справа № 361/3493/19
провадження № 2/361/436/20
У Х В А Л А

06 жовтня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження в справі №361/3493/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд-2» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів,

установив:

В провадженні Броварського міськрайонного суду Київської області на розгляді перебуває наголошена вище цивільна справа.

08 липня 2020 року представник відповідача адвокат Смітюх І.І. подала до суду клопотання про закриття провадження в справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, оскільки спір з тотожним предметом та підставами вже було розглянуто Господарським судом м. Києва 20.09.2017 р. та Київським апеляційним господарським судом 09.11.2017 р. в межах справи №910/22904/15.

В судовому засіданні представники позивача ПрАТ «Трест Київпідземшляхбуд-2» Данилкіна П.М. та Дреза С.М. заперечували проти задоволення клопотання про закриття провадження в справі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_1 та її представник адвокат Смітюх І.І. не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином.

Дослідивши письмові матеріали справи та вислухавши думку сторін, що з`явилися в судове засідання, суд дійшов висновку, що заява про закриття провадження в справі не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо набрали законної сили рішення суду або ухвала суду про закриття провадження у справі, ухвалені або постановлені з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили за тими самими вимогами.

В постанові від 29.05.2019 р. у справі №756/1774/18-ц Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду вказує: «... Необхідність застосування пункту 3 частини першої статті 255 ЦПК України зумовлена неприпустимістю розгляду судами тотожних спорів, в яких одночасно тотожні сторони, предмет і підстави позову, та властивістю судового рішення, що набрало законної сили (стаття 273 ЦПК України). За змістом наведеної вище норми ЦПК України позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно співпадають сторони, підстава та предмет спору. Нетотожність хоча б одного з елементів не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору. ...».

У справі про банкрутство №910/22904/15 розглядалась скарга від 07.08.2017 р. на підставі спеціального закону - Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», який визначає спеціальний суб`єктний склад учасників справи про банкрутство. Так, серед іншого, скарга від 07.08.2017 р. була подана учасником (стороною) справи про банкрутство - кредитором: ПАТ «Трест Київпідземшляхбуд-2» на дії/бездіяльність ліквідатора (голову ліквідаційної комісії) ТОВ «Банош» Дяченко Я.В. як учасника справи про банкрутство.

В той же час, у даній справі №361/3493/19 сторонами виступають позивач - ПрАТ «Трест Київпідземшляхбуд-2» як юридична особа, якій було завдано шкоди (збитків) протиправними діями/бездіяльністю відповідача - фізичної особи ОСОБА_1 , яка виконувала повноваження ліквідатора (як голова ліквідаційної комісії) у справі №910/22904/15 про банкрутство ТОВ «Банош».

Вказане дає підстави стверджувати, що суб`єктний склад (сторони) в означених справах в силу положень законодавства України є різним.

В постанові від 02.09.2020 р. у справі №417/7171/19 Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вказує: «... У розумінні цивільного процесуального закону предмет позову - це матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої він просить ухвалити судове рішення, а підстава - обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги. При визначенні підстави позову як елементу його змісту суд повинен перевірити, на підставі чого, тобто яких фактів (обставин) і закону, позивач просить про захист свого права. ...».

Підстава позову включає в себе не лише обставини якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (фактичну підставу), але і норми права (юридичну підставу), які у своїй сукупності дають право особі звернутися до суду з позовними вимогами до відповідача.

Так, юридичною підставою скарги від 07.08.2017 р. слугували норми спеціального закону - ст. ст. 40, 98, 107, 111 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Натомість, юридичною підставою позову у даній справі №361/3493/19 слугували, норми Цивільного кодексу України щодо позадоговірної (деліктної) відповідальності за завдання шкоди (ст. 1166).

Відповідно до правової позиції Верховного Суду у складі Касаційного цивільного суду викладеної у постанові від 02.09.2020 р. №227/2918/19: «... тотожність позовних вимог може визначатися лише у межах одного виду судочинства. У цій справі апеляційний суд загальної юрисдикції визнав тотожним судове рішення, ухвалене в адміністративній справі, що є порушенням норм процесуального права, оскільки свідчить про те, що тотожні справи можуть розглядатися як у порядку цивільного, так і в порядку адміністративного судочинства, що не узгоджується із принципом спеціалізації судів. ...».

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», ніхто не може бути позбавлений права на розгляд його справи в суді, до юрисдикції якого вона віднесена процесуальним законом.

З огляду на вищевикладене вбачається, що суб`єктний склад (сторони), предмет та підстави позову у даній справі №361/3493/19 та у справі за скаргою ПрАТ «Трест Київпідземшляхбуд-2» на дії (бездіяльність) ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Дяченко Я.В. та відшкодування шкоди, завданої діями (бездіяльністю) ліквідатора від 07.08.2017 р., яка розглядалась в межах справи №910/22904/15 про банкрутство ТОВ «Банош», не тотожними, а тому клопотання відповідача про закриття провадження у справі є безпідставним та необґрунтованим, а тому не підлягає задоволенню.

За таких обставин суд дійшов правильного висновку про відмову в задоволенні клопотання про закриття провадження в справі на підставі п. 3 ч. 1 ст. 255 ЦПК України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 4, 19, 260 ЦПК України, суд

ухвалив:

В задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про закриття провадження в справі №361/3493/19 за позовом Приватного акціонерного товариства «Трест Київпідземшляхбуд-2» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.С.Сердинський