Єдиний унікальний номер 229/515/20
Номер провадження 2/229/717/2020
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року Дружківський міський суд Донецької області

у складі:

головуючого судді Гонтар А.Л.

при секретарі Білик О. А.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні у залі суду м. Дружківка цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Ясинуватської районної державної адміністрації, третя особа Друга Селидівська Державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування,

ВСТАНОВИВ:

позивач ОСОБА_1 31 січня 2020 року звернулася до Дружківського міського суду з позовною заявою до Ясинуватської районної державної адміністрації про визнання права власності в порядку спадкування.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на нерухоме майно, а саме на житловий будинок загальною площею 34,6 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 ., який належав матері померлої ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , спадкоємицею якої була ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_3 була заведена спадкова справа № 176 від 14.03.2008 року Ясинуватської державною нотаріальною конторою.

14.01.2020 року позивач звернулася з заявою про видачу на її ім`я свідоцтва про право на спадщину за законом до Другої Селидівської Державної нотаріальної контори, однак постановою від 14.01.2020 року нотаріус відмовив їй у видачі свідоцтва про право на спадщину з причини того, що відсутній оригінал документа, що встановлює право власності на житловий будинок, бо місце зберігання спадкової справи, та виданного на її підставі свідоцтва про право на спадщину знаходиться у Ясинуватській державній нотаріальній конторі за адресою: АДРЕСА_2 , що є зоною проведення ООС на тимчасово окупованої території України. 18.01.2020 року позивач через Поштове відділення звернулася до Ясинуватської державної нотаріальної контори ,що знаходиться за адресою: місто Вугледар, вулиця Трифонова, буд.30., із заявою про Надання інформації про місцезнаходження спадкової справи номер 176 від 14.03.2008 року, що була відкрита Ясинуватською державною нотаріальною конторою. Однак заява не була вручена, що свідчить про те, що Ясинуватську державну нотаріальну контору було переєрестровано, але фактично вона не перемістилась до міста Вугледар. На даний момент у позивача відсутній оригінал правовстановлюючого документа на спірний будинок, Ясинуватська державна нотаріальна контора фактично залишилась на території міста Ясинувата.

Просить визнати за позивачем, ОСОБА_1 , право власності на будинок загальною площею 34,6 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 .

Ухвалою Дружківського міського суду Донецької області від 03 лютого 2019 року провадження в справі було відкрито та справу призначено до підготовчого засідання на 12 березня 2019 року (а.с.23-24).

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала заяву, в якій вказала, що позовні вимоги підтримує у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, просить суд справу розглядати за її відсутності.

Представник відповідача Ясинуватськаої районної державної адміністрації в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності за наявними матеріалами у справі.

Представник третьої особи Другої Селидівської Державної нотаріальної контори в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи їх було повідомлено належним чином, надали заяву про розгляд справи у їх відсутності, з позовними вимогами згодні.

За результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем, що відповідає вимогам ст.200 ЦПК України.

З огляду на це, на підставі ст. 247 ЦПК України, суд, вважає за можливе розглядати справу у відсутності сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксації судового процесу.

Суд, вивчивши письмові докази по справі, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних підстав.

Відповідно до статті 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 (а.с. 7).

Після смерті матері позивача ОСОБА_2 залишилось спадкове майно у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 , що належало матері ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 31 жовтня 1989 року , зареєстрованого реєстрі за № 2520 (а.с.14)

Відповідно до ст. 1258 ЦК України передбачено, що спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 статті 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно довідки виданої виконкомом Первомайської сільської ради Ясинуватського району Донецької області № 47 від 09.01.2013 року гр. ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 з 10.08.1965 року до моменту своєї смерті тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . На момент її смерті за цією адресою були також зареєстровані: онука - позивач ОСОБА_1 , правнука - ОСОБА_4 , правнук - ОСОБА_5 (а.с. 10)

Згідно ст. 1276 ЦПК України якщо спадкоємець за заповітом або за законом помер після відкриття спадщини і не встиг її прийняти, право на прийняття належної йому частки спадщини, крім права на прийняття обов`язкової частки у спадщині, переходить до його спадкоємців (спадкова трансмісія).

Тобто, так як мати позивача ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 не встигла прийняти спадщину після її відкриття та смерті матері ОСОБА_6 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 , право на прийняття спадщини за законом переходить до позивача ОСОБА_1 .

Судом встановлено, що відповідно до заповіту від 09 січня 2013 року, зареєстрованого в реєстрі за № 1, ОСОБА_2 на випадок її смерті все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що їй буде належати на день смерті , і на що вона за законом матиме право, заповіла своїй дочці ОСОБА_1 (а.с. 8)

Таким чином, після смерті ОСОБА_2 спадкоємцем за заповітом є ОСОБА_1 .

Статтею 1297 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно. Якщо спадщину прийняло кілька спадкоємців, свідоцтво про право на спадщину видається на ім`я кожного з них, із зазначенням імені та частки у спадщині інших спадкоємців.

Як роз`яснив Пленум Верховного Суду України у 2 та 3 абзацах пункту 23 постанови від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

ОСОБА_1 звернулася 14.01.2020 року до Другої Селидівської Державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 .

Постановою державного нотаріуса Давидової С.М. від 14.01.2020 року спадкоємцю ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки оригінал документа, що встановлює право власності на житловий будинок відсутній. Коло спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає можливості виявити, так як спадкова справа № 97/2013 знаходиться в зоні проведення ООС, та до неї немає доступу (а.с.11)

У зв`язку з відсутністю оригіналу правовстановлюючого документа на спірний будинок позивач позбавлена можливості оформити свої права на спадщину, тому позов про визнання права власності на нерухоме майно є відповідним способом захисту права. Пунктом 1 частини 2 статті 16 ЦК України передбачений такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів як визнання права.

Частиною 1 статті 1277 ЦК України встановлено, що у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Відповідно до абзацу 2 пункту 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 при відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

З огляду на наведене, позовні вимоги ґрунтуються на законі та обставинах справи, що є підставою для задоволення позову та визнання за позивачем права власності на спірний житловий будинок.

Керуючись ст.10, 11, 88, 212, 213, 214, 215, 218 ЦПК України, ст.. 1220,1258,1261,1268,1277, 1296,1297 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року "Про судову практику у справах про спадкування", суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Ясинуватської районної державної адміністрації, третя особа Друга Селидівська Державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 право власності в порядку спадкування за заповітом на будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 34,6 кв.м. після смерті ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Апеляційного суду Донецької області через Дружківський міський суд протягом тридцяти днів після оголошення рішення.

Повний текст рішення складено 20 березня 2020 року.

Суддя: А. Л. Гонтар