ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Провадження № 22-ц/4820/1361/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд в складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Корніюк А.П. (суддя доповідач), П`єнти І.В.,Талалай О.І.

секретар судового засідання Гриньова А.М.

розглянув в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи цивільну справу №686/32238/19 за апеляційною скаргою АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2020 року (повне судове рішення складено 02 березня 2020 року, суддя Продан Б.Г.) у справі за позовом ОСОБА_1 до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про стягнення суми комісії.

Заслухавши доповідача, дослідивши доводи апеляційної скарги і матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

1.Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

28 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» про стягнення суми комісії.

Позивач вказував, що на виконання виконавчих листів по справах №686/11154/13 та №686/26129/14-ц Державна казначейська служба України (далі ДКСУ) 30 грудня 2014 року перерахувала на його картковий рахунок 150 000 грн. моральної шкоди, 18 серпня 2017 року 31 400 грн. витрат на правову допомогу та 25 липня 2018 року - 1 451 411,89 грн. вартості неповернутих простих іменних акцій, проте як вбачається із виписок по картках, банком було зараховано відповідно 149 250 грн., 31 243 грн. та 1 444 154,83 грн. тобто за мінусом сум комісій в розмірі 8164,06 грн.

ОСОБА_1 вказує, що звертався до АТ КБ «ПРИВАТБАНК» із скаргою, в якій просив повернути неправомірно вилучені кошти в сумі 8164,06 грн., проте Банк відмовив та вказав, що відшкодування матеріальної шкоди не визначається як цільова виплата, а є нецільовим зарахуванням і тому комісія за переказ (зарахування) коштів на картку № НОМЕР_1 (за нецільовим призначенням) стягнута правомірно та поверненню не підлягає.

Зважаючи на викладене ОСОБА_1 просив суд зобов`язати АТ КБ «ПРИВАТБАНК» визнати перераховані з Державного бюджету України кошти в сумі 1 632 811,89 грн. як цільові та повернути на його картковий рахунок № НОМЕР_1 неправомірно вилучені та безпідставно списані на комісійні витрати 8164,06 грн.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2020 року позовну заяву задоволено. Стягнуто з АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_1 8164,06 грн. безпідставно стягнутої суми комісії при здійсненні банківської операції.

Суд виходив з того, що Державною казначейською службою України на виконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду від 25.07.2018 року по справі №686/26129/14ц в 2019 році з державного бюджету України на картковий рахунок ОСОБА_1 було перераховано 1451411,89 грн. вартості неповернутих 1657056 шт. простих іменних акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів». І банком частини цієї суми були зараховані відповідно 28.03.2019 року 29.03.2019 року, 25.04.2019 року та 25.04.2019 року за мінусом суми комісії в розмірі 8164.06 грн.

А тому на підставі положень ст. 62 Конституції України, Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів дізнання, досудового слідства, прокуратури і суду», ч. 1 ст. 1176 ЦК України наявні підстави для стягнення із АТ КБ «ПРИВАТБАНК» на користь ОСОБА_2 8164,06 грн. стягнутої суми комісії при здійсненні банківської операції.

Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 07 липня 2020 року заяву АТ КБ «ПРИВАТБАНК» про перегляд заочного рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2020 року по справі №686/32238/20 залишено без задоволення.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що між Банком та ОСОБА_1 укладено договір, відповідно до умов якого Клієнту надана картка для виплат і власноручний підпис позивача на договорі є підтвердженням того, що він ознайомлений із умовами договору та погодився з ними. А Правилами обслуговування та тарифами для вказаного типу картки визначені у розділі 2.1.3 Умов та Правил надання банківських послуг, що є невід`ємною частиною договору.

Оскільки ОСОБА_1 на зазначену картку було зараховано кошти, що стягнуті з Державного бюджету України шляхом списання з єдиного казначейського рахунку як моральна шкода, що не є цільовими виплатами, тому відповідно до п. 2.1.3.5.3. Умов та правил надання банківських послуг Банком правомірно, як комісія за переказ, було списано 8164.06 грн.

Межі розгляду справи судом апеляційної інстанції

АТ КБ «Приватбанк» оскаржує рішення суду першої інстанції в повному обсязі.

Узагальнені доводи та заперечення інших учасників справи

ОСОБА_1 відзив на апеляційну скаргу не подав.

2.Мотивувальна частина

Позиція суду апеляційної інстанції

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині, або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів не погоджується з мотивами суду про задоволення позовних вимог і вважає, що апеляційна скарга підлягає до часткового задоволення.

Встановлені судами першої та апеляційної інстанції обставини

29 березня 2019 року сторони уклали договір про надання банківських послуг, за умовами якого ОСОБА_1 було відкрито картку для виплат № НОМЕР_2 .

Цей договір укладений сторонами шляхом підписання ОСОБА_1 і представником банку Анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку, за змістом якої позивач визнав, що підписанням цієї заяви, він відповідно до ст. 634 ЦК України в повному обсязі приєднується до Умов та Правил надання банківських послуг АТ КБ «ПРИВАТБАНК», які розміщена на офіційному сайті Банку в мережі Інтернет та які разом з пам`яткою клієнта і тарифами становлять договір банківського обслуговування. Позивач погодився із збільшеним строком позовної давності, зазначеним в Умовах та правилах та з тим, що зміни до Умов та правил вносяться банком щомісячно в односторонньому порядку, а у випадках, коли в односторонньому порядку внесення змін не можливо, банк повідомляє про внесені зміни шляхом використання визначених Умовами та правилами каналів зв`язку. Продовження користування послугами банку після дати публікації на сайті банку змінених Умов та правил є підтвердженням погодження позивача та повного і безумовного прийняття зміненої редакції Умов та правил. ОСОБА_1 також погодився, що з довідкою про систему гарантування вкладів фізичних осіб ознайомлений і зобов`язався ознайомлюватися із змінами Умов та правил самостійно на офіційному сайті банку.

30.12.2014 року Державна казначейська служба України на виконання виконавчого листа апеляційного суду Хмельницької області від 10.10.2014 року по справі №686/11154/13 з Державного бюджету України перерахувала 150 000,00 грн. завданої моральної шкоди на картковий рахунок ОСОБА_1 за № НОМЕР_3 , що відкритий в АТ КБ «ПриватБанк».

Відповідно до виписки по картці № НОМЕР_3 станом на 30.12.2014 року Банком було зараховано 149 250,00 грн., тобто за мінусом 750 грн. від перерахованої ДКСУ суми коштів.

18.08.2017 року Державна казначейська служба України на виконання виконавчого листа апеляційного суду Хмельницької області від 03.11.2015 року по справі №686/26129/14-ц з Державного бюджету України перерахувала 31 400,00 грн. витрат на правову допомогу на картковий рахунок ОСОБА_1 за № НОМЕР_3 .

Відповідно до виписки по картці № НОМЕР_3 станом на 18.08.2017 року банком було зараховано 31 243,00 грн., тобто за мінусом 157 грн. від перерахованої ДКСУ суми коштів і як зазначено у виписці - це комісійні.

Державною казначейською службою України на виконання виконавчого листа Хмельницького міськрайонного суду від 25.07.2018 року по справі №686/26129/14ц в 2019 році з Державного бюджету України на картковий рахунок ОСОБА_1 за № НОМЕР_1 було перераховано 1 451 411 грн. 89 коп. - вартості неповернутих 1657056 шт. простих іменних акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів».

Ці кошти (матеріальна шкода) були зараховані банком на рахунок ОСОБА_1 частинами, а саме: 28.03.2019 року - 221 968,62 грн. за мінусом 1115,42 грн. комісії; 29.03.2019 року - 142 768,26 грн. за мінусом 717,43 грн. комісії; 25.04.2019 року - 735 545,95 грн. за мінусом 3 696,21 грн. комісії; 25.04.2019 р. - 343 872,00 грн. за мінусом 1728,00 грн. комісії. І всього банком було зараховано на картковий рахунок № НОМЕР_1 позивача 1 444 154,83 грн. із перерахованих ДКСУ 1451 411,89 грн. (не зараховано 7 257,06 грн. комісії).

І всього банком при зарахуванні коштів на рахунки ОСОБА_1 не було зараховано 8164,06 грн.

Застосовані норми права

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 207 ЦК України (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 208 ЦК України у письмовій формі належить вчиняти правочини між фізичною і юридичною особою, крім правочинів, передбачених частиною 1 статті 206 цього Кодексу.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).

В силу ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Як передбачено ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

Із положень ч. 1 ст. 634 ЦК України слідує, що договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Згідно з ч.ч. 1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В силу ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Мотиви, з яких виходить суд апеляційної інстанції

ОСОБА_1 обґрунтував свій позов щодо порушення його прав на зарахування та отримання усієї суми коштів, що стягнуті судовими рішеннями та виконані Державною казначейською службою України.

На підтвердження вказаних обставин позивач надав суду першої інстанції: копії виконавчих листів про стягнення на його користь з Державного бюджет України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку 1 451 411 грн. 89 коп. - вартість неповернутих 1657056 шт. простих іменних акцій ВАТ «Хмельницький комбінат хлібопродуктів», 150000 грн. моральної шкоди та 31400 грн. витрат на правову допомогу (а.с. 6-8); копії виписок по рахунку № НОМЕР_3 та № НОМЕР_1 (а.с. 9-12).

На виконання ухвали Хмельницького апеляційного суду від 03.09.2020 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надано Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 29 березня 2019 року; Витяг (в частині розділу 2.1.2 карта для виплат) з ПОВНОГО ДОГОВОРУ, актуального на 01.03.2019 року, що розміщений на сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК» https://privatbank.ua в Архіві договорів та Тарифи за Картками для виплат в національній валюті (а.с.82-84).

Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 29 березня 2019 року (а.с.82) не містить умов щодо розміру та підстав для списання Банком комісії за поповнення картки безготівковим платежем від третіх осіб, в даному випадку Державної казначейської служби України.

Витяг (в частині розділу 2.1.2 карта для виплат) з ПОВНОГО ДОГОВОРУ, актуального на 01.03.2019 року, що розміщений на сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК» https://privatbank.ua в Архіві договорів та Тарифи за Картками для виплат в національній валюті містять посилання на те, що карта може використовуватися для будь яких грошових зарахувань: зарплата, пенсія, аванси, відрядні, стипендія, всіх видів соціальних допомог, а також грошових переказів від родичів та ділових партнерів (п.2.1.2.2.2); виплата зарплати, пенсії, стипендії, а також соціальних допомог визначаються як цільові виплати та здійснюються: для зарахувань на зарплати, авансу на зарплатну картку для виплат, для пенсій на Пенсійну картку для виплат, для стипендій на Студентську картку для виплат, для соціальних допомог на Соціальну картку для виплат (п. 2.1.2.2.3). Виплати інших грошових переказів, депозитів здійснюється на розрахункову карту для виплат (п. 2.1.2.2.4.). А відповідно до Тарифів за Картками для виплат в національній валюті передбачена комісія за поповнення картки безготівковим платежем від третіх осіб в розмірі 0,5% від суми.

Названі документи, а саме Витяг (в частині розділу 2.1.2 карта для виплат) з ПОВНОГО ДОГОВОРУ, актуального на 01.03.2019 року, що розміщений на сайті АТ КБ «ПРИВАТБАНК» https://privatbank.ua в Архіві договорів та Тарифи за Картками для виплат в національній валюті не підписані ОСОБА_1 , а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці тарифи та умови розумів позивач, ознайомився та погодився з ними, підписуючи Анкету - заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку.

За відсутності достатніх підтверджень про конкретні запропоновані позивачу Умови та Правила надання банківських послуг, відсутності в анкеті-заяві домовленості сторін про підстави та розмір відрахування комісії при поповненні карткового рахунку безготівковим платежем від третіх осіб не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із ОСОБА_1 договору про відкриття банківського рахунку, оскільки ці документи достовірно не підтверджують вказані обставини.

У зв`язку з цим до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч. 1 ст. 634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.

І ці висновки узгоджуються із правовою позицію, що висловила Велика Палата Верховного Суду в постанові від 3 липня 2019 року (справа №342/180/17, провадження №14-131цс19), яка згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України має враховуватися судами при застосуванні норм права.

Суд першої інстанції при постановленні оскаржуваного судового рішення вищенаведені норми матеріального права не врахував, хоча з`ясувавши при розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень посилався не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує для прийняття рішення ті норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Таким чином, саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Ці висновки відповідають висновкам Верховного Суду, що викладені в постанові від 03.04.2019 року по справі №686/18993/17-ц.

Разом з тим, твердження представника апелянта про незаконність судового рішення, адже умовами укладеного між сторонами договору визначено порядок та розмір комісії, що відраховується банком при зарахуванні коштів на рахунок є безпідставними, оскільки матеріали справи не містять доказів щодо цих істотних умов укладеного сторонами договору банківського рахунку.

3.Висновки суду апеляційної інстанції

З врахуванням вищенаведеного, апеляційний суд дійшов висновку про зміну оскаржуваного рішення суду першої інстанції в частині мотивів відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 з підстав неправильного застосування судом першої інстанції норм матеріального права.

Підстав для вирішення питання про розподіл судових витрат немає, оскільки судом апеляційної інстанції змінено лише мотиви задоволення позову.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382 - 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 21 лютого 2020 року змінити, виклавши мотивувальну частину в редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, встановлених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 30 вересня 2020 року.

Судді А.П. Корніюк

І.В. П`єнта

О.І. Талалай