Михайлівський районний суд Запорізької області
Справа № 321/31/20
Провадження № 2/321/178/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
20.03.2020 смт. Михайлівка
Михайлівський районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Кравченко Н.О.,
за участю секретаря судового засідання Мосієнко О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , відділ «Центр надання адміністративних послуг» Михайлівської об`єднаної територіальної громади, орган опіки та піклування Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 , треті особи: ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , відділ «Центр надання адміністративних послуг» Михайлівської об`єднаної територіальної громади, орган опіки та піклування Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області, про визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, посилаючись на те, що він є власником квартири АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_2 була влаштована на виховання та спільне проживання в сім`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , в зв`язку з чим була зареєстрована за вказаною адресою. Розпорядженням голови Михайлівської РДА Запорізької області № 38 від 15.02.2019 року ОСОБА_2 виведено зі складу дитячого будинку сімейного типу. З моменту винесення зазначеного рішення , а саме з 15.02.2019 року, ОСОБА_2 не проживає в квартирі АДРЕСА_1 . однак з 15 лютого 2019 року в ньому не проживає. Тобто, тривалий час ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 безперервно не проживає. 15.02.2019 року відповідач ОСОБА_2 виїхала на постійне проживання до м. Запоріжжя. ЇЇ місце перебування невідоме, зняти з реєстрації з попереднього місця проживання ОСОБА_2 в позасудовому порядку неможливо, витрати на утримання будинку відповідач не здійснює. Враховуючи викладене, позивач просить суд визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою що втратила право на користування жилим приміщенням. Крім того, позивач ОСОБА_1 просив стягнути з відповідача ОСОБА_2 понесені ним судові витрати, а саме: 840,80 грн. сплачений судовий збір, та 1500 грн. за послуги адвоката.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву, що містить клопотання про розгляд справи за його відсутності, на позові наполягає.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, відзив не подала, про дату, час і місце розгляду справи була повідомлена належним чином, причини неявки суду не повідомила. За таких обставин, суд постановив ухвалу про заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів, в порядку статей 280, 281 ЦПК України.
Від представника третьої особи - відділу «Центр надання адміністративних послуг» Михайлівської об`єднаної територіальної громади, надійшла заява про розгляд справи за їх відсутності. Проти позову не заперечують.
Представник третьої особи органу опіки та піклування Михайлівської РДА, в судове засідання не з`явився, надавши клопотання про розгляд справи без їх участі. Додатково було повідомлено, що ОСОБА_2 є особою з числа дітей, позбавлених батьківського піклування та перебувала на первинному обліку служби у справах дітей Пологівської РДА до досягнення повноліття. ОСОБА_2 перебуває на квартирному обліку в Костянтинівській сільській раді Пологівського району. ОСОБА_2 виховувалась в дитячому будинку сімейного типу та була виведена зі складу дитячого будинку сімейного типу згідно розпорядження голови Михайлівської РДА від 15.02.2019 року № 38 та продовжила навчання в ДНЗ «Михайлівське вище професійне училище». Враховуючи, що ОСОБА_2 є повнолітньою особою, питання щодо визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням, не підлягає розгляду на комісії з питань захисту прав дитини.
Треті особи, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_6 , ОСОБА_6 до суду не з`явились, причини неявки не повідомлені.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, з урахуванням відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що позивачу ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 24 листопада 2000 року, належить квартира АДРЕСА_1 (а.с. 7).
Розпорядженням голови Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області від 29 листопада 2013 року № 290, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , влаштовано на виховання та спільне проживання в прийомну сім`ю ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 5-6).
Згідно свідоцтва про зміну імені, ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінила ім`я на ОСОБА_2 , про що Михайлівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області, актовий запис № 11 (а.с.9).
Розпорядженням голови Михайлівської районної державної адміністрації Запорізької області від 15 лютого 2019 року № 38, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виведено зі складу дитячого будинку сімейного типу ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (а.с. 10-11).
Згідно довідки № 1914 від 28 грудня 2019 року, виданої депутатом Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області ОСОБА_8 , проведено обстеження умов проживання ОСОБА_1 , 1963 року народження, який проживає за адресою: АДРЕСА_2 . За вищевказаною адресою прописана ОСОБА_2 , 2000 року народження, але з 15 лютого 2019 року на проживає, так як виїхала в м. Запоріжжя (а.с.12).
Відповідно до довідки № 0043, виданою відділом «Центру надання адміністративних послуг» виконавчого комітету Михайлівської селищної ради, ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , значиться зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 16).
Згідно ст. 317 ЦК України власникові належить права володіння, користування та розпорядження майном.
Гарантуючи захист права власності, передбачене ст. 41 Конституції України, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його права, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст. 16, 386, 391 ЦК України.
На підставі ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира, інше житлове приміщення, призначені та придатні для проживання в них(ст.ст. 379, 380 ЦК ).
Права власника житлового будинку, квартири визначені ст. 383 ЦК та ст. 150 ЖК, які передбачають право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і розпоряджатись своїм житлом на власний розсуд.
Обмеження чи втручання в право власника можливе лише з підстав, передбачених законом.
Відповідно до роз`яснень, викладених в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 5 «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» застосовуючи положення статті 391 ЦК, відповідно до якої власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, навіть якщо вони не пов`язані із позбавленням права володіння, суд має виходити із такого.
Згідно положень статей 391, 396 ЦК позов про усунення порушень права, не пов`язаних із позбавленням володіння, підлягає задоволенню у разі, якщо позивач доведе, що він є власником або особою, яка володіє майном (має речове право) з підстави, передбаченої законом або договором, і що діями відповідача, не пов`язаними з позбавленням володіння, порушується його право власності чи законного володіння.
Під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.
Усунення перешкод у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, зокрема жилим приміщенням, шляхом зняття особи з реєстраційного обліку, залежить від вирішення питання про право користування такої особи жилим приміщенням відповідно до норм житлового та цивільного законодавства (наприклад, статті 71, 72, 116, 156 ЖК УРСР; стаття 405 ЦК), а саме від вирішення однієї із таких вимог: про позбавлення права власності на жиле приміщення; про позбавлення права користування жилим приміщенням; про визнання особи безвісно відсутньою; про оголошення фізичної особи померлою.
На підставі ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання здійснюється протягом семи днів на підставі заяви особи, запиту органу реєстрації за новим місцем проживання особи, остаточного рішення суду про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, визнання особи безвісно відсутньою або померлою), свідоцтва про смерть.
Відповідно до ст.405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним мають право на користування цим житлом відповідно до закону.
Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Збереження або втрата права користування житлом за відсутнім мешканцем, у будь-якому випадку, прямо залежить від причин відсутності, тобто волі, намірів та свідомих дій цієї особи щодо реалізації свого права на проживання у спірному приміщенні.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не проживає за адресою: АДРЕСА_2 .
ОСОБА_2 не несе витрат на утримання житла, будь-яких доказів про те, що у відповідачів існують перешкоди у користуванні спірним житлом суду не надано.
Отже, на підставі зазначених судом норм чинного законодавства, що регулюють даний вид правовідносин, беручи до уваги всі зібрані і досліджені судом докази у справі в їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов про визнання ОСОБА_2 такою, що втратила право користування жилим приміщення є обґрунтованим, доведеним і таким, що підлягає задоволенню.
Згідно ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені ним судові витрати.
Керуючись ст.ст. 4-5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 200, 206, 263-265, 280-283, 289 ЦПК України, суд,
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , такою що втратила право користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 , внаслідок тривалої відсутності в цьому приміщенні.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , паспорт НОМЕР_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 , понесені судові витрати у вигляді сплати судового збору в сумі 840,80 гривень та послуг адвоката в сумі 1500,00 гривень, в сього 2340 (дві тисячі триста сорок) гривень 80 копійок.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя Михайлівського районного суду

Запорізької області Н.О. Кравченко