ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

17 березня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 737/1017/19

Головуючий у першій інстанції - Лібстер А. С.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/452/20

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Вінгаль В.М.,

суддів: Губар В.С., Кузюри Л.В.,

за участю секретаря судового засідання: Поклада Д.В.,

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: Акціонерне товариство «Акцент-Банк»,

особа, яка подала апеляційну скаргу: ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» про захист прав споживачів фінансових послуг, визнання дій неправомірними та зобов`язання вчинити дії,

прізвище судді: Лібстер А.С.; місце ухвалення рішення: смт. Куликівка,

дата складання повного тексту рішення: 20 січня 2020 року,

УСТАНОВИВ:

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Акцент-Банк» (далі - АТ «Акцент-Банк»), в якому просив:

- визнати протиправними дії Акціонерного товариства «Акцент-Банк» по нарахуванню процентів та штрафних санкцій за кредитним договором б/н від 12.03.2013 року, укладеним із ОСОБА_1 , після дати пред`явлення вимоги про дострокове стягнення заборгованості за цим договором - 15.07.2015 року, а також дії Акціонерного товариства «Акцент-Банк» по нарахуванню заборгованості за судовими витратами у розмірі, що перевищує 243,60 грн, стягнутих рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 14.08.2015 у справі № 737/673/15-ц;

- зобов`язати Акціонерне товариство «Акцент-Банк» припинити нарахування відсотків за користування кредитом і штрафних санкцій за кредитним договором б/н від 12.03.2013 року, та скасувати нараховані відсотки і штрафні санкції за кредитним договором б/н від 12.03.2013 року після 15.07.2015 року;

- зобов`язати Акціонерне товариство «Акцент-Банк» скасувати заборгованість за cудовими витратами у розмірі, що перевищує 243,60 грн, стягнутих рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 14.08.2015 року у справі № 737/673/15-ц.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 14.08.2015 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором б/н від 12.03.2013 року у розмірі 23 610,64 грн, з яких: 13 833,94 грн - кредит, 7 476,19 грн - проценти, 700,00 грн - пеня та комісія, 500,00 грн - штраф (фіксована частина), 1 100,51 грн - штраф (процентна складова), а також витрати на сплату судового збору в сумі 243,60 грн.

Станом на 01.08.2019 року залишок боргу на користь ПАТ «Акцент-Банк» за рішенням суду від 14.08.2015 року становить 15 782,05 грн та по виконавчому збору - 1 477,86 грн.

Проте, АТ «А-Банк» продовжує нараховувати позивачу відсотки та штрафні санкції, незважаючи на те, що фактично кредитний договір від 12.03.2013 року припинив свою дію з моменту пред`явлення банком вимоги про дострокове стягнення заборгованості, рішення суду від 14.08.2015 року виконується через державну виконавчу службу в установленому законом порядку, а кредитна картка позивача з 08.01.2015 року заблокована і останній не користується та не має жодної можливості будь-яким чином в подальшому користуватися кредитними коштами на підставі договору від 12.03.2013 року.

Як стало відомо позивачу з роздрукованих через персональний кабінет на сайті АТ «А-Банк» виписок від 13.03.2019 року і від 25.07.2019 року по рахунках за кредитним договором від 12.03.2013 року та довідки від 25.07.2019 року АТ «А-Банк» постійно продовжував нараховувати проценти і штрафні санкції та безпідставно обліковувати їх як кредит, внаслідок чого сума боргу ОСОБА_1 за кредитним договором від 12.03.2013 року штучно збільшена у понад одинадцять разів і станом на 25.07.2019 року становила 276 244,29 грн. Крім того, банком безпідставно була збільшена сума судових витрат до 1850,00 грн, замість 243,60 грн, стягнутих рішенням Куликівського районного суду від 14.08.2015 року.

На неодноразові усні та письмові звернення позивача до банку щодо скасування процентів та штрафних санкцій, нарахованих понад суми, стягнуті рішенням суду від 14.08.2015 року, відповідач не зважав та продовжував нарахування та облік цих сум як заборгованості.

Позивач вважає такі дії відповідача протиправними й такими, що порушують його права як споживача фінансових послуг, а також принцип юридичної визначеності.

Рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено у повному обсязі.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги, посилаючись на порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що обраний позивачем спосіб захисту порушеного права ґрунтується на положеннях ст.55 Конституції України, ст.ст.3,13,14,15,16 ЦК України. Нарахування АТ «Акцент-Банк» процентів і штрафних санкції, внаслідок чого сума боргу збільшена в понад 11 разів і, станом на 25.11.2019 року, становить 275118,21 грн, є несправедливим, суперечить ч.1 ст.18 Закону України «Про захист прав споживачів». Крім того, згідно довідки АТ «Акцент-Банк» від 25.11.2019 року позивач має заборгованість зі сплати судових витрат у розмірі 1850,18 грн, в той час як за рішенням Куликівського районного суду Чернігівської області від 14.08.2015 року їх розмір склав лише 243,60 грн, тобто відповідач одноособово збільшив судові витрати, чим фактично змінив рішення суду, яке набрало законної сили.

Заслухавши голову судового засідання, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ст.16 ЦК України інтерес позивача не може бути захищений шляхом визнання незаконним рішення, дій чи бездіяльності банківської установи і покладення на цю установу обов`язку припинити нарахування за кредитним договором.

З таким висновком суду першої інстанції не погоджується апеляційний суд.

Судом у справі встановлено, що рішенням Куликівського районного суду від 14.08.2015 року, яке набрало законної сили, стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Акцент-Банк" заборгованість у розмірі 23610,64 грн за кредитним договором №б/н від 12.03.2013 року, яка складається з наступного: 13833,94 грн - заборгованість за кредитом; 7476,19 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 700,00 грн - заборгованість за пенею та комісією; штрафи: 500,00 грн - (фіксована частина), 1100,51 грн - (процентна складова), а також вартість затрат, понесених на сплату судового збору, в сумі 243,60 грн (а.с.9-10).

На виконанні у відділі державної виконавчої служби перебуває виконавчий лист, виданий 17.11.2015 року Куликівським районним судом Чернігівської області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Акцент-Банк" заборгованості в сумі 23687,78 грн.

Станом на 01.08.2019 рік залишок боргу на користь ПАТ "Акцент-Банк" складає 15782,05 грн та залишок виконавчого збору - 1477,86 грн (а.с.14).

Рішенням Деснянського районного суду від 01.12.2016 року ОСОБА_1 було відмовлено в задоволені позовних вимог про розірвання кредитного договору з ПАТ «Акцент-Банком» (а.с.15-16).

Згідно із статтею 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом особистого немайнового або майнового права та інтересу у спосіб визначений законом або договором.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором. Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Велика Палата Верховного Суду у постанові від 28 березня 2018 року у справі №444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Як вбачається з матеріалів справи, рішення Куликівського районного суду від 14.08.2015 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "Акцент-Банк" заборгованість у розмірі 23610,64 грн за кредитним договором №б/н від 12.03.2013 року перебуває на виконанні у відділі державної виконавчої служби.

Станом на 01.08.2019 року залишок боргу на користь ПАТ "Акцент-Банк" складає 15782,05 грн та залишок виконавчого збору - 1477,86 грн.

При цьому, ОСОБА_1 направлялася вимога сплатити до 21.08.2018 року борг в розмірі 279 457,47 грн, який виник за неналежне виконання ним зобов`язань за договором кредиту №628245 від 12.03.2013 року.

Відповідно до довідки АТ «Акцент-Банк» від 25.11.2019 року, ОСОБА_1 має заборгованість по судових витратах у сумі 1850,18 грн.

За таких обставин, апеляційній суд приходить до висновку, що АТ «Акцент-Банк» продовжує нараховувати проценти та штрафні санкції за кредитним договором б/н від 12.03.2013 року, укладеним між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 , починаючи з 16.07.2015 року, а також нараховувати заборгованість за судовими витратами в розмірі 1850,18 грн, що є незаконним. У зв`язку з чим, належить зобов`язати АТ «Акцент-Банк» припинити нарахування ОСОБА_1 з 16.07.2015 року відсотки за користування кредитом та штрафних санкцій за кредитним договором б/н від 12.03.2013 року, укладеного між АТ «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 .

Таким чином, апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню шляхом задоволення позовних вимог ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст. 367, 374, п.4 ст.376, 382, 383, 384, 389-391 ЦПК України,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Куликівського районного суду Чернігівської області від 10 січня 2020 року скасувати.

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати незаконним нарахування Акціонерним товариством «Акцент-Банк» ОСОБА_1 процентів та штрафних санкцій за кредитним договором б/н від 12.03.2013 року, укладеним між Акціонерним товариством «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 , починаючи з 16.07.2015року, а також нарахування заборгованості за судовими витратами в розмірі 1850 грн. 18 коп.

Зобов`язати Акціонерне товариство «Акцент-Банк» припинити нарахування ОСОБА_1 з 16.07.2015 року відсотків за користування кредитом та штрафних санкцій за кредитним договором б/н від 12.03.2013 року, укладеного між Акціонерним товариством «Акцент-Банк» та ОСОБА_1 .

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів, який обчислюється з дня складення повного судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Голова судового засідання

Судді