РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"17" березня 2020 р. 145/1882/19

2/145/229/2020

Тиврівський районний суд Вінницької області в складі:

головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Крикливої М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із позовною заявою, в якій вказує, що 24 вересня 1994 року між нею та ОСОБА_2 було укладено шлюб, який зареєстрований Сутисківською селищною радою Тиврівського району Вінницької області.

Від шлюбу мають сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який на даний момент є повнолітнім та проживає окремо від батьків.

Сімейне життя з відповідачем не склалося. Після поступового погіршення відносин з 2011 року фактичні шлюбні відносини між ними припинилися, з того ж часу не ведеться спільне сімейне господарство. Вони мають протилежні погляди на шлюб, сім`ю, подальшого сенсу підтримувати сімейні відносини немає. З огляду на повну відсутність взаєморозуміння та взаємоповаги між нею та відповідачем подальше збереження шлюбу неможливе.

Розірвати шлюб через органи РАЦС чоловік відмовляється, тому вона змушена звернутись з даним позовом до суду.

На даний момент спору про поділ майна, що є спільною сумісною власністю немає. У разі його виникнення - буде вирішуватись в окремому судовому процесі.

Підстав для примирення не вбачає.

Після розірвання шлюбу просить змінити прізвище " ОСОБА_1 " на дошлюбне - " ОСОБА_1 ".

Повідомляє, що заходи досудового врегулювання спору не проводилися. Підтверджує, що нею не подано іншого позову до цього ж відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Просить розірвати шлюб.

Після розірвання шлюбу відновити їй дошлюбне прізвище " ОСОБА_1 ".

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилася, про слухання справи повідомлена в установленому законом порядку. Надала до суду заяву, в якому просить її позов до ОСОБА_2 розглянути у її відсутності, позов підтримує, просить задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 26.02. та 17.03.2020 року в судове засідання не з`явився. Поштовий конверт з судовою повісткою на 15.01.2020 року та документами повернувся до суду з відміткою "адресат за вказаною адресою не проживає".

Про слухання справи на 26.02. та 17.03.2020 року повідомлений своєчасно, через розміщення інформації (оголошення) про виклик особи зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме у справі на офіційній сторінці веб-порталу судової влади України. Заяви про відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до відомостей відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Вінницькій області № 13/23989 від 20.11.2019 року ОСОБА_2 24.03.2016 року знято з реєстрації (виписано) з АДРЕСА_1 .

Відомостей про місце його проживання та реєстрації суду невідоме.

Відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікування оголошення про виклик відповідач вважається повідомленим про дату, час і місце розгляду справи.

Згідно повідомлення Державної судової адміністрації України № 10-2141/18 від 24.01.2018 року "Про розміщення оголошень про виклик на офіційному веб-порталі судової влади України" до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи інформація про виклик у справі відповідача, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, розміщується безпосередньо судом на його офіційній сторінці веб-порталу судової влади України.

За таких обставин, у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечував проти такого порядку вирішення спору.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задоволити, виходячи з наступного.

24 вересня 1994 року між сторонами виконкомом Сутисківської селищної Ради народних депутатів Тиврівського району, Вінницької області, зареєстровано шлюб, актовий запис № 48.

Неповнолітніх дітей народжених у шлюбі немає.

Відповідно до ст.112 ч. 2 СК України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб - це сімейний союз, при цьому слово «сімейний» засвідчує, що шлюб створює сім`ю, а слово «союз» підкреслює договірну природу шлюбу, яка зумовлює його добровільний характер. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу, а позивач не має наміру зберегти шлюб з відповідачем.

Оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, то, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Наведені на обґрунтування позову обставини, що спонукали позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими, а тому суд вважає, що подальше спільне проживання сторін і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача.

Відповідно до ст.113 Сімейного Кодексу України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище. Оскільки позивачка при реєстрації шлюбу змінила прізвище, вона має право відновити своє дошлюбне прізвище після розірвання шлюбу.

Керуючись ст.ст. 24, 105, 110, 112, 113 СК України, ст.ст. 4, 7, 12, 13, 81, 89, 263-265, 273, 280 ЦПК України,

ухвалив:

Позов задоволити.

Шлюб, зареєстрований 24 вересня 1994 року виконкомом Сутисківської селищної Ради народних депутатів Тиврівського району, Вінницької області між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , актовий запис № 48, розірвати.

Позивачці ОСОБА_1 після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище " ОСОБА_1 ".

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана відповідачем до Тиврівського районного суду протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи якому повне заочне рішення суду не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом 20 днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана позивачем до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 17 березня 2020 року.

Учасник справи якому повне судове рішення не буде вручено в день його складання або проголошення має право на поновлення строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційну скаргу на рішення буде подана протягом 30 днів з дня отримання повної копії судового рішення.

Суддя Н.О. Кіосак