Справа № 219/8480/20
Провадження № 2/219/2881/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2020 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі

головуючого судді Погрібної Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Захарчук М.В.,

без участі сторін

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі м. Бахмут в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до Миронівської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Друга Бахмутська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання права власності в порядку спадкування,

В С Т А Н О В И В :

11.09.2020 року до суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Миронівської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Друга Бахмутська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання права власності в порядку спадкування. В обґрунтування позовної заяви зазначено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її мати - ОСОБА_3 . Після смерті її матері ОСОБА_3 відкрилась спадщина у вигляді житлового будинку АДРЕСА_1 . Вона, як спадкоємець першої черги у встановлений законом 6-ти місячний строк звернулась до Дебальцівської державної нотаріальної контори з заявою про отримання свідоцтва про право на спадщину, за її заявою була відкрита спадкова справа та зареєстрована в Спадковому реєстрі. Спадщину прийняла фактично. Вона користувалась будинком і утримувала його. Інших спадкоємців першої черги на спадщину немає. Свідоцтво про право на спадщину вона не отримала після спливу 6-ти місячного строку після смерті матері ОСОБА_3 , оскільки нотаріус Дебальцівської державної нотаріальної контори роз`яснив їй, що це право вона може реалізувати в будь який час. 20 травня 2015 року Верховна рада України прийняла постанову № 2792, згідно з якою до складу Артемівського району були включені територія Миронівської селищної ради (разом із смт. Миронівський) та територія Світлодарської міської ради (разом із містом Світлодарськом). 4 лютого 2016 року Верховна рада України перейменувала Артемівський район у Бахмутський район. 03.09.2020 року вона, як спадкоємець першої черги звернулась до Другої бахмутської державної нотаріальної контори з наміром отримати свідоцтво про право на спадщину, але письмовим роз`ясненням державного нотаріуса Другої бахмутської державної нотаріальної контори Балицькою Л.А. їй було роз`яснено, що у зв`язку з тим, що вона не може підтвердити факт прийняття спадщини при першому зверненні до Дебальцівської державної нотаріальної контори у 2005 році, в теперішній час державний нотаріус позбавлений можливості у межах своїх повноважень встановити факт прийняття нею спадщини у встановленому порядку та у встановлений строк, оскільки спадкова справа, заведена щодо спадщини після смерті ОСОБА_3 залишилась у приміщенні Дебальиевської державної нотаріальної контори у місті Дебальцевому, яке не контролюється українською владою, у зв`язку з чим у державного нотаріуса на теперішній час відсутній доступ до будь яких документів цієї спадкової справи, що унеможливлює подальшу видачу свідоцтва про право на спадщину.

Враховуючи вищевикладене, просить визнати за нею право власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Позивачка та її представник до судового засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином: відповідно до частини 6 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки рекомендованим листом з повідомленням про вручення за адресою, зазначеною позивачем у позовній заяві. Подано представником позивача на адресу суду заяву, в якій він просить справу розглядати без його участі, на позовних вимогах наполягає та просить суд їх задовольнити у повному обсязі.

Повідомлений належним чином про дату, час та місце проведення судового засідання (у відповідності до пункту 1 частини 7 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки за адресою місцезнаходження, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань) відповідач до судового засідання також не з`явився. Ними подано до суду лист, в якому він просить розглянути справу за його відсутності, позовні вимоги визнали у повному обсязі. У встановлений ухвалою про відкриття провадження у справі строк відзив на позовну заяву відповідачем також не поданий.

При таких обставинах суд вважає за можливе розглянути дану справу під час відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позовна заява, об`єктивно оцінивши докази, що мають істотне значення для її розгляду і вирішення по суті, приходить до висновку, що позовна заява підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах, заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно до ч. 2 ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

На підставі ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи (ч. 5 ст. 81 ЦПК України). Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ч. 6 ст. 81 ЦПК України).

Згідно ст. 15 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до ксерокопії свідоцтва про смерть, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Відповідно до ксерокопії свідоцтва про смерть, ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Відповідно до ксерокопії свідоцтва про народження ОСОБА_4 , остання народилась 1961 року у графі батьки зазначено: ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідно до ксерокопії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , 08.01.1985 року розірвано, після розірвання шлюбу останні надано прізвище « ОСОБА_7 ».

Відповідно до ксерокопії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_8 та ОСОБА_9 , 30.11.1989 року розірвано, після розірвання шлюбу останні надано прізвище « ОСОБА_10 ».

Відповідно до ксерокопії свідоцтва про розірвання шлюбу, шлюб між ОСОБА_11 та ОСОБА_1 , 26.07.2004 року розірвано, після розірвання шлюбу останні надано прізвище « ОСОБА_12 ».

Відповідно до ксерокопії свідоцтва про смерть ОСОБА_13 помер ІНФОРМАЦІЯ_6 .

Відповідно до ксерокопії реєстраційного посвідчення від 21.12.1964 року, за ОСОБА_2 на праві особистої власності на підставі договору на право забудови будинку від 28.12.1962 року, зареєстроване домоволодіння, яке розташоване АДРЕСА_1 .

Відповідно до ксерокопії договору про надання в безстрокове користування земельної ділянки для будівництва індивідуального житлового будинку на праві особистої власності від 16.11.1962 року, ОСОБА_13 надано в безстрокове користування земельну ділянку для будівництва індивідуального житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ксерокопії дозволу на здійснення робіт, ОСОБА_13 надано дозвіл на здійснення робіт, будівництва житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно відповіді, наданої другою бахмутською державною нотаріальною конторою від 21.09.2020року вбачається, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_14 до нотаріальної контори спадкоємці із заявами про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини не звертались та спадкова справа не відкривалась. Але після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 заведена спадкова справа №408 Дебальцівською державною нотаріальною конторою 06.07.2005 року.

Відповідно до ст.1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Для набуття спадщини необхідна наявність ряду умов. Першою необхідною умовою є відкриття спадщини, під якою розуміють настання таких юридичних фактів, які обумовлюють виникнення у спадкоємця права на набуття спадщини - права на спадкування. До таких юридичних фактів, передусім, відноситься смерть спадкодавця. Але в момент відкриття спадщини спадкоємець набуває лише право на спадкування, але не право власності на саму спадщину. Для виникнення права власності на спадщину спадкоємець повинен належним чином здійснити (реалізувати) право на прийняття спадщини. Здійснення права на спадкування, передусім, полягає в тому, що спадкоємець має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ст.1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 «Про судову практику в справах про спадкування» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

Аналогічна думка викладена в роз`ясненні наданому Вищим спеціалізованим судом України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику з розгляду цивільних справ про спадкування» №24-753/0-13 від 16 травня 2013 року, відповідно до якого, визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватись якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Крім того, другою бахмутською державною нотаріальною конторою листом - роз`ясненням від 04.09.2020 року, ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки Спадкова справа, заведена щодо спадщини після смерті останньої, залишилася у приміщенні Дебальцівської державної нотаріальної контори у місті Дебальцевому, яка не контролюється українською владою, у зв`язку з чим у державного нотаріуса на теперішній час відсутній доступ до будь-яких документів цієї Спадкової справи, що унеможливлює подальшу видачу свідоцтва про право на спадщину.

Згідно постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» - у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Підсумовуючи викладене, суд, оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок в їх сукупності за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів приходить до висновку, що вимоги позивача є обґрунтованими, тому суд вважає, що факт визнання за позивачем права власності на будинок АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , також знайшов своє підтвердження в судовому засіданні, у зв`язку з чим позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Керуючись статтями 12, 81, 82, 141, 259, 264-265, 268, 356 Цивільного процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Миронівської селищної ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: Друга Бахмутська державна нотаріальна контора Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), про визнання права власності в порядку спадкування- задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , місце проживання якої: АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР НОМЕР_1 , в порядку спадкування право власності на будинок АДРЕСА_2 , після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.М. Погрібна 01.10.2020