21.02.2020 Єдиний унікальний номер 205/9863/19
Провадження №2/205/1006/20
21 лютого 2020 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Шавули В.С. розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третя особа: управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у м. Дніпрі ради про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
Позивач 14.11.2019р. звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третя особа: управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у м. Дніпрі ради про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням яке розташовано за адресою: АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття відповідачів з реєстрації за вказаною адресою.
Ухвалою Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 09.12.2019р. відкрито провадження у вказаній справі, ухвалено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідачі за змістом ч.11 ст.128 ЦПК України вважаються належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, оскільки викликались через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, в судове засідання не з`явились. Про причини своєї неявки не повідомила. Письмових заяв про розгляд справи без їх участі та відзиву на позов не надавали.
З огляду на викладене, а також враховуючи відсутність заперечень позивача проти ухвалення заочного рішення судом відповідно до ст.ст.280, 281 ЦПК України ухвалено проводити розгляд справи у заочному порядку.
Згідно із ч.13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи по суті, суд встановив наступне.
Позивач 20.07.1998 року придбала у ОСОБА_2 домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , за договором купівлі-продажу серії ААО № 144740, посвідченого 20.07.1998 року приватним нотаріусом ДМНО Стляровою В.М., право власності зареєстровано в КП «ДМБТІ» ДОР 02.09.1998 року, реєстровим № 13 (а.с.14).
Згідно акту від 14.11.2019 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 в домоволодінні за адресою: АДРЕСА_1 з літа 1998 року не проживають, їх речі в домоволодінні відсутні. (а.с.23).
Таким чином, спірні правовідносини між позивачем, як власником житла, та відповідачами, які є попередніми власниками житла, щодо втрати останніми права користування житловим приміщенням регулюються нормами права, які містяться в Цивільному кодексі України (далі ЦК України).
Відповідно до приписів ч.ч. 1, 2 4 ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Частиною першою статті 316 ЦК України визначено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Згідно змісту ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Саме власник відповідно до приписів ст. 319 ЦК України володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.
Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).
Як врегульовано положеннями ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.
Відповідно до роз`яснень, викладених у п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07 лютого 2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (п. 3 ч.1 ст. 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
З огляду на викладене суд приходить висновку, що позивач, як власник спірного майна, має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм нерухомим майном, у тому числі, шляхом визнання відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням, тому порушене право позивача підлягає захисту шляхом задоволення позову.
При цьому судом приймаються до уваги аргументи позивача, які наведені ним як підстави для задоволення поданого позову, зокрема щодо набуття ним у встановленому законом порядку права власності на зазначене вище нерухоме майно та припинення такого права у відповідачів, оскільки такі знайшли своє підтвердження в ході дослідження наявних в матеріалах доказів, які є належними, допустимими та достовірними в розумінні ст.ст. 77-79 ЦПК України.
Водночас суд зауважує на тому, що жодних правовідносин з приводу користування спірною квартирою між сторонами судом встановлено не було, отже, відповідачі з набуттям права власності позивачем на спірну квартиру втратив і право користування нею.
За вказаних обставин, суд вважає, що права позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, були порушені відповідачами, а тому підлягають захисту шляхом задоволення позову повністю.
Таким чином, оцінивши здобуті по справі докази, за своїм внутрішнім переконанням щодо їх належності допустимості, достовірності, а також достатності і взаємності зв`язку у сукупності, розглянувши спір в межах заявлених позовних вимог, суд першої інстанції вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, тому слід визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 ), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 ), ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 ), ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 ) такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 ., що є підставою для зняття його із реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Крім того, вирішуючи питання щодо судових витрат, згідно із ст. 141 ЦПК України, оскільки позивачем при подачі позовної заяви були оплачені судові витрати і його вимоги задоволені, з відповідачів належить стягнути на користь позивача судові витрати у сумі 768,40 гривень.
Керуючись ч. 2 ст. 405, 391 ЦК України, ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», ст.ст.4, 6, 10, 12, 13, 81-83, 141, 247, 263-264, 268, 279, 280-282 Цивільно-процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третя особа: управління-служба у справах дітей Новокодацької районної у м. Дніпрі ради про усунення перешкод у користуванні власністю, шляхом визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: невідомий), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: невідомий), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: невідомий), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: невідомий), ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: невідомий), ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , РНОКПП: невідомий) такими, що втратили право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: невідомий), ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: невідомий), ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП: невідомий), ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП: невідомий), ОСОБА_6 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП: невідомий), ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , РНОКПП: невідомий) судовий збір в рівних частках у сумі 768,40грн. (сімсот шістдесят вісім грн. 40 коп.).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Суддя В.С. Шавула