або звіт суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання про оцінку майна, строк чинності якого відповідає вимогам частини шостої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження»); у разі передачі на реалізацію нерухомого майна, право власності на яке або право користування яким мають діти, - копія дозволу органів опіки та піклування або відповідне рішення суду; копії документів, що підтверджують наявність (відсутність) чинних обтяжень майна.

Пунктом 4 розділу ІІ Порядку передбачено, що організатор перевіряє повноту заповнення заявки. У разі невідповідності заявки вимогам, передбаченим пунктом 2 цього розділу, Організатор через особистий кабінет відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) повідомляє начальника відділу державної виконавчої служби (приватного виконавця) про необхідність усунення недоліків протягом трьох робочих днів.

Відповідно до протоколу № 393659 проведення електронних торгів від 19.03.2019 року переможцем торгів став ТОВ «Юрфактор Сервіс», ціна продажу майна склала 263 340, 00 грн.

З точки зору чинного законодавства реалізація майна на аукціоні полягає в продажі майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника електронних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення аукціону.

Складання за результатами їх проведення Акту про проведення торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на торгах, а відтак є правочином.

Враховуючи, що відчуження майна з торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину, а саме ст. ст. 203, 215 ЦК України.

Тобто, для застосування наслідків недотримання вказаних вимог, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними підлягає з`ясуванню, чи мало місце порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна шляхом проведення електронних торгів, затвердженим наказом Міністерства юстиції України № 2710/5 від 25.12.2015 та Закону України «Про виконавче провадження», і чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів, чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивача, який оспорює результати електронних торгів.

За змістом частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставами недійсності укладеного за результатами торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами торгів, то підставами для визнання таких торгів недійсним є порушення встановлених законодавством правил проведення аукціону, визначених вище приведеними нормативними актами.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду України від 24 жовтня 2012 року у справі № 6-116цс12, від 06 квітня 2016 року та інших.

Відповідно до правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 22 лютого 2017 року у справі № 6-2677цс16, яка, з точки зору ч.4 ст. 263 ЦПК України, має враховуватися судом, підставою для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення торгів.

Головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, тобто не тільки недотримання норм закону під час проведення прилюдних торгів, а й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.

Відповідно до частини 1 статті 4 Цивільного процесуального кодексу України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом частини 1 статті 12 Цивільного процесуального кодексу України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно з частинами 1, 5, 6 статті 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази, згідно вимог статей 77 - 80 Цивільного процесуального кодексу України, мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Звертаючись до суду, позивачем та представником позивача не надано будь-яких доказів, які б свідчили про допущені порушення вимог Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 року № 2831/5, як і доказів того, що ці порушення вплинули на результати торгів і її права та законні інтереси, як боржника виконавчого провадження, були порушені.

Посилання представника позивачки на допущені порушення державним виконавцем при проведенні виконавчих дій, не можуть прийматися до уваги, оскільки дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження та не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними.

Такого ж висновку дійшов Верховний Суд у постанові від 02 травня 2018 року у справі №910/10136/17, в якій зазначив, що дії державного виконавця щодо визначення вартості майна боржника у виконавчому провадженні є підготовчими діями з метою проведення прилюдних торгів, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів та мають самостійний спосіб та строки оскарження, а відтак не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними, якщо їх не оскаржено та не визнано незаконними в зазначений спосіб.

Аналогічні висновки також викладені у постанові Верховного Суду від 03.04.2019 року у справі № 404/6381/14-ц.

Виходячи з викладеного вище, суд приходить до висновку про дотримання вимог закону при проведенні електронних торгів з реалізації спірного автомобіля, права позивачки, як боржника в виконавчому провадженні, при їх проведенні порушені не були, а тому підстави для задоволення вимог позивачки відсутні.

Відповідно до пункту 1 частини 2 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний здійснювати заходи примусового виконання рішень у спосіб та в порядку, які встановлені виконавчим документом і цим Законом.

За змістом пункту 1 частини 1 статті 26 Закону виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа, зазначеного у статті 3 цього Закону, за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

Як вбачаться з матеріалів виконавчого провадження і не спростовується представником позивача, позивач 25.07.2018 року та представник позивача 14.08.2018 року ознайомлювалися з матеріалами виконавчого провадження, відтак, були повідомленні про наявність постанови про арешт боржника, а саме: 2/3 частини чотирикімнатної квартири АДРЕСА_1 .

Водночас, в матеріалах справи відсутні докази про надання позивачем інформації щодо зареєстрованих осіб у вищевказаній квартирі, довідки про склад сім"ї тощо.

Судом також враховано, що твердження позивача про те, що у спірній квартирі проживає малолітня дитина позивача - ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , не знайшли свого підтвердження матеріалами справи, оскільки позивачем не наданого суду жодних доказів на підтвердження родинних зв`язків.

Окрім того, матеріалами виконавчого провадження підтверджується направлення позивачу 29.12.2018 року повідомлення про ринкову вартість об`єкту оцінки в межах виконавчого провадження № 56772698 від 13.07.2018 року з примусового виконання виконавчого листа №759/9160/14-ц виданого 21.04.2017 Святошинським районним судом м. Києва про стягнення з Позивача на користь ОСОБА_3 заборгованості в сумі 248 932,95 грн.

На основі повно та всебічно з`ясованих обставин справи, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню, суд дійшов висновку, що позовні вимоги позивача не підлягають задоволенню, оскільки є безпідставними та не заснованими на законі, не знайшли свого підтвердження в ході судового розгляду. А відтак в задоволенні позову слід відмовити в повному обсязі.

Керуючись ст.ст.4, 5, 12, 13, 76 - 82, 141, 259, 263 - 265, 268, 273 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

У задоволені позову ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Юрфактор Сервіс», приватного виконавця Виконавчого округу м. Києва Чижик Андрія Павловича, Державного підприємства «Сетам», треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Служба у справах дітей Святошинської районної в м. Києві державної адміністрації, приватний нотаріус КМНО Чорнєй В.В., про визнання електронних торгів недійсними та скасування свідоцтва - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності ЦПК України. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

Суддя Я. Р. Марко