Справа №2-4309/12
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд м. Житомира в складі:

головуючого судді Перекупка І.Г.

при секретарі судового засідання Капустинської Г.О.,

за участю представника ОСОБА_1 ОСОБА_2

старшого державного виконавця Богунського

ВДВС у місті Житомирі Войтко Н.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, -

В С Т А Н О В И В:

20.08.2020 року до суду надійшла заява ОСОБА_1 , в якій просить скасувати заборону виїзду за кордон ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Богунським РВ УМВС України в Житомирській області 25.07.2013 року, іпн. НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), накладену ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 05.10.2018 року, по справі № 2-4309/12 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, згідно виконавчого листа № 2-4309/12, виданого 22.05.2013 року Богунським районним судом м. Житомира.

Заява обґрунтована тим, ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 05.10.2018 року було тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, згідно виконавчого листа № 2-4309/12, виданого 22.05.2013 року Богунським районним судом м. Житомира. Як зазначено в ухвалі суду, звертаючись до суду з поданням державний виконавець зазначив, що ним здійснено ряд заходів щодо перевірки майнового стану боржника. Боржник рішення суду не виконав, заборгованість не погасив, ухиляється від виконання та не вживає заходів щодо виконання рішення суду за рахунок належного йому майна та доходів. В обґрунтування заяви зазначає, що за останній рік, кожного місяця (2-3 рази на місяць) сплачує певну суму коштів в рахунок погашення заборгованості. На всі виклики державного виконавця з`являється вчасно та виконує всі вказівки державного виконавця.

В судовому засіданні представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 підтримав заяву в повному обсязі.

Старший державний виконавець Богунського ВДВС у місті Житомирі Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Войтко Н.В. в судовому засіданні покладається на розсуд суду при розгляді заяви ОСОБА_1 . Крім того, зазначила, що боржник за останні півтора роки з`являвся до виконавчої служби на всі виклики.

Заслухавши сторін, дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Судом було встановлено, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира №2-4309/12 від 22.05.2013 року позов ОСОБА_3 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість в сумі 2 790 445 (два мільйони сімсот дев`яносто тисяч чотириста сорок п`ять) гривень 00 копійок, 1560 (одна тисяча п`ятсот шістдесят) гривень 26 копійок судового збору та 120 (сто двадцять) гривень 00 копійок витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

На виконанні у Богунському відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головного територіального управління юстиції у Житомирській області знаходиться виконавче провадження з виконання виконавчого листа №2-4309/12 виданого 22.05.2013 року Богунським районним судом м. Житомира про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 заборгованість в сумі 2 790 445 (два мільйони сімсот дев`яносто тисяч чотириста сорок п`ять) гривень 00 копійок, 1560 (одна тисяча п`ятсот шістдесят) гривень 26 копійок судового збору та 120 (сто двадцять) гривень 00 копійок витрат за інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи.

Ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 05.10.2018 року було задоволено подання державного виконавця Богунського відділу державної виконавчої служби м. Житомира Головної і територіального управління юстиції у Житомирській області та тимчасово обмежено у праві виїзду за кордон без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_2 ), що проживає за адресою: АДРЕСА_1 , до виконання своїх зобов`язань, покладених на нього рішенням суду, згідно виконавчого листа № 2-4309/12, виданого 22.05.2013 року Богунським районним судом м. Житомира.

Як зазначено в ухвалі суду, звертаючись до суду з поданням державний виконавець зазначив, що ним здійснено ряд заходів щодо перевірки майнового стану боржника. Боржник рішення суду не виконав, заборгованість не погасив, ухиляється від виконання та не вживає заходів щодо виконання рішення суду за рахунок належного йому майна та доходів.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення або рішення інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), якщо така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним рішенням, на строк до виконання зобов`язань за рішенням, що виконується у виконавчому провадженні.

Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України орієнтує суди на те, що законом передбачені юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявністю факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання, тому з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, підлягає з`ясуванню судом, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання у повному обсязі або частково.

На вищевказані обставини звертає увагу Верховний Суд України в узагальненнях від 01.02.2013 року «Судова практика щодо вирішення питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України».

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Відповідно до ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен, хто законно перебуває на території будь-якої держави має право вільно пересуватися і вільно вибирати місце проживання в межах цієї території. Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною.

На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Права, викладені в пункті 1, також можуть у певних місцевостях підлягати обмеженням, що встановлені згідно із законом і виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Передбачені у законі обмеження є заходами, які покладаються на боржника з метою заклику до його правосвідомості, якщо останній ухиляється від виконання свого обов`язку, або ж переслідують пасивне та незаборонене примушування боржника до вчинення ним активних дій, щоб якнайскоріше задовольнити інтереси кредитора та позбутися обмежувальних заходів.

Отже, тимчасове обмеження боржника в праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх підстав вважати, що така особа ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на неї відповідним судовим рішенням, має намір вибути за межі України з метою невиконання цього рішення.

Зокрема, у справі "Гочев проти Болгарії" Європейський Суд підсумував принципи, що відносяться до оцінки необхідності заходів, яке обмежують свободу пересування наступним чином:

У відношенні пропорційності обмеження, встановленого у зв`язку з неоплаченими боргами, Європейський Суд у пункті 49 цього рішення зазначив, що таке обмеження є виправданим лише остільки, оскільки сприяє досягненню переслідуваної мети гарантування повернення вказаних боргів (див. рішення Європейського Суду від 13 листопада 2003 року за справою "Напияло проти Хорватії" (Napijalo v. Croatia), скарга N 66485/01, §§ 78 - 82).

Окрім того, навіть якщо міра, що обмежує свободу пересування особи є початково обґрунтованою, вона може стати неспіврозмірною й порушити права особи, якщо автоматично продовжується протягом тривалого часу (див. рішення Європейського Суду за справою "Луордо проти Італії " (Luordo v. Italy), скарга N 32190/96, § 96, ECHR 2003-IX), рішення Європейського Суду за справою "Фельдеш та Фельдешне Хайлік проти Угорщини" (Foldes and Foldesne Hajlik v. Hungary), скарга N 41463/02, § 35, ECHR 2006, рішення Європейського Суду за справою "Рінер проти Болгарії", § 121).

Надалі у пункті 50 вказаного рішення Європейський Суд з прав людини підкреслив, що у будь-якому випадку влада країни зобов`язана забезпечити те, що порушення права особи залишати його або її країну було від самого початку і протягом всієї тривалості - виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Влада не може продовжувати на довготривалі строки заходи, що обмежують свободу пересування особи без регулярної перевірки їх обґрунтованості (див. згадуване вище рішення європейського Суду за справою "Рінер проти Болгарії", §124 і згадуване вище рішення Європейського Суду "Фельдеш і Фельдешне Хайлик проти Угорщини", §35). Така перевірка має, як правило, проводитися судами принаймні, в останній інстанції, оскільки вони забезпечують найкращі гарантії незалежності, неупередженості й законності процедури (див. Рішення Європейського Суду від 25 січня 2007 г. за справою "Сіссаніс проти Румунії"), скарга № 23468/02, § 70).

Тобто, застосовуючи статтю 2 Протоколу 4 до Конвенції прозахистправлюдини іосновоположнихсвобод та практику Європейського суду з прав людини, які є джерелом права в Україні, суд зобов`язаний забезпечити, щоб порушення права особи залишати країну було виправданим та пропорційним за будь-яких обставин.

Передбачені законом юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон можуть бути установлені судом не за наявність факту невиконання зобов`язання, установленого рішенням суду, а за ухилення від його виконання.

Також ст. 12 Міжнародного пакту про громадянські та політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Виконання будь-якого рішення є невід`ємною стадією процесу правосуддя, а тому має відповідати вимогам ст. 6 Конституції про захист прав людини та основних свобод.

На стадії виконання судового рішення обмеження права особи на виїзд слід вважати доцільним у випадках, коли особа ухиляється від виконання зобов`язання, покладеного на неї рішенням суду.

Стаття 6 цього Закону передбачає, що за наявності зазначених у цій нормі підстав для тимчасових обмежень у праві виїзду громадян України за кордон громадянину може бути тимчасово відмовлено у видачі паспорта чи вилучено або затримано паспорт.

Відповідно до ч. 2 ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України» підставою для тимчасового обмеження у праві виїзду громадян України за кордон є дія неврегульованих зобов`язань.

У свою чергу, відповідно до ч. 5 ст. 441 ЦПК України суд може скасувати тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України за вмотивованою заявою боржника.

Таким чином, зважаючи на викладене та те що, боржник ОСОБА_1 не ухиляється від виконання рішення суду, з`являвся на всі виклики державного виконавця, заява про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду заявника за кордон підлягає задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 441 ЦПК України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Заяву ОСОБА_1 про скасування тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України - задовольнити.

Скасувати заборону виїзду за кордон ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт НОМЕР_1 , виданий Богунським РВ УМВС України в Житомирській області 25.07.2013 року, іпн. НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ), накладену ухвалою Богунського районного суду м. Житомира від 05.10.2018 року, по справі № 2-4309/12 про тимчасове обмеження у праві виїзду за кордон, згідно виконавчого листа № 2-4309/12, виданого 22.05.2013 року Богунським районним судом м. Житомира

Виконання ухвали суду доручити Адміністрації Державної прикордонної служби України (місцезнаходження: 01601, м. Київ, вул.Володимирська, 26).

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя І.Г. Перекупка