Справа № 236/2898/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.10.2020 м. Лиман

Краснолиманський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді - Сердюк Н.В.,

за участю: секретаря - Безорчук А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Лиман в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою представника заявника - адвоката Башкова Сергія Вікторовича, який діє від імені заявника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересована особа: Об"єднана територіальна громада м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім"єю, -

ВСТАНОВИВ:

02 вересня 2020 року до Краснолиманського міського суду Донецької області надійшла заява представника заявника - адвоката Башкова Сергія Вікторовича, який діє від імені заявника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересована особа: Об"єднана територіальна громада м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім"єю (а.с. 1-3).

В обґрунтування заявлених вимог представник заявника зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 . Після його смерті залишилась спадщина, яка складається із земельних ділянок, призначених для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Лиманської міської ради Донецької області (колишньої Тернівської сільської ради Краснолиманського району Донецької області). Дружина померлого - ОСОБА_4 та син померлого - ОСОБА_5 , відмовились від прийняття спадщини. Єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_3 є син заявника - ОСОБА_2 . Однак, 29 травня 2020 року при зверненні заявниці до нотаріальної контори для оформлення спадкових прав ОСОБА_2 , заявниця отримала відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом в зв"язку з відсутністю документів, що підтверджують факт родинних відносин між заявником та спадкодавцем, а також відсутністю рішення суду щодо встановлення факту проживання спадкоємця разом зі спадкодавцем однією сім"єю не менш як п"ять років до часу відкриття спадщини. Заявниця позбавлена можливості вирішити дане питання в позасудовому порядку. В зв"язку з чим предстанвик заявника просить встановити факт постійного проживання неповнолітнього ОСОБА_2 зі спадкодавцем однією сім"єю не менш ніж п"ять років до часу відкриття спадщини, оскільки встановлення даного факту необхідно для оформлення спадкових прав.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_6 , належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибули, надали суду заяву, в якій заявлені вимоги підтримали, просили заяву задовольнити, справу розглянути без їх участі (а.с. 40).

Заінтересована особа - представник Лиманської міської ради за довіреністю - Шуляченко І.О., належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи, в судове засідання не прибула, надала суду заяву, в якій проти вимог заявника не заперечувала, просила ухвалити рішення на розсуд суду та справу розглянути без її участі (а.с. 35).

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, дійшов висновку, що заява обґрунтована та підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Лиман Донецької області помер ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується наданою представником заявника копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 18 лютого 2019 року Лиманським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, актовий запис 141 (а.с. 11).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, яка складається із земельної ділянки, площею 0,1840 га, кадастровий номер :09:000:0393, земельної ділянки, площею 0,0604 га, кадастровий номер :09:000:0395, земельної ділянки, площею 4,5213 га, кадастровий номер :09:000:0392, земельної ділянки, площею 1,6391 га, кадастровий номер :09:000:0394, призначених для ведення особистого селянського господарства, розташованих на території Лиманської міської ради Донецької області (колишньої Тернівської сільської ради Краснолиманського району Донецької області). Зазначені земельні ділянки належали померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 17 жовтня 2015 року, виданих державним нотаріусом Краснолиманської державної нотаріальної контори Семеновою І.М., та зареєстрованих в реєсті за №№ 3357, 3359, 3356, 3358 відповідно (а.с. 14-17).

Відповідно до ст. ст. 1216, 1218, 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Цивільним законодавством України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом (ст 1217 ЦК України).

Частиною 1 статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно інформації, наданої 22 вересня 2020 року державним нотаріусом Лиманської державної нотаріальної контори Алексєєвою В.Є., після смерті ОСОБА_3 була заведена спадкова справа № 410/2019 на підставі заяви про прийняття спадщини за законом № 1051 від 13 серпня 2019 року від ОСОБА_2 ; дружина та син спадкодавця надали заяви про відмову від прийняття спадщини. Заяв від інших спадкоємців за законом чи за заповітом не надходило. (а.с. 38).

Статтею 1264 ЦК України визначено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Неповнолітній ОСОБА_2 як спадкоємець за законом після смерті ОСОБА_3 у встановленому законом порядку звернувся до нотаріальної контори для оформлення своїх спадкових прав. Однак, постановою нотаріуса Лиманської державної нотаріальної контори Алексєєвої В.Є. від 29 травня 2020 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, оскільки не доведений факт проживання заявника та спадкодавця однією сім"єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (а.с. 12).

Відповідно ч. 2 та ч. 4 ст. 3 Сімейного кодексу України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

З матеріалів справи вбачається, що малолітній ОСОБА_2 доводиться померлому ОСОБА_3 онуком. Згідно Витягу з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № НОМЕР_2 ОСОБА_2 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 9). Однак, з 2013 року ОСОБА_2 разом із ОСОБА_4 та померлим ОСОБА_3 по день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживали за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується актом від 27 липня 2020 року, завіреним виконавчим комітетом Лиманської міської ради Донецької області (а.с. 18).

Згідно з ч. 2 ст. 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян.

Для заявниці встановлення вищезазначеного факту постійного проживання її сина зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, має юридичне значення, оскільки дозволить реалізувати право її сина на прийняття спадщини, як спадкоємця за законом у встановленому законом порядку.

Відповідно до ч.1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

Згідно з частиною третьою статті 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно з пунктом 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом від 03 березня 2004 № 20/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за № 283/8882, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З огляду на положення наведеної норми Закону вбачається, що відсутність реєстрації місця проживання спадкодавця разом із заявником не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо передбачені частиною третьою статті 1268 ЦК України обставини підтверджуються іншими належними і допустимими доказами.

Судом досліджено наданий заявником акт про сумісне проживання, складений 27 липня 2020 року про те, що неповнолітній ОСОБА_2 проживав разом з спадкодавцем ОСОБА_3 з січня 2013 року та по день смерті ОСОБА_3 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , надана йому оцінка та визнано належним та допустимим доказом у справі.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин справи, які мають значення для вирішення справи.

Таким чином, в ході розгляду справи знайшли своє підтвердження доводи представника заявника щодо проживання неповнолітнього ОСОБА_2 з ОСОБА_3 однією сім"єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з січня 2013 року по день смерті останнього - ІНФОРМАЦІЯ_2 , докази, які б спростовували цей факт, відсутні.

З урахуванням наведеного, враховуючи відсутність спору про право, аналізуючи зібрані по справі докази суд дійшов висновку, що у судовому засіданні доведено факт проживання неповнолітнього ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім`єю не менш як п`ять років до дня смерті останнього, тому заява представника заявника ОСОБА_6 підлягає задоволенню.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 4, 13, 211, 247, 315, 319, 354 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву представника заявника - адвоката Башкова Сергія Вікторовича, який діє від імені заявника ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , заінтересована особа: Об"єднана територіальна громада м. Лиман в особі Лиманської міської ради Донецької області, про встановлення факту проживання зі спадкодавцем однією сім"єю - задовольнити частково.

Встановити факт проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_3 , та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 в м. Лиман Донецької області, однією сім"єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини, а саме з січня 2013 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку через Краснолиманський міський суд Донецької області до Донецького апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Текст рішення виготовлений 02 жовтня 2019 року.

Головуючий суддя -