Справа № 626/2712/19
Провадження № 2/626/108/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

20.03.2020 року м. Красноград Красноградський районний суд Харківської області

в складі: головуючого-судді Рибальченко І.Г.

за участі секретаря Скачко Т.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину в якій зазначає, що в період з 25.04.2009 року до 20.08.2012 року перебувала з відповідачем ОСОБА_2 у зареєстрованому шлюбі. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який після розірвання шлюбу залишився прживати з позивачкою. Дитина хворіє на лімфоаденопатію, у зв`язку з чим потребує постійного лікування, на що витрачаються додаткові кошти. Відповідач не приймає участі в матеріальному забезпеченні сина. Позивач просить стягнути з ОСОБА_2 на його утримання 1/3 частину від заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно.

Позивач в судове засідання не прибула. Від представника позивача ОСОБА_4 надійшла заява, в якій вона позовні вимоги ОСОБА_1 підтримала, справу просила розглянути у її відсутність.

Відповідач в письмовій заяві позов визнав частково. Не заперечував проти стягнення з нього аліментів у розмірі 1/4 частини доходу. Проводити розгляд справи просив без його участі.

Враховуючи те, що учасники справи належним чином повідомлені про день та час розгляду справи, суд вважає за можливе відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України розглянути справу у відсутності сторін на підставі наявних у справі доказів не здійснюючи фіксування судового процесу.

Суд, перевіривши матеріали справи вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Суд встановив такі факти та відповідні їм правовідносини: сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 25.04.2009 року до 20.08.2012 року, у цьому шлюбі ІНФОРМАЦІЯ_2 народився син ОСОБА_5 , який проживає з матір`ю і знаходиться на її утриманні. Відповідач є особою працездатного віку та проходить службу у військовй частині НОМЕР_1 , аліментів іншим особам не сплачує.

Вирішуючи питання стягнення аліментів, суд виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків щодо своєї дитини, передбаченого статтею 141 СК України, а також приділяє першочергову увагу якнайкращому забезпеченню інтересів дитини, відповідно до статті 3 Конвенції ООН про права дитини.

Відповідно до ст. 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. На підставі ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів;4) інші обставини, що мають істотне значення.

У відповідності до п.17 Постанови Пленуму ВСУ від 15 травня 2006 року N 3 "Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів" , за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом. Згідно з ч. 3 ст. 181 СК аліменти на дитину присуджуються в частці від заробітку (доходу) її матері, батька (ст. 183 цього Кодексу) або в твердій грошовій сумі (ст. 184 СК) і виплачуються щомісячно.

Вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.2 ст.182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу Україниза рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці віддоходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст.3 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року (яка була ратифікована Постановою Верховної Ради України №789-XII від 27 лютого 1991 рокуі набула чинності для України 27 вересня 1991 року), в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється як найкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно з ч.2 ст.3 Конвенції про права дитини, держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів. Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання і здоровий розвиток дитини (ч.2 ст.6 цієї Конвенції).

Також, частинами 1 та 2 ст.27 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У відповідності до ст.8 Закону України "Про охорону дитинства" кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Виходячи з аналізу встановлених судом обставин справи та норм права, які регулюють спірні правовідносини, враховуючи, що добровільної згоди між батьками щодо порядку реалізації обов`язку з утримання дитини не досягнуто, суд приходить до висновку щодо часткового задоволення позовних вимог і стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання сина у розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що з урахуванням балансу інтересів батьків та дитини буде достатнім для забезпечення її належного утримання та відповідатиме можливостям батька надавати таку допомогу та не порушить принцип загальної та однакової відповідальності батьків за виховання і розвиток дитини.

Відповідно до п.1 ч.3 ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами у порядку, визначеному статтею 137 ЦПК України.

Зокрема, розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджуються здійснення відповідних витрат. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт, виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (п.2 ч.2, ч.3 ст.137 ЦПК України).

При цьому, склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правничої допомоги, входить до предмета доказування у справі.

На підтвердження здійснених витрат суду повинні бути надані, документально підтверджені та доведені докази. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

Такий висновок зазначений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року, справа №826/1216/16, провадження №11-562ас18, у постанові Верховного Суду від 17 жовтня 2018 року справа №301/1894/17.

Так, на підтвердження здійснених представником позивача - адвокатом Дейна С.А. витрат на професійну правничу допомогу надано: ордер серії ХВ №631 від 11 грудня 2019 року, витяг з договору № 1401 про надання правової допомоги від 27.11.2019 року, копію свідоцтва про на зайняття адвокатською діяльністю, акт виконаних робіт з розрахунком суми судових витрат пов`язаних з наданням послугта китанцію на загальну суму 2500 грн., що складені та підписані адвокатом .

З огляду на достатність та допустимість доказів, співмірність розміру витрат на оплату послуг адвоката, суд дійшов висновку про підставність вимог позивача та стягнення з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 понесених нею витрат на правничу допомогу адвоката в розмірі 700 грн.

Частиною 1 ст.191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Згідно ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішення у справах про стягнення аліментів у межах стягнення суми платежу за один місяць.

У відповідності до ч.6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат ,з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку встновленому Кабінетом Міністрів України.

Керуючись ст. ст.180,183 СК України, 4-5, 12, 76-83,141, 164 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 про стягнення аліментів на дитину - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , який зареєстрований і проживає в АДРЕСА_1 , водій протитанкового взводу 1 механізованого батальйону в/ч НОМЕР_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 11 грудня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позовних вимог- відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати по наданню правничої допомоги в сумі 700 (сімсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , на користь держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. на рахунок отримувача UA0026001, отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м.Київ/22030106, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37993783, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), код класифікації доходів бюджету 22030106.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення може бути оскаржено до Харківського апеляційного суду шляхом подачі в 30 денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги.

Суддя