Номер провадження: 22-ц/813/6191/20
Головуючий у першій інстанції Пучкова І. М.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд в складі:

Головуючого Цюри Т.В.

Суддів Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

розглянувши в порядку письмового провадження клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про повернення матеріалів справи до суду першої інстанції у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Управдом-1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2020 року

встановив:

У грудні 2018 року, Товариство з обмеженою відповідальністю «Управдом-1» (далі ТОВ «Управдом») звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Одеси від 11 листопада 2019 року позовну заяву ТОВ «Управдом-1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «Управдом-1», код за , що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 31, кв.5, заборгованість за надані послуги з утримання будинку та прибудинкової території у період з 31.01.2017 року по 30.09.2018 року в розмірі 15425 (п`ятнадцять тисяч чотириста двадцять п`ять) грн. 32 коп.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «Управдом-1», код за , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2000 (дві тисячі) грн.

Стягнуто з ОСОБА_1 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «Управдом-1», код за , що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 31, кв.5, судовий збір у розмірі 1762 (одна тисяча сімсот шістьдесять дві) грн. 00 коп.

Додатковим рішенням цього ж суду від 07 лютого 2020 року ухвалено додаткове рішення у справі за позовною заявою ТОВ «Управдом-1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням.

Доповнено резолютивну частину рішення суду:

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «Управдом-1», код за , що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 31, кв.5, заборгованість з оплати послуг водопостачання і водовідведення за період з 01.09.2011 року по 30.09.2018 року у сумі 45591 (сороки п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто один) грн. 59 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «Управдом-1», код за , що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 31, кв.5, заборгованості згідно з договором на організацію охорони прибудинкової території та компенсації витрат з її утримання від 28.11.2016 року за період з 31.01.2017 року по 30.09.2018 року у сумі 6093 (шість тисяч дев`яносто три) грн.73 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ідентифікаційний податковий номер НОМЕР_1 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ТОВ «Управдом-1», код за , що знаходиться за адресою: м. Одеса, вул. Ак. Корольова, 31, кв.5, судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн.

У задоволенні заяви ТОВ «Управдом-1» про стягнення з ОСОБА_1 судових витрати на оплату правничої допомоги у розмірі 2000 грн., які понесені у зв`язку з поданням заяви про додаткове рішення відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним додатковим рішенням суду, 10.03.2020 року представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, а 27.08.2020 року подав до канцелярії суду клопотання про повернення матеріалів справи до суду першої інстанції.

Розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов до висновку, що клопотання підлягає частковому задоволенню, а апеляційне провадження закриттю, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ч.ч. 1, 2 ст. 284 ЦПК України заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

За змістом ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Зазначений порядок є спеціальним і представляє окрему стадію судового процесу, дотримання якої для відповідача є обов`язковим.

З аналізу норм 287 ЦПК України вбачається, що оскарження заочного рішення відповідачем в загальному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та вразі ухвалення повторного заочного рішення, тобто відповідач, не може оскаржити рішення в апеляційному порядку, оминаючи стадію перегляду заочного рішення судом, який його ухвалив, відповідно до вимог ч.1 та ч.2 ст.284 ЦПК України.

Згідно абз. 2 п. 4 Постанови Пленуму ВСУ № 12 від 24 жовтня 2008 року та відповідно до статей 284, 287 ЦПК України, оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення. В іншому випадку апеляційний суд відмовляє в прийнятті апеляційної скарги на заочне рішення.

Відповідно до ч. 1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо:

1) стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення;

2) суд, вирішивши питання про право, не зазначив точної грошової суми, присудженої до стягнення, або майно, яке підлягає передачі, або дії, що треба виконати;

3) судом не вирішено питання про судові витрати;

4) суд не допустив негайного виконання рішення у випадках, встановлених статтею 430 цього Кодексу.

При цьому, згідно із ч.3 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення.

Матеріалами справи встановлено, що 11.11.2019 року Київським районним судом м. Одеси по справі було ухвалено заочне рішення, текст якого визначає, що розгляд справи був проведений в заочному порядку, при ухвалені рішення суд посилався на ст.ст.280-289 ЦПК України, якими передбачений порядок заочного розгляду справи, резолютивна частина рішення має роз`яснення про строки та порядок перегляду заочного рішення суду (Том І: а.с.185-188).

Крім того, матеріалами справи також встановлено, що 07.02.2020 року по справі було ухвалено додаткове рішення, яким було доповнено резолютивну частину заочного рішення від 11.11.2019 року (Том ІІ: а.с. 30-32).

Відповідно до статей 287, 288 ЦПК України, оскарження заочного рішення відповідачем в апеляційному порядку може мати місце лише в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення та в разі ухвалення повторного заочного рішення.

Проте, матеріали справи не містять рішення суду першої інстанції про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення або ухваленого повторного заочного рішення.

У своєму клопотання про повернення матеріалів справи до суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 посилається на те, що 02.03.2020 року ним було подано до Київського районного суду м.Одеси заяву про перегляд заочного рішення, яку було зареєстровано районним судом за вх. №9354/20, а 10.03.2020 року він подав апеляційну скаргу на вищевказане додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 07.02.2020 року. Проте 20.03.2020 року Київський районний суд м.Одеси направив на адресу апеляційного суду матеріали справи за апеляційною скаргою, однак до матеріалів справи не приєднав заяв відповідача, що фактично унеможливлює оскарження відповідачем в апеляційному порядку заочного рішення від 11.11.2019 року.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Таким чином, з урахуванням конституційного принципу судового захисту, верховенства права та правової визначеності, колегія суддів дійшла висновку, що за змістом статей 284, 287 та 288 ЦПК України відповідач вважаючи, що його права порушені заочним рішення, може захистити свої права шляхом подання заяви про перегляд заочного рішення, та в разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення або ухвалення повторного заочного рішення - шляхом подання апеляційної скарги.

Такий порядок перегляду заочного рішення та його оскарження узгоджується з Конвенцією та практикою ЄСПЛ.

Іншого порядку оскарження заочного рішення нормами процесуального законодавства не передбачено.

Отже, постановлене Київським районним судом м. Одеси додаткове рішення від 07.02.2020 року є невід`ємною частиною ухваленого 11.11.2019 року заочного рішення, передбачену статтею 287 ЦПК України процедуру перегляду якого не здійснено.

Таким чином, процесуальне рішення про залишення без задоволення заяви відповідача про перегляд заочного рішення за пунктом 1 частини 3 статті 287 ЦПК України місцевий суд не ухвалював, що унеможливлює оскарження і додаткового рішення від 07.02.2020 року у загальному порядку, встановленому ЦПК України.

При цьому, суд апеляційної інстанції наголошує, що додаткове рішення є невід`ємною частиною заочного рішення, у разі скасування якого ухвалене додаткове рішення втрачає силу, а у випадку залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, додаткове рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку на загальних підставах разом з основним.

За таких обставин, апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2020 року необхідно закрити, а апеляційну скаргу повернути особі, яка її подала.

Керуючись ст.ст. 270, 284, 287, 288, 362 ЦПК України суд

ухвалив:

Клопотання представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 про повернення матеріалів справи до суду першої інстанції задовольнити частково.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2020 року по цивільній справі за позовом ТОВ «Управдом-1» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості закрити.

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на додаткове рішення Київського районного суду м. Одеси від 07 лютого 2020 року повернути особі, яка її подала.

Роз`яснити заявнику, що тільки у разі залишення його письмової заяви про перегляд вказаного заочного рішення без задоволення, заочне та додаткове рішення можуть бути оскаржені в загальному порядку, встановленому ЦПК України (ст. 287 ч.4 ЦПК України).

Цивільну справу № 520/20711/18 повернути до Київського районного суду м.Одеси.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда