Справа № 2-5969/10
Провадження № 6/522/641/20
УХВАЛА

14 вересня 2020 року Приморський районний суд м. Одеси у складі:

головуючого судді Шенцевої О.П.,

за участю секретаря Соболевої О.М.,

розглянувши подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича про вирішення питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи стягувача ТОВ "ОТП Факторинг Україна",

ВСТАНОВИВ:

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з поданням в порядку статті 440 ЦПК України про вирішення питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 на земельну ділянку для будівництва і обслуговування житлового будинку і господарських будівель площею 0,074 га за адресою АДРЕСА_1 , на якій розташований житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами загальною площею 181,2 кв.м.; зазначення в судовому рішенні, що воно є підставою для звернення до уповноважених органів Державного земельного кадастру для присвоєння вказаній земельній ділянці кадастрового номеру.

Подання мотивує тим, що на його виконанні перебуває виконавчий лист № 2-5969/10, виданий Приморським районним судом м. Одеси 30 вересня 2013 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ "ОТП Банк" заборгованості за кредитним договором № ML-501/186/2008 від 18 липня 2008 року у розмірі 1 088 351,57 грн. та судових витрат у розмірі 1 820,00 грн. Для погашення заборгованості за виконавчим документом стягнення має бути звернуто на житловий будинок з господарчими будівлями та спорудами загальною площею 181,2 кв.м. та земельну ділянку для будівництва і обслуговування цього будинку площею 0,074 га, що належить боржнику на праві приватної власності на підставі Державного акта на право приватної власності на землю серії І-ОД № 081373, виданого Прилиманською сільською радою Овідіопольського району Одеської області 12 червня 2002 року. Вважає, що право власності на вказану земельну ділянку не зареєстровано за боржником ОСОБА_1 в установленому Законом порядку та земельна ділянка не має кадастрового номеру. У зв`язку з тим, що на земельну ділянку відсутній кадастровий номер і в даних з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Державного реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного земельного кадастру відсутня реєстрація прав власності за ОСОБА_1 , приватний виконавець не може звернути стягнення на предмет іпотеки (житловий будинок і земельну ділянку).

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович та заінтересовані особи: боржник ОСОБА_1 ; стягувач ТОВ "ОТП Факторинг Україна" належним чином повідомлені про місце і час розгляду справи.

Від заінтересованої особи боржника ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до суду електронною поштою надійшли пояснення, за якими подання приватного виконавця заперечується з причини того, що звернення стягнення приватним виконавцем на предмет іпотеки (житловий будинок і земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 ) заборонено Законом України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

В судове засідання 14 вересня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович, який був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, не з`явився.

Представник боржника та представник стягувача надали суду письмові заяви в порядку частини другої статті 247 ЦПК України про згоду на проведення судового засідання без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу. Заяв та клопотань не заявили, додаткових доказів не надали.

Вивчивши матеріали справи, суд вважає, що у задоволенні подання приватного виконавця слід відмовити, на підставі нижченаведеного.

Відповідно до частин першої четвертої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності. Суд залучає відповідний орган чи особу, яким законом надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб, якщо дії законного представника суперечать інтересам особи, яку він представляє.

В силу частини першої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування (частина перша статті 77 ЦПК України). Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи (частина перша статті 79 ЦПК України). Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання (стаття 80 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно частин п`ятої сьомої статті 81 ЦПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками справи, доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини десятої статті 440 ЦПК України питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, під час виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) вирішуються судом за поданням державного виконавця, приватного виконавця.

Приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович не надав суду належних, достовірних та достатніх доказів того, що право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку не зареєстровано в установленому законом порядку.

В обґрунтування свого подання приватний виконавець надав суду копію інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, в якій відсутня інформація про право власності ОСОБА_1 на земельну ділянку.

Порядок ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно був введений в дію наказом Міністерства юстиції № 7/5 від 28 січня 2003 року. Порядок ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно був введений в дію Постановою Кабінету Міністрів України № 1141 від 26 жовтня 2011 року. Порядок ведення Державного земельного кадастру був введений в дію Постановою Кабінету Міністрів України № 1051 від 17 жовтня 2012 року.

Державний акт на право приватної власності на землю серії І-ОД № 081373 був виданий ОСОБА_1 Прилиманською сільською радою 12 червня 2002 року.

Тобто, державний акт був виданий до введення в дію Порядку ведення Реєстру прав власності на нерухоме майно, Порядку ведення Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Порядку ведення Державного земельного кадастру.

Отже в Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, яку надав приватний виконавець, не відображується інформація про державну реєстрацію права власності ОСОБА_1 на земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 , оскільки ця інформація знаходиться в органі, який здійснював повноваження з державної реєстрації права власності на земельну ділянку до введення в дію Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, Реєстру прав власності на нерухоме майно та Державного земельного кадастру.

Разом з цим, доказами, які містяться в матеріалах справи, підтверджується, що право власності ОСОБА_1 на вказану земельну ділянку існувало на час укладення кредитного договору № ML-501/186/2008 від 18 липня 2008 року та відповідного іпотечного договору, існує на цей час і не може бути скасованим без згоди кредитора (іпотекодержателя).

Так, 18 липня 2008 року між Закритим акціонерним товариством "ОТП Банк", правонаступником якого являється публічне акціонерне товариство "ОТП Банк", та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № ML-501/186/2008.

В забезпечення цього кредитного договору в той же день були укладені іпотечні договори про передання в іпотеку: будинку загальною площею 181,2 кв.м, житловою площею 76,5 кв.м, РПВН: 23150176, адреса: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження 7591776 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Горбань М.В.) і земельної ділянки площею 0,074 га для будівництва та обслуговування житлового будинку і господарських будівель, адреса: АДРЕСА_1 (реєстраційний номер обтяження 7592074 в Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, внесений приватним нотаріусом Овідіопольського районного нотаріального округу Одеської області Горбань М.В.).

Отже, при укладенні цих іпотечних договорів обтяжувачем та реєстратором було перевірено і підтверджено державну реєстрацію права власності за ОСОБА_1 на вказану вище земельну ділянку, без якого неможливо укладення, реєстрація договорів іпотеки та внесення відомостей до Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна. Відсутність кадастрового номеру на земельну ділянку не стала перешкодою для державної реєстрації іпотеки і внесення обтяження в Єдиний реєстр заборон відчуження об`єктів нерухомого майна.

Рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 18 червня 2010 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства "ОТП Банк" заборгованість за кредитним договором № МL-501/186/2008 від 18 липня 2008 року в сумі 1088351 (один мільйон вісімдесят вісім тисяч триста п`ятдесят одна) грн. 57 коп. та судові витрати в сумі 1820 (одна тисяча вісімсот двадцять) грн. 00 коп.

За договором б/н купівлі-продажу кредитного портфелю від 26 листопада 2010 року публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" відступило, а товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором №ML-501/186/2008 від 18 липня 2008 року.

За договором про відступлення прав вимоги від 26 листопада 2010 року публічне акціонерне товариство "ОТП Банк" відступило, а товариство з обмеженою відповідальністю "ОТП Факторинг Україна" прийняло право вимоги до ОСОБА_1 за іпотечними договорами на житловий будинок і земельну ділянку, які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (реєстраційні номера обтяження відповідно 7592121 та 7592191).

15 липня 2020 року приватний виконавець виконавчого округу Одеської області Колечко Дмитро Миколайович особисто наклав обтяження (рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 53132231 від 15.07.2020 12:41:23, реєстраційний номер запису про обтяження 37323264) на земельну ділянку за адресою: АДРЕСА_1 , як таку, що зареєстрована на праві приватної власності за ОСОБА_1 .

А відтак, у суду відсутні підстави для задоволення подання приватного виконавця з врахуванням норм процесуального права, викладених в частині десятій статті 440 ЦПК України з приводу відсутності державної реєстрації права приватної власності ОСОБА_1 на земельну ділянку, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Разом з тим, суд зазначає, що норма матеріального права, яка міститься в підпункті 1 пункту 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті", забороняє примусове стягнення (відчуження без згоди власника) на нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що: таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно; загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку .

Як убачається з Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, наданої в інформаційній довідці № 219029644 від 04 серпня 2020 року щодо фізичної особи з РНОКПП НОМЕР_1 ( ОСОБА_1 ), іншого нерухомого житлового майна за ОСОБА_1 не зареєстровано. Житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 не перевищує загальну площу в 250 кв. метрів та використовується ОСОБА_1 як місце постійного проживання, що підтверджується довідкою про зареєстрованих осіб за адресою АДРЕСА_1 .

Отже звернення стягнення приватним виконавцем на предмет іпотеки (житловий будинок і земельну ділянку за адресою АДРЕСА_1 ) неможливе в силу прямої заборони, встановленій в підпункті 1 пункту 1 Закону України "Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті".

Подання приватного виконавця в частині зазначення в судовому рішенні, що воно є підставою для звернення до уповноважених органів Державного земельного кадастру для присвоєння вказаній земельній ділянці кадастрового номеру є похідним від вирішення питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 на земельну ділянку. А відтак не може бути задоволено.

Керуючись статтями 258, 259, 260, 261, 353, 354, 440 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні подання приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Колечка Дмитра Миколайовича про вирішення питання щодо звернення стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи стягувача ТОВ "ОТП Факторинг Україна" відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя