КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Унікальний номер справи № 362/2316/20 Апеляційне провадження № 22-ц/824/9937/2020Головуючий у суді першої інстанції - Кравченко Л.М. Доповідач у суді апеляційної інстанції - Нежура В.А.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Березовенко Р.В., Лівінський С.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2020 року про повернення позовної заяви по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», Васильківський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції України, старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілов Валентин Олександрович про визнання права власності на нерухоме майно та скасування арешту на нерухоме майно,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», Васильківський міськрайонний відділ ДВС Центрального межрегіонального управління МЮУ, старший державний виконавець ВПВР Департаменту ДВС МЮУ Башілов В.О., в якому просив: визнати за ним право власності на житловий будинок загальною площею 201,4 кв.м, земельну ділянку площею 0,2 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та незавершене будівництво за адресою АДРЕСА_2 ;

зняти арешт з житлового будинку загальною площею 201,4 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та незавершене будівництво за адресою АДРЕСА_2 , накладений Постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, головним державним виконавцем Ляш Ю.П. Васильківського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління МЮУ, згідно ухвали Залізничного районного суду м. Сімферополя АРК у справі № 122/707/14 від 24.02.2014 «про забезпечення позову»;

Зняти арешти накладені на:

житловий будинок загальною площею 201,4 кв.м, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 накладений державним реєстратором Буйфалов В.В., Реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції АРК, згідно ухвали Залізничного районного суду м. Сімферополя АРК у справі № 122/707/14 від 24.02.2014 «про забезпечення позову» та на

незавершений будівництвом житловий будинок за адресою АДРЕСА_2 , накладений державним реєстратором Павлюковою О.В., Реєстраційної служби Сімферопольського міського управління юстиції АРК, згідно ухвали Залізничного районного суду м. Сімферополя АРК у справі № 122/707/14 від 24.02.2014 «про забезпечення позову» (а.с. 7-13).

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29.05.2020 позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу (а.с. 81).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що на виконання ухвали суду першої інстанції про залишення позову без руху ним було подано уточнену позовну заяву та нові докази, і цим було усунуто недоліки в повному обсязі, на що суд першої інстанції не звернув увагу (а.с. 85-87 зв.).

Справу розглянуто в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не в повному обсязі усунуто недоліки ухвали про залишення позову без руху від 08.05.2020, а саме: позивачем не додано арешт майна боржника та заборона його відчуження, постанови Головного державного виконавця Ляш Ю.П. в межах виконавчого провадження № 43757433, якою накладено арешт на нерухоме майно, що є предметом позову, не зазначено інформації про стягувачів у вказаному виконавчому провадженні, не залучено їх до участі у вказаній справі. Заявляючи клопотання про витребування вказаних доказів - позивач не зазначив, які перешкоди наявні у нього для отримання вказаної постанови в позасудовому порядку. Також, позивачем не взято до уваги положення ст. 158 ЦПК України щодо скасування вжитих судом заходів забезпечення позову.

Але погодитись з такими висновками в повному обсязі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, у травні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно та скасування арешту на нерухоме майно.

Ухвалою Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08.05.2020 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, а саме: уточнити чому позивач не звернувся до суду в порядку ст. 158 ЦПК України; та надати належний доказ визначення належного кола відповідачів (а.с. 53-55).

На виконання ухвали Васильківського міськрайонного суду Київської області від 08.05.2020, позивач 28.05.2020 подав заяву про усунення недоліків, уточнену позовну заяву, із зазначенням підстав того, чому він не звернувся до суду на підставах, передбачених ст. 158 ЦК України, та клопотання про витребування доказів у Васильківського міськрайонного відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції, а саме: завірену належним чином копію постанови головного державного виконавця Ляш Ю.П. про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження видану 23.06.2014, оскільки у відповідності до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» тільки сторони виконавчого провадження мають право на отримання оригіналів документів у виконавчому провадженні, а ОСОБА_1 , в свою чергу, не був стороною виконавчого провадження № 43757433, його учасником та не є органом який має право на отримання документу виконавчого провадження в якому він не є стороною або учасником (а.с. 61-76).

Частинами 1, 2, 6 статті 175 ЦПК України передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Частиною 5 статті 177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Отже, позивачем в повній мірі усунуто недоліки, обґрунтовано викладено у позовній заяві свої вимоги та надано роз`яснення щодо неможливості надати відповідні докази, в зв`язку з чим було заявлено клопотання про їх витребування, у відповідності до ч. 1 ст. 84 ЦПК України, якою передбачено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу.

Крім того, ч. 1 ст. 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

У частині 2 статті 197 ЦПК України закріплено, що у підготовчому засіданні суду разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше; може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Аналізуючи вищезазначені норми, слід дійти висновку, що суд має право у підготовчому засіданні вирішувати питання про визначення складу учасників справи та надання або забезпечення необхідних доказів. Крім того, ЦПК України передбачено право позивача до закінчення підготовчого засідання змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі (ч. 3 ст. 49 ЦПК України).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала про визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу постановлена суддею передчасно, тому на підставі ст. 379 ЦПК України апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Васильківського міськрайонного суду Київської області від 29 травня 2020 року про повернення позовної заяви по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , треті особи: Публічне акціонерне товариство «Райффайзен Банк Аваль», Васильківський міськрайонний відділ Державної виконавчої служби Центрального межрегіонального управління Міністерства юстиції України, старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Башілов Валентин Олександрович про визнання права власності на нерухоме майно та скасування арешту на нерухоме майно скасувати, асправу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

С.В. Лівінський