Справа № 753/7186/19
Провадження № 2/369/1661/20
РІШЕННЯ

Іменем України

28.09.2020 м. Київ

Києво- Святошинський районний суд Київської області в складі

головуючої судді Ковальчук Л.М.,

при секретарі Житар А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ОСОБА_2 у якому просила стягнути з останнього аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до повноліття сина ОСОБА_3 та стягувати з дня пред`явлення позову до суду, до досягнення дитиною повноліття та на утримання позивача в розмірі 10000 грн щомісяця до досягнення сином ОСОБА_3 трирічного віку.

ОСОБА_2 подав відзив на позовну заяву у якому просив відмовити у задоволенні позову, оскільки майже самостійно утримує сина. При цьому вказав, що ОСОБА_1 є адвокатом та може утримувати себе самостійно.

ОСОБА_2 подав зустрічну позовну заяву у якій просив стягнути з ОСОБА_1 на його користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 16,67 % всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно до повноліття сина ОСОБА_3 та стягувати з дня пред`явлення позову до суду, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку; стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 16,67 % всіх видів її заробітку (доходу) щомісячно до повноліття сина ОСОБА_3 та стягувати з дня пред`явлення позову до суду, до досягнення дитиною повноліття, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

ОСОБА_1 подала відзив на зустрічну позовну заяву у яких просила відмовити у задоволенні зустрічного позову.

ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась. У судовому засіданні представник ОСОБА_1 первісний позов підтримав та просив задовольнити, одночасно просив стягнути судові витрати. У задоволенні зустрічного позову просив відмовити.

ОСОБА_2 у судове засідання не з`явився. Представник ОСОБА_2 проти позову заперечував, зустрічну позовну заяву просив задовольнити. Наголосив, що витрати на правову допомогу є неспівмірними, а тому наполягав на їх зменшенні.

З`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до свідоцтва про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 його батьками записані позивач та відповідач.

Судом встановлено, що у ОСОБА_2 є інша дитина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження.

ОСОБА_2 є засновником ТОВ «Квітка Експрес» та ПП «Топ Сістемс», що підтверджується інформацією Міністерства юстиції України.

Згідно довідки про доходи від 25.04.2019 № 2504 ОСОБА_2 за період з листопада 2018 року по квітень 2019 отримав доходу 378000 грн 00 коп., з яких утримано 73710 грн 00 коп.

21.10.2016 ОСОБА_1 звернулась до ТОВ «Анте Медіам» із заявою про надання соціальної відпустки з 09.12.2016.

Наказом № 13-16/03 від 24.10.2016 ОСОБА_1 надано відпустку для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку.

ОСОБА_1 подала до ТОВ «Топ Сістемс» заяву про звільнення з посади директора з 23.04.2019 за станом здоров`я порядку ст.38 КЗпП.

ОСОБА_1 є співзасновником Адвокатського об`єднання «Радолекс».

Рішенням Києво-Святошинського районного суду Київської області від 23.09.2020 визначено місце проживання дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Згідно із ст. 3 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року (ратифікована постановою Верховної Ради України від 27.02.1991 року № 789-ХІІ і набула чинності для України 27.09.1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Як вбачається зі ст. 150 СК України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину.

Отже, кожній дитині повинен бути забезпечений належний рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини, що повинні забезпечувати обоє батьків.

У відповідності до статей 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, кошти на утримання дітей стягуються в судовому порядку у частці від доходу батьків чи у твердій грошовій сумі.

Згідно п. 1 ч. 1ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини.

У відповідності до ч. 2 ст. 182 СК України, мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку

Відповідно до ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи, що ОСОБА_2 працездатного віку, працевлаштований, на своєму утриманні має іншу дитину, а тому може утримувати дитину до досягнення нею повноліття, тому суд вважає, що слід стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.04.2019 та до досягнення дитиною повноліття.

Відповідно до ст.75 Сімейного кодексу України дружина, чоловік повинні матеріально підтримувати один одного.

Відповідно до ч. 2 ст. 84 СК України, дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягненням дитиною трьох років

Відповідно до ч.4 ст.84 СК України, право на утримання має вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, незалежно від того, чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу.

Таким чином, необхідною умовою утримання дружини, з якою проживає дитина, є можливість чоловіка надавати матеріальну допомогу.

Враховуючи встановлені судом обставини, слід стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання до досягення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років в розмірі 1/8 частини заробітку, щомісячно, починаючи з 03.04.2019 і до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

За таких підстав у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментівслід відмовити.

Відповідно до ч.1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

Згідно з ч.8 ст.141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Аналізуючи викладені вище норми права, слід зазначити, що підставою для відшкодування відповідних судових витрат - в даному випадку витрат на професійну правничу допомогу - є договір про надання правничої допомоги, розрахунок робіт, акт про сплату та надання допомоги, а також відповідні докази на підтвердження таких витрат, а саме квитанції до прибуткового касового ордеру на загальну суму 12500 грн. 00 коп.

При цьому, суд вважає, що відповідно до ч. 4 ст. 137 ЦПК України, розмір витрат на оплату послуг адвоката повинен бути співмірним із складністю справи, часом, витраченим адвокатом на складання позову та подання його до суду, участі в судових засідання, ознайомлення з матеріалами справи та значенням справи для сторони.

Чинне законодавство не передбачає повного та безумовного відшкодування витрат на правничу допомогу, понесених стороною у справі, на користь якої прийнято рішення і надає можливість стороні, яка повинна відшкодувати судові витрати, піддати сумніву їх розмір та довести, що «вкладена праця» адвоката є неспівмірною із витратами на неї застосовуючи визначені законодавцем критерії.

Згідно із ч. 4 ст.137 ЦПК розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

За частиною 5, 6 цієї ж статті у разі недотримання вимог частини четвертої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Отже, законодавством надано не тільки право заявити про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, але й кореспондуючий йому обов`язок доведення неспівмірності вказаних витрат. Представник ОСОБА_2 усно заявив у судовому засіданні про зменшення розміру витрат на правничу допомогу, проте не надав суду жодного доказу на підтвердження неспівмірності.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 81, 141, 264, 265, 273, 352, 354 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/6 частки з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 03.04.2019 та до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на її утримання до досягення ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років в розмірі 1/8 частини заробітку, щомісячно, починаючи з 03.04.2019 і до ІНФОРМАЦІЯ_3 .

В решті позовних вимог відмовити.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів, відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 12500 грн 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 1536 грн 80 коп.

Інформація про учасників справи:

ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , місце реєстрації/проживання: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_2 місце реєстрації/проживання: АДРЕСА_2 .

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через Києво-Святошинський районний суд Київської області шляхом подання апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складення повного рішення суду.

Повний текст рішення суду складено 02.10.2020.

Суддя Л.М. Ковальчук