Справа № 573/1383/20
Номер провадження 2/573/353/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року Білопільський районний суд Сумської області у складі:

головуючої судді Терещенко О.І.,

з участю секретаря Кислої Ю.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Білопіллі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

05 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із зазначеним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що їй на праві власності на підставі свідоцтва на право на спадщину належить будинок АДРЕСА_1 . У вказаному домоволодінні зареєстрований співмешканець її померлої сестри ОСОБА_2 , який фактично не проживає у ньому понад 4 роки. У добровільному порядку зняти його з реєстраційного обліку немає можливості. Реєстрація відповідача у домоволодінні порушує її права, як власника житла, користуватись, володіти та розпоряджатись своєю власністю. Тому вона звернулася з даним позовом до суду та просила визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням.

У судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі, просила їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні проти позову заперечував, зазначив, що у вказаному будинку проживає весь час, утримує його, тримає там господарство і сплачує комунальні послуги.

Заслухавши сторони, свідка ОСОБА_3 , повно, всебічно та об`єктивно дослідивши наявні у справі докази та оцінивши їх у сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з таких підстав.

Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 , який вона отримала у спадок від своєї сестри ОСОБА_4 (а. с. 4-6).

У належному позивачці будинку зареєстрований співмешканець її покійної сестри ОСОБА_2 , відповідач по справі.

Як вбачається з довідки депутата Ворожбянської міської ради від 27 липня 2020 року, ОСОБА_2 зареєстрований по АДРЕСА_1 , але фактично не проживає. При цьому не зазначено з якого часу він там не проживає (а. с. 7).

У судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 зазначив, що фактично у спірному будинку проживає, ним користується, сплачує комунальні послуги за проживання у будинку.

Звернувшись із позовом до суду про те, що відповідач не проживає у спірному будинку, позивачка, у той же час, у судовому засіданні зазначила, що ОСОБА_2 по теперішній час користується домоволодінням, бо тримає там господарство, дійсно сплачує кошти за електроенергію і газопостачання.

Отже, хоча документально оплату комунальних платежів відповідачем не підтверджено, однак даний факт у судовому засіданні сторонами не заперечувався.

Свідок ОСОБА_3 , яка є донькою позивачки, суду зазначила, що відповідач через місяць після смерті співмешканки, а її тітки, перейшов жити до іншої жінки по АДРЕСА_2 , що належить її матері, він не проживає, речей його там немає. Але він інколи там знаходиться, коли син його нової співмешканки перебуває у запоях. Комунальні послуги за електронергію та газопостачання він дійсно сплачує. Звільнити будинок погоджується, але лише за грошове винагородження.

Згідно з ч. 1 ст. 11 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.

Аналогічне положення містить і ст. 150 ЖК України.

Статтею 386 ЦК України передбачено, що власник має право вимагати усунення будь-яких порушень права власності, вимагати усунення будь-яких перешкод з боку інших осіб, пов`язаних із здійсненням ним володіння, користування або розпорядження належним йому майном.

Згідно зі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Однак суд зазначає, що хоча спірний будинок АДРЕСА_1 і належить позивачці, але відповідач ОСОБА_2 поселився і зареєструвався у ньому на законних підставах за згодою попереднього власника ОСОБА_4 , яка була його співмешканкою. На даний час він у цьому будинку проживає і ним користується, що було встановлено у судовому засіданні.

На підставі викладеного суд приходить до висновку, що оскільки відповідач проживає у спірному будинку, у позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись, ст. ст. 258, 259, 264, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 ) про усунення перешкод у користуванні майном шляхом визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, відмовити за необґрунтованістю.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Сумського апеляційного суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Білопільський районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, встановленого ЦПК України, якщо таку скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги судове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення судом апеляційної інстанції.

Повний текст рішення складений 01 жовтня 2020 року.

Суддя