01.10.2020 227/365/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м. Добропілля

Добропільський міськрайонний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Корнєєвої В.В.

при секретарі Харьковій Л.М.

за участю заявника ОСОБА_1

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Добропілля цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , поданою в її інтересах адвокатом Оніпко Наталею Олександрівною, заінтересована особа Білозерська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

В С Т А Н О В И В:

Представник заявниці - адвокат Оніпко Н.О., яка діє в інтересах ОСОБА_1 , звернулася до Добропільського міськрайонного суду Донецької області з заявою про встановлення факту проживання однією сім`єю, в обґрунтування якої зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в. Білозерське Донецької області помер ОСОБА_3 , з яким заявниця проживала однією сім"єю як чоловік та жінка без реєстрації шлюбу з 2006 року. Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно у вигляді належної йому квартири за адресою: АДРЕСА_1 , але за життя ОСОБА_3 заповіту не склав, його батьки та брат померли, офіційно він не був одружений ніколи та дітей не мав, тобто інших спадкоємців, окрім заявниці, немає. Із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 заявниця зверталася до приватного нотаріуса Добропільського районного нотаріального округу Донецької області Молодняк Л.П., однак оформити свої спадкові права не може, оскільки для їх оформлення необхідно встановити факт проживання її з ОСОБА_3 однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу. Заявниця проживала спільно із ОСОБА_3 в її квартирі як сім"я з 2006 року по день смерті останнього, вели спільне господарство, разом доглядали квартиру, мали взаємні права та обов`язки, і на те, що їх шлюб не був офіційно зареєстрований ніхто не звертав уваги, оскільки всі їх вважали подружньою парою. Представник заявниці просить суд встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_3 - з 2006 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки встановлення даного факту потрібно заявниці для оформлення своїх спадкових прав.

Згідно ухвали Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 18 лютого 2020 року провадження у справі було відкрито та призначено до підготовчого судового засідання, заінтересованій особі було запропоновано надати до суду заперечення на заяву про встановлення факту проживання однією сім`єю. В строк, встановлений судом, заперечень на вказану заяву до суду не надійшло. Ухвалою Добропільського міськрайонного суду Донецької області від 19 травня 2020 року підготовче провадження у вказаній справі було закрито та призначено справу до судового розгляду по суті.

В судове засідання 01 жовтня 2020 року з`явилися заявниця ОСОБА_1 та її представник - адвокат Оніпко Н.О., представник заінтересованої особи - Білозерської міської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду цивільної справи повідомлявся належним чином, в матеріалах справи міститься клопотання представника заінтересованої особи про розгляд справи без його участі, рішення просить ухвалити на розсуд суду.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, повідомивши суду, що з ОСОБА_3 вона почала спільно проживати з 2006 року у своїй квартирі однією родиною разом з її сином від першого шлюбу. Заявниця зазначила, що офіційний шлюб із ОСОБА_3 вони за його життя не уклали, оскільки вважали вказаний факт звичайною формальністю і завжди вважали себе чоловіком та дружиною. ОСОБА_3 завжди був уважним та люблячим чоловіком для заявниці, виховував її сина та ставився до нього як до рідної дитини. Від вказаного шлюбу спільних дітей з померлим заявниця не має. В 2017 році вона та ОСОБА_3 спільно придбали квартиру в тому ж будинку, в якому проживали, але оформили на ОСОБА_3 , та почали робити ремонт. В кінці квітня 2019 року заявниця поїхала до лікаря в м.Одесу, а ОСОБА_3 залишився в м.Білозерському робити ремонт в придбаній квартирі. Згодом їй зателефонували сусіди та повідомили, що ОСОБА_3 було знайдено мертвим в новій квартирі і за вказаним фактом було відкрито кримінальне провадження. Після приїзду з м.Одеса заявниця здійснила поховання ОСОБА_3 , що підтведжується відповідним свідоцтвом. За оформленням своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_3 вона зверталася до нотаріуса, але їй було відмовлено, оскільки вона не знаходилася в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . Також заявниця додала, що ОСОБА_3 в іншому шлюбі ніколи не перебував, дітей у нього не має, батьки та брат його померли раніше ОСОБА_3 . Вона на час проживання разом із ОСОБА_3 була вже розлученою із колишнім чоловіком. ОСОБА_3 піклувався про неї та її сина, працював на шахті та утримував їх родину. Факт проживання разом із ОСОБА_3 можуть підтвердити свідки, яких вона просить допитати в судовому засіданні, а також дослідити в судовому засіданні письмові документи( спільні фотографіїї та поштова кореспонденція, яка приходила на ім"я ОСОБА_3 на її адресу). Заявниця просить встановити факт її проживання однією родиною із померлим ОСОБА_3 без реєстрації шлюбу, оскільки без підтвердження вказаного факту вона не може оформити спадкові права на належну померлому квартиру.

Представник заявниці в судових засіданнях заявлені вимоги підтримала, просила їх задовольнити, зазначала, що встановлення факту проживання однією родиною без реєстрації шлюбу з ОСОБА_3 заявниці необхідно для оформлення своїх спадкових прав. Інших спадкоємців у померлого ОСОБА_3 немає, оскільки за життя він ніколи не перебував у шлюбі, дітей також у нього не було, батьки вказаної особи померли задовго до смерті ОСОБА_3 . За фактом смерті ОСОБА_3 кримінальне провадження слідчим було закрито в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення.

Допитаний в судовому засіданні 03.07.2020 року в якості свідка ОСОБА_4 суду показав, що він є сином заявниці ОСОБА_1 та зазначив, що з померлим ОСОБА_3 його мати почала спільно проживати з 2006 року без реєстрації шлюбу. Свідок зазначив, що померлий ОСОБА_3 ставився до нього як до рідного сина. В 2017 році мати свідка разом зі своїм співмешканцем придбали квартиру, почали її ремонтувати, оскільки хотіли туди переїхати жити. У 2019 році ОСОБА_3 було знайдено мертвим у придбаній квартирі. Разом зі своєю матір`ю свідок поховали померлого на Великдень у 2019 році.

Допитаний в судовому засіданні в якості свідка ОСОБА_5 суду повідомив, що він протягом тривалого часу товаришував з померлим ОСОБА_3 , колись разом працювали на шахті, ОСОБА_3 перебував на пенсії, оскільки мав більше 20 років підземного стажу. Свідок зазначив, що заявниця проживала з ОСОБА_3 більше 10 років у її квартирі, згодом придбали в їх же будинку, але в іншому під`їзді, квартиру, в якій почали робити ремонт. ОСОБА_3 часто приходив в гості до свідка ОСОБА_5 , а останній був у нього вдома 1 чи два рази. В гості до свідка ОСОБА_3 приходив сам, але часто від нього йшов зустрічати заявницю з роботи. Свідок зазначив, що йому невідомі обставини та причини смерті ОСОБА_3 , про смерть останнього він дізнався від працівників поліції, які йому зателефонували, оскільки обдзвонювали всіх знайомих померлого.

Суд, розглянувши справу у межах заявлених вимог, заслухавши заявницю, її представника, свідків, дослідивши письмові докази, представлені в обґрунтування заяви, вважає, що подана заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно п. 5 ч. 2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до ч. 3 ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , про що свідчить копія паспорта заявниці (а.с. 8), довідка № 3788 від 21.12.2019 року, видана Виконавчим комітетом Білозерської міської ради (а.с. 9). Вказана квартира належить заявниці на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, виданого державним нотаріусом Добропільської державної нотаріальної контори Шакун О.В. 23.01.2009 року, та зареєстрованого в реєстрі за № 258 (а.с. 21). Вказаний факт підтверджується також копією Витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 , виданого 13.02.2009 року Добропільським бюро технічної інвентаризації (а.с. 22).

Як вбачається з матеріалів справи заявниця ОСОБА_1 перебувала в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_6 , який було розірвано 01.09.1998 року, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 , виданого 16.11.2000 року Відділом реєстрації актів громадянського стану м. Слов`янськ Донецької області, відповідний актовий запис № 407 від 01.09.1998 року (а.с. 86).

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що на момент проживання із ОСОБА_3 заявниця ОСОБА_1 в зареєстрованому шлюбі із іншим чоловіком не перебувала.

Також з матеріалів справи вбачається, що померлий 28-29.04.2019 року ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується копією паспорта вказаної особи (а.с. 11-12), а також інформацією Виконавчого комітету Білозерської міської ради від 31.10.2019 року № 02/02-1509, з якої вбачається, що ОСОБА_3 був зареєстрований за вказаною адресою з 31.08.2017 року та знятий з обліку 03.06.2019 року, на день смерті ( ІНФОРМАЦІЯ_3 ) був зареєстрований один (а.с. 23).

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_3 28.08.2017 року придбав квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчить копія договору купівлі-продажу квартири НМЕ 906322 (а.с. 13), та копія Витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності № 95559385, сформованого 28.08.2017 року приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Донецької області Шиманським І.Ю. (а.с. 14). До заяви також додано копію технічного паспорту на вказану квартиру, який було складено 26.02.2016 року ТОВ «Добропільське бюро технічної інвентаризації» за замовленням ОСОБА_3 (а.с. 15-16).

Згідно акту від 21.11.2019 року, складеного та затвердженого головою АОСМД «Сузір`я» ОСОБА_7 , ОСОБА_3 дійсно був власником квартири АДРЕСА_2 (договір купівлі-продажу від 28.08.2017), але не проживав за даною адресою, квартира перебуває в нежитловому стані, в стадії ремонту, що засвідчили своїми підписами сусіди (а.с. 19).

В той же час, як вбачається з акту від 23.10.2019 року, складеного та затвердженого головою АОСМД «Сузір`я» ОСОБА_7 , ОСОБА_3 дійсно проживав в АДРЕСА_2 зі своєю співмешканкою ОСОБА_1 , 1962 р.н., без реєстрації з 2006 року і по день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 , що засвідчили своїми підписами сусіди (а.с. 20).

Згідно матеріалів справи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого 08.05.2019 року Виконавчим комітетом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, відповідний актовий запис № 93 від 08.05.2019 року (а.с. 10). Факт смерті ОСОБА_3 підтверджується також копією довідки про причини смерті ОСОБА_3 (до форми № 106/о № 120), згідно якої причина смерті ОСОБА_3 не встановлена з-за гнильних змін трупу (а.с. 39).

Представником заявниці до суду також будо надано копію Витягу з Єдиного реєстру досудових розслідувань, з якого вбачається, що за фактом смерті ОСОБА_3 було відкрито кримінальне провадження № 0000605 02.05.2019 року за ч. 1 ст. 115 КК України за заявою ОСОБА_1 (а.с. 38). Згідно копії листа начальника Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області Кондрацького Ю. від 14.02.2020 року № 6-аз/403/05-2020, досудове розслідування за вказаним кримінальним провадженням триває (а.с. 37). Відповідно до копії листа старшого слідчого Добропільського ВП Покровського ВП ГУНП в Донецькій області Луніна Р. від 10.04.2020 року № 9905/403/2020, згідно висновку судово-медичної експертизи № 108 від 26.03.2020 року, причина смерті ОСОБА_3 не встановлена у зв`язку з гнильними змінами трупа, в ході досудового слідства будь-яких ознак насильницької смерті ОСОБА_3 не встановлено, на підставі чого 10.04.2020 року СВ Добропільського ВП зазначене кримінальне провадження закрите на підставі п. ч. 1 ст. 284 КПК України в зв`язку з відсутністю складу кримінального правопорушення (а.с. 67).

Заявниця по справі в судовому засіданні зазначала, що саме вона здійснила поховання померлого ОСОБА_3 і зазначене ствердження знайшло своє підтвердження в ході розгляду справи.Згідно довідки № 2, виданої ФОП ОСОБА_8 , ОСОБА_1 03.05.2019 року здійснювала поховання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , за свій рахунок. Відповідно до довідки ФОП ОСОБА_9 було проведено захоронення ОСОБА_3 , про що мається запис в книзі реєстрації № 96 від 03.05.2019 року.

Судом встановлено, що заявниця зверталася до приватного нотаріуса Молодняк Л.П. із заявою про прийняття спадщини у вигляді квартири після смерті ОСОБА_3 . Вказаний факт підтверджується копією Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 58076895, виданого 28.10.2019 року приватним нотаріусом Добропільського міського нотаріального округу Молодняк Л.П. (а.с. 17).Постановою приватного нотаріуса Добропільського міського нотаріального округу Молодняк Л.П. від 30.10.2019 № 914/02-31 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкову квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , було відмовлено, тому що не доказаний факт спільного проживання спадкоємця зі спадкодавцем, та запропоновано звернутися до суду для визнання ОСОБА_1 спадкоємцем 4-ї черги спадкування (а.с. 18).

В ході судового розгляду також встановлено, що інших спадкоємцев, які б могли прийняти спадщину після смерті ОСОБА_3 , немає. Згідно копії свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , його батьками були ОСОБА_10 та ОСОБА_11 , про що свідчить копія свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 15.05.1971 року Іщенським сіль РАЦС В.Олександрівського району (а.с. 40). Окрім того, у померлого ОСОБА_3 був рідний брат - ОСОБА_12 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 28.02.1969 року Іщенським с/РАЦС В.Олександрівського району Херсонської області (а.с. 41).З матеріалів справи вбачається, що батьки спадкодавця ОСОБА_3 та його рідний брат ОСОБА_12 померли задовго до смерті ОСОБА_3 . Вказані відомості підтверджуються копіями свідоцтв про смерть: ОСОБА_11 , виданого повторно 13.05.1975 року Білозерською м/радою м. Добропілля, відповідний актовий запис № 69 від 22.10.1974 року (а.с. 42); ОСОБА_10 , виданого повторно 11.06.1999 року Виконкомом Білозерської міськради м. Добропілля Донецької області, відповідний актовий запис № 178 від 11.08.1997 року (а.с. 43); ОСОБА_12 , виданого 01.12.2000 року Виконкомом Білозерської міської ради міста Добропілля Донецької області, відповідний актовий запис № 245 від 01.12.2000 року (а.с. 44).

Окрім того, з метою повного та всебічного розгляду цивільної справи, встановлення кола потенційних спадкоємців до майна померлого ОСОБА_3 судом було витребувано з Добропільського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) інформацію про укладення (розірвання) шлюбу вказаним громадянином, а також про наявність у померлого дітей. Згідно відповіді, наданої на запит суду органом державної реєстрації актів цивільного стану, актові записи про шлюб, розірвання шлюбу та народження дітей на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в архіві відділу та в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян не виявлено (а.с. 84). Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 на момент спільного проживання із заявницею в зареєстрованому шлюбі з іншою жінкою не перебував.

В судовому засіданні було досліджено також письмові докази, які заявниця надала до суду на підтвердження факту спільного проживання з померлим ОСОБА_3 , зокрема, копію свідоцтва про неповну середню освіту ОСОБА_3 (а.с. 88), копію диплому ОСОБА_3 про отримання професійно-технічної освіти (а.с. 89), копію військового квитка ОСОБА_3 (а.с. 90-92), копії трудової книжки ОСОБА_3 (а.с. 93-97), а також спільні фотографії заявниці із ОСОБА_3 (а.с. 99).

Відповідно до статті 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого права та інтересу.

Згідно пункту 5 частини 1 статті 293 ЦПК України суд розглядає справи встановлення фактів, що мають юридичне значення. Згідно зі статтею 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.Згідно вимог ст. 315 ч.2 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна, або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 315ЦК України суд розглядає справи про встановлення факту проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу.

За ч. 2 ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Згідно зі ст.1217 ЦК України, спадкування здійснюється за заповітом або за законом.За час життя спадкодавець не склав заповіт як розпорядження своїм майном та іншими майновими правами на випадок своєї смерті, а тому спадкування його всіх прав та обов`язків здійснюється за законом спадкоємцями в порядку черговості.

Відповідно до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово та кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування», якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України, у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Ст.1264 ЦК України захищаються права тих осіб, яких спадкодавець вважав своєю сім`єю і які проживали з ним впродовж тривалого часу. Цей строк встановлюється в п`ять років, тобто, досить тривалий час, за який сторони ведуть спільне господарство, надають допомогу один одному.

Для одержання права на спадкування у зазначених осіб необхідне встановлення двох юридичних фактів: 1) проживання однією сім`єю; 2) на час відкриття спадщини має пройти принаймні п`ять років, протягом яких спадкоємець проживав зі спадкодавцем однією сім`єю.

Згідно з пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Таким чином, судом встановлено, що заявниця ОСОБА_1 дійсно проживала разом з померлим ОСОБА_3 за однією адресою з 2006 року по день його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 , вели спільне господарство, мали взаємні права та обов`язки, тобто фактично проживали однією сім`єю, без реєстрації офіційного шлюбу. Окрім того, в ході судового розгляду судом було вжито всіх вичерпних заходів для встановлення кола потенційних спадкоємців до майна померлого ОСОБА_3 , проте при дослідженні отримуваних судом даних було встановлено, що батьки та рідний брат спадкодавця померли задовго до його смерті, за життя останній жодного разу не перебував у шлюбі та не мав дітей, інших спадкоємців після смерті ОСОБА_3 немає.

Заявниця ОСОБА_1 та її представник - адвокат Оніпко Н.О. в судових засіданнях зазначали, що встановлення факту проживання однією родиною без реєстрації шлюбу з померлим необхідно заявниці для належного оформлення своїх спадкових прав як спадкоємця четвертої черги за нормами цивільного законодавства .

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, закріплено принцип права на справедливий суд, який означає, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Таким чином, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази у їх сукупності, враховуючи, що заінтересована особа не надала жодних заперечень щодо встановлення вказаного факту, суд вважає, що факт проживання однією сім`єю без реєстрації шлюбу між заявницею та ОСОБА_3 з 2006 року до дня його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 знайшов своє підтвердження, в зв"язку із чим заявлені вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259, 263-265,293, 315, 352, 354 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Заяву ОСОБА_1 , подану в її інтересах адвокатом Оніпко Наталею Олександрівною, заінтересована особа Білозерська міська рада, про встановлення факту проживання однією сім`єю - задовольнити.

Встановити факт проживання однією сім`єю як чоловіка і жінки без реєстрації шлюбу ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , - з 2006 року до дня його смерті - ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду може бути оскаржено до Донецького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Вступну та резулятивну частини рішення було проголошено в судовому засіданні 01 жовтня 2020 року, повний текст рішення суду виготовлено 09 жовтня 2020 року.

01.10.2020 Суддя В.В. Корнєєва