Справа № 442/6155/20
Провадження № 2-з/442/17/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року Суддя Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області Грицай М.М., перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову, -

ВСТАНОВИЛА:

29.09.2020 ОСОБА_1 подала заяву про забезпечення позову до подання позовної заяви. Просить заборонити Старокропивницькій сільській раді, в тому числі Головному управлінню Держгеокадастру у Львівській області та будь-яким іншим третім особам передавати у власність (оренду, суборенду), здійснювати поділ, змінювати її цільове призначення або будь-яким іншим способом відчужувати земельну ділянку за кадастровим номером :08:000:0001, розташовану на території Старокропивницької сільської ради Дрогобицького району, площею 1,4 га, яка перебуває у державній власності. Заборонити Старокропивницькій сільській раді, в тому числі Головному управлінню Держгеокадастру у Львівській області, державним реєстраторам та будь-яким іншим третім особам реєструвати право власності на земельну ділянку за кадастровим номером :08:000:0001, розташовану на території Старокропивницької сільської ради Дрогобицького району, площею 1,4 га з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського призначення. Заборонити Старокропивницькій сільській раді та будь-яким іншим третім особам вносити зміни до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0001, розташовану на території Старокропивницької сільської ради Дрогобицького району, площею 1,4 га. Заборонити Головному управлінню Держгеокадастру у Львівській області та його територіальним органам (підрозділам), Головному управлінню Держгеокадастру у Львівській області вносити зміни до Державного земельного кадастру щодо земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0001, розташовану на території Старокропивницької сільської ради Дрогобицького району, площею 1,4 га. Зупинити дію наказу Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про накдання у власність №13-9350/16-20-СГ від 16.09.2020. Заборонити Старокропивницькій сільській раді, в тому числі Головному управлінню Держгеокадастру у Львівській області затверджувати проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :08:000:0001, розташовану на території Старокропивницької сільської ради Дрогобицького району, площею 1,4 га з цільовим призначенням для ведення сільськогосподарського призначення, та передавати її у власність.

Відповідно до вимог ч.1 ст.153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду), крім випадків, передбачених частиною п`ятою цієї статті.

Відтак, розгляд заяви про забезпечення позову проводиться без виклику учасників справи.

Дослідивши подані документи, на яких ґрунтуються вимоги про забезпечення позову, приходжу наступних висновків.

У відповідності з ч. 1ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Частиною 2 цієї ж статті зазначено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.150 ЦПК України, позов може бути забезпечено, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу позивача та відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

При цьому, при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій із боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі за для попередження потенційних труднощів у подальшому при виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може приховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання можливого рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Співмірність у застосуванні заходів забезпечення позову передбачає дотримання судом такого балансу інтересів сторін, що виключає як надмірні негативні наслідки від вжиття заходів забезпечення позову для приватних прав та інтересів відповідача, так і негативні наслідки, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів для прав та інтересів позивача, пов`язаних із публічними інтересами правосуддя, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

За загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази, що невжиття заходів забезпечення позову може привести до утруднення або навіть неможливості у майбутньому виконати рішення суду.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, звертаю увагу на те, що заявник не довела намірів відповідача чинити перешкоди у виконанні рішення суду. Доводи заявника зводяться фактично до обгрунтування позовних вимог, а не до мотивування необхідності вжиття заходів забезпечення позову.

При цьому, слід зауважити, що ОСОБА_1 вказала на свій намір подати до суду позовну заяву до відповідачів Старокропивницької сільської ради, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області та Державного підприємства «Дрогобицьке лісове господарство» Східницьке лісництво» про визнання протиправними та скасування рішення про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою, скасування рішення про розробку та затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, про визнання права власності на нерухоме майно за набувальною давністю. Водночас, у мотивах своєї заяви ОСОБА_1 зазначає, що предметом позову у даній справі є вимоги про визнання за нею права власності на земельну ділянку для ведення особистого сільського господарства площею 0,48 га та ведення садівництва площею 0,12 га, розташовану у с.Старий Кропивний, урочище Підласки.

Крім цього, не можна залишити поза увагою мотиви, викладені у заяві з приводу того, що посадові особи своїми діями порушують її права на отримання у власність земельної ділянки, якою вона користується, чим породжують спір, що виник у сфері державного управління, в порядку реалізації завдань і функцій виконавчої влади.

Беручи до уваги вищенаведене, вважаю, що заявником не наведено достатніх підстав для забезпечення позову, доводи заяви залишають за собою невизначеність у предметі спору (можливо, і його юрисдикції), неможливість з`ясувати обсяг позовних вимог, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати ОСОБА_1 , позовним вимогам. У той же час, докази, надані на підтвердження вимог про забезпечення позову, не доводять, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Таким чином, приходжу до переконання, що вимоги про забезпечення позову є необґрунтованими та передчасними, а тому слід відмовити у задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст.149-153, 353 ЦПК України, суддя, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцять днів з дня її проголошення. У разі, якщо ухвалу було постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцять днів з дня отримання копії ухвали.

Суддя Грицай М.М.