Справа № 431/1519/20
Провадження 2/431/513/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 липня 2020 року Старобільський районний суд Луганської області в складі:

судді Олійник С.В.,

при секретарі Яковенко А.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Старобільськ Луганської області, в порядку спрощеного позовного провадження позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Чмирівська ОТГ Старобільського району Луганської області про визнання договору купівлі-продажу нежитлової будівлі (гаражу) дійсним та визнання права власності,-

встановив :

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом до відповідача. В обгрунтування позову посилається на те. що 21.02.2020 між ним та ОСОБА_2 укладено письмовий договір купівлі-продажу нежитлової будівлі гаражу розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 269,2 кв.м. Сторонами було узгоджено термін його нотаріального посвідчення. Умови договору купівлі-продажу нежитлового приміщення позивач прийняв. За актом прийому передачи прийняв приміщення та сплатив за нього 54 000 грн і написав розписку про одержання коштів. При зверненні до нотаріальної контори для реєстрації вказаного договору купівліпродажу відмовлено. Надано роз`яснення, щодо неможливості здійснити нотаріальне посвідчення вказаного договору, оскільки при реєстрації права власності на нерухоме майно Старобільським районним бюро технічної інвентаризації 22.04 2008 за реєстраційним номером 23026180 тип об`єкта вказано «будинок» замість «гараж». За наявності таких суперечностей нотаріусом було відмовлено у посвідчені укладеного між сторонами договору купівлі продажу та роз`яснено право звернутися до суду, для вирішення питання права власності . Всі істотні умови договору купівлі-продажу укладеного між сторонами по справі були виконані. Розрахунок за нерухоме майно проведено, майно передано. Позивач просив суд визнати угоду дійсною та визнати за ним право власності на нерухоме майно.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, написав заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримав (а.с.30).

Відповідач ОСОБА_2 , у судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд вказаної справи без його участі, позов визнав у повному обсязі. (а.с.31).

Представник третьої особи Чмирівської ОТГ Старобільського району Луганської області Войтенко С.О., в судове засідання не з`явився, надав письмову заяву про розгляд справи без участі їх представника, просив винести рішення на розсуд суд.у (а.с.29).

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень ЦПК України розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно рішення Старобільського районного суду Луганської області від 25.03.2008 відповідачу ОСОБА_2 належить гараж, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 211,1 кв.м. (а.с.9)

21 лютого 2020 ОСОБА_1 та ОСОБА_2 уклали договір купівлі-продажу нежитлової будівлі (гаражу), розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 211,1 кв.м. (а.с.7)

При укладенні вказаного договору, сторонами було узгоджено термін його нотаріального посвідчення, умови договору купівлі-продажу нежитлового приміщення, ОСОБА_1 .

Актом приймання передачі від 21.02.2020 ОСОБА_1 прийняв вказаний гараж (а.с.8).

Розпискою ОСОБА_2 підтверджується факт отримання в повному обсязі вартості приміщення. (а.с. 17) .

29.02.2020 приватним нотаріусом Кравцовою О.М. відмовлено у здійсненні нотарільного посвідчення письмового договору купівлі продажу у зв`язку неможливістю здійснити нотаріальне посвідчення вказаного договору, оскільки при реєстрації права власності на нерухоме майно Старобільським районним бюро технічної інвентаризації 22.04 2008 за реєстраційним номером 23026180, тип об`єкта вказано, як «будинок». (а.с.16).

Згідно довідки від 17.10.2019 Старобільського районного бюро технічної інвентаризації, нежитлова будівля гараж, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована за ОСОБА_2 , помилково зареєстрована як будинок(а.с.10).

Згідно з ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

За загальними вимогами, додержання яких є необхідним для чинності правочину передбаченими п.4 ст. 203 ЦК України, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч.2 ст.220 ЦК України, якщо сторони домовилися щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне або часткове виконання договору, але одна із сторін ухилилася від його нотаріального посвідчення, суд може визнати такий договір дійсним.

Статтею 657 ЦК України встановлено, що договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Відповідно до ч. 3 ст. 640 ЦК України договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним з дня такого посвідчення.

Пленум Верховного Суду України в п. 13 постанови «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 6 листопада 2009 року № 9 роз`яснив, що вирішуючи спір про визнання правочину, який підлягає нотаріальному посвідченню, дійсним, судам необхідно враховувати, що норма ч. 2 ст. 220 ЦК України не застосовується щодо правочинів, які підлягають і нотаріальному посвідченню, і державній реєстрації, оскільки момент вчинення таких правочинів відповідно до ст. ст. 210, 640 ЦК України пов`язується з їх державною реєстрацією, тому вони не є укладеними і не створюють прав та обов`язків для сторін.

З 01 січня 2013 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», відповідно до якого частину третю статті 640 ЦК України викладено в новій редакції, згідно з якою договір, що підлягає нотаріальному посвідченню, є укладеним із дня такого посвідчення, а з частини другої статті 657 ЦК України виключено слова «та державної реєстрації».

Таким чином, положення статті 220 ЦК України можливі до застосування за умови укладення таких правочинів після набрання чинності вищезазначеного Закону.

Отже, після вказаної дати, договір купівлі-продажу нерухомості в силу ст. 657 ЦК України підлягав лише нотаріальному посвідченню, тому може бути визнаний судом дійсним на підставі ч. 2 ст. 220 ЦК України.

Однією з умов застосування ч. 2 ст. 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядкує встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин.

Верховний Суд України в своїй постанові від 04 жовтня 2017 року зазначив, що однією з умов застосування частини другої статті 220 ЦК України та визнання правочину дійсним в судовому порядку є встановлення судом факту безповоротного ухилення однієї із сторін від нотаріального посвідчення правочину та втрата стороною можливості з будь-яких причин нотаріально посвідчити правочин. При розгляді справи про визнання правочину дійсним суд повинен з`ясувати, чому правочин не був нотаріально посвідчений, чи дійсно сторона ухилилася від його посвідчення та чи втрачена така можливість.

Суд, дослідивши надані письмові докази в сукупності, дійшов висновку, що між сторонами виникли договірні відносини з приводу купівлі-продажу нежитлової будівлі, можливість нотаріального посвідчення укладеного сторонами договору купівлі-продажу відсутня, оскільки під час реєстрації нежитлової будівлі в Старобільському районному БТІ було допущено помилку, та зареєстровано приміщення як будинок. Вказана обставина не дає можливості посвідчити укладений договір купівлі-продажу нотаріально, що підтверджується листом нотаріуса а тому позовна заява підлягає задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст. 2,3,10,11,76, 141, 206, 258, 259, 263-265 ,суд, -

ухвалив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Чмирівська ОТГ Старобільського району Луганської області про визнання договору купівлі-продажу нежитлової будівлі (гаражу) дійсним та визнання права власності задовольнити.

Визнати договір купівлі-продажу нежитлової будівлі (гаражу), розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між продавцем ОСОБА_2 та покупцем ОСОБА_1 дійсним.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлову будівлю (гараж), площею 269,2 кв.м., розташованої за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Луганського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Старобільський районний суд Луганської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.В. Олійник