ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4060/20 Справа № 210/4595/19 Суддя у 1-й інстанції - Хлистуненко О. В. Суддя у 2-й інстанції - Зубакова В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 року м.Кривий Ріг

Справа № 210/4595/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Зубакової В.П.

суддів - Барильської А.П., Бондар Я.М.

секретар судового засідання - Євтодій К.С.

сторони:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач Публічне акціонерне товариство "АрселорМіттал Кривий Ріг",

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2019 року, яке ухвалене суддею Хлистуненко О.В. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 12 грудня 2019 року, -

В С Т А Н О В И В :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", третя особа - Первинна профспілкова організація Незалежна профспілка гірників України Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг". про стягнення заробітної плати.

Позовна заява мотивована тим, що з 06.02.2004 року він працює на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», де з 08.10.2012 року переведений водієм автотранспортних засобів (ГАЗ 2705, МД швидка допомога, V-2,89М) цеху пасажирського автотранспорту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг». Отримуючи заробітну плату за травень 2019 року він виявив, що за вказаний місяць йому не нарахували 100% виробничої премії, яка становить значну частину заробітної плати. 20.06.2019 року представники відповідача усно йому повідомили, що на підприємстві прийнято відповідне розпорядження, відповідно якого його позбавлено премії за травень 2019 року. Він повідомив відповідачу, що бажає більш детально ознайомитися зі змістом розпорядження, та зауважив, що розпорядження, яке йому оголошували не містило жодних реквізитів відповідно до вимог документообігу, не було підписано уповноваженими особами, був відсутній відтиск печатки та інше, що загалом ставить під сумнів дійсність даного документу. Вважає, що на нього вирішили вчинити тиск, не маючи при цьому належних підстав та документів.

Оскільки, у видачі копії розпорядження позивачу відмовили, він особисто звернувся до відповідача із запитом про надання копії вказаного розпорядження, на підставі якого позбавили премії за травень 2019 року. На час звернення до суду з даною позовною заявою, він не отримав відповіді на свій запит. Ігнорування відповідачем особистого запиту позивача ОСОБА_1 стосовно причин позбавлення виробничої премії позбавляють його можливості з`ясувати підстави невиплати частини заробітної плати та унеможливлюють врегулювати дане питання у позасудовому порядку.

З позбавленням виробничої премії позивач не погоджується, так як свої обов`язки виконує сумлінно та в повному обсязі, відповідно до своєї трудової інструкції, до дисциплінарної відповідальності жодного разу не притягувався, вважає подібні дії щодо позбавлення його виробничої премії у розмірі 100% з боку відповідача незаконними.

Посилаючись на викладене, позивач просив суд скасувати розпорядження від 20.06.2019 року, яким ОСОБА_1 , водія автотранспортних засобів (ГАЗ 2705, МД швидка допомога, V-2,89М) цеху пасажирського автотранспорту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», було позбавлено 100 % виробничої премії за травень 2019 року, а також зобов`язати ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», , виплатити ОСОБА_1 , виробничу премію за травень 2019 року.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2019 року в задоволенні позовних вимог відмовлено.

В апеляційній скарзі позивач ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про задоволення позовних вимог, посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Апеляційна скарга обгрунтована тим, що ним не було допущено порушень п. 2.3.2. Робочої інструкції водіїв автотранспортних засобів цеху пасажирського автоперевезення та п. 10.1 Внутрішнього трудового розпорядку, оскільки на базу автоколони №10 він прибув в свою обідню перерву та мав право там перебувати, оскільки йому не було видано жодного розпорядження щодо подальшого маршруту транспортного засобу. Вважаючи, що надалі йому можуть надати розпорядження щодо перевезення іншого працівника, позивач, доставивши лікаря до лікарні, повернувся на базу, де фактично є його основне місце роботи, а тому не допускав порушень трудової дисципліни. Також, позивач вказує на те, що рішення ґрунтується на показах свідків, які не були особисто присутніми при події та між ним та ОСОБА_2 виник особистий конфлікт. При цьому, вказує й на те, що докази наявності у ОСОБА_2 тілесних ушкоджень, є неналежними та висновок спеціаліста датований 23 травня 2019 року, тобто на сьомий день після події. Позивач вважає, що «ляпас» в обличчя не може призвести то вказаних у висновку травм.

Крім іншого, позивач вважає, що відсутні підстави для позбавлення його премії, оскільки було порушено порядок, визначений для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності та не отримано згоду профспілки, яка відмовила у задоволенні подання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності.

У відзиві на апеляційну скаргу, до якого додано докази надсилання копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи, відповідач ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» зазначає, що оскаржуване судове рішення є законним та обґрунтованим, в процесі розгляду справи суд не порушив норм ні матеріального, ні процесуального права, а тому рішення суду слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Заслухавши суддю-доповідача, позивача ОСОБА_1 та адвоката Морозову О.С., яка діє як представник позивача ОСОБА_1 та третьої особи Первинної профспілкової організації Незалежної профспілки гірників України Публічного акціонерного товариства "АрселорМіттал Кривий Ріг", які, кожен окремо, підтримали доводи апеляційної скарги та просили її задовольнити, представника відповідача ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» - Стаднік Я.В., яка заперечувала проти доводів апеляційної скарги та просила залишити її без задоволення, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах заявлених позовних вимог, доводів апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено, що позивач ОСОБА_1 працює водієм автотранспортних засобів (ГАЗ 2705, МД швидка допомога, V-2,89М) цеху пасажирського автотранспорту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг».

З доповідної записки ОСОБА_2 від 17.05.2019 року слідує, що 17.05.2019 року об 11. год. 20 хв. водій ОСОБА_1 , застосував щодо нього фізичну силу, вдаривши його в обличчя в праву сторону щоки, про що було повідомлено безпосереднього керівника та, внаслідок поганого самопочуття ОСОБА_2 , викликано швидку медичну допомогу (а.с. 32).

Застосування ОСОБА_1 фізичної сили щодо ОСОБА_2 підтвердили свідки події ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , надавши доповідні записки, та ОСОБА_6 , надавши письмові пояснення по факту інциденту 17.05.2019 року з боку дій ОСОБА_1 (а.с. 32, 33, 34, 35, 36).

ОСОБА_1 надавати письмові пояснення з приводу застосування фізичної сили 17.05.2019 року до ОСОБА_2 відмовився, про що складено Акт від 17.05.2019 року (а.с. 37).

Згідно висновку судово-медичного експерта №728 від 23.05.2019 року, у ОСОБА_2 виявлені легкі тілесні ушкодження, у вигляді синців голови, обличчя, які виникли від ударної дії тупого твердого предмету (а.с. 54-55).

Відповідно листа непрацездатності Амбулаторії №3 «Центру первинної медико-санітарної допомоги №5» ОСОБА_1 у період з 10.06.2019 року по 19.06.2019 року знаходився на амбулаторному лікування, до роботи став 20.06.2019 року (а.с. 56).

20.06.2019 року Розпорядження №541 «Про притягнення до відповідальності водія автотранспортних засобів автоколони №10», виданого начальником ЦПА транспортного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», за порушення п. 10.1 Правил внутрішнього трудового розпорядку та п. 2.3.2. Робочої інструкції для водія автотранспортних засобів автоколони №10, ОСОБА_1 (таб. №36018853) позбавлено 100% виробничої премії за травень 2019 року (а.с. 30).

Відповідно акту від 24.06.2019 року, ОСОБА_1 відмовився від підпису та ознайомлення з розпорядженням №541 «Про притягнення його до відповідальності» (а.с. 31).

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з їх недоведеності та необгрунтованості.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду, так як їх суд першої інстанції дійшов на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилались, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до вимог ст. 139 КЗпП України, працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержувати трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Водночас, ст. 141 КЗпП України передбачено, що власник або уповноважений ним орган, повинен правильно організувати працю працівників, створювати умови для зростання продуктивності праці, забезпечувати трудову і виробничу дисципліну, неухильно додержувати законодавства про працю і правил охорони праці, уважно ставитися до потреб і запитів працівників, поліпшувати умови їх праці та побуту.

Згідно ч. 2, 3 ст. 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а в разі його відсутності з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладі в службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цієї статті.

Відповідно до змісту ст. 2 ЗУ «Про оплату праці» у структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Отже, при вирішенні спорів про виплату премій необхідно виходити з нормативно-правових актів, якими визначено умови та розмір цих виплат. Працівники, на яких поширюються зазначені нормативно-правові акти, можуть бути позбавлені таких виплат (або розмір останніх може бути зменшено) лише у випадках і за умов, передбачених цими актами.

Частина 3 ст. 97 КЗпП України зобов`язує власника встановлювати конкретні розміри премій з урахуванням вимог колективного договору, зміст якого повинен відповідати законодавству та угодам.

Законодавство не вимагає, щоб власник реалізував свої повноваження збільшувати, зменшувати розміри премій, які виплачуються конкретним працівникам, повноваження повністю або частково позбавляти конкретного працівника премій обов`язково за погодженням з виборним органом первинної профспілкової організації. Власник має право самостійно вирішувати ці питання, якщо інше не передбачено положенням про преміювання (колективним договором).

Частина 4 ст. 97 КЗпП України, яка забороняє власникові приймати одностороннє рішення з питань оплати праці, що погіршує умови, встановлені у відповідному порядку, не стосується випадків, коли власник застосовує встановлені на підприємстві відповідно до законодавства умови оплати праці. Прийняття керівником підприємства на основі положення про преміювання і в межах своєї компетенції рішення про зменшення розміру премій, позбавлення працівників премій повністю або частково, не можна кваліфікувати як погіршення умов оплати праці, про яке працівник повинен бути заздалегідь попереджений.

Як встановлено судом, на ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» діє Положення про оплату праці та преміювання працівників, погоджене 13.10.2014 року Головою профкому Бобченком Ю.В. та затверджене 20.10.2014 року Директором департаменту по персоналу Єфимчуком ОСОБА_7 П., яке введено в дію з 01.11.2015 року (а.с. 51-53).

Пунктом п. 5.3 даного Положення визначено повноважних осіб щодо надання права на позбавлення окремих робочих премій повністю або частково за порушення виробничих, технологічних інструкцій, вимог про охорону праці та пожежної безпеки, охорони порушення природного середовища, приписів звітності, а також інші порушення в роботі.

Отже, розпорядження №541 «Про притягнення до відповідальності водія автотранспортних засобів автоколони №10», видане начальником ЦПА транспортного департаменту ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» в межах його компетенції.

Згідно п. 2.3.2. «Робочої інструкції для водія автотранспортних засобів» працівник зобов`язаний дотримуватись правил внутрішнього трудового розпорядку, які діють на підприємстві (а.с. 38-41).

Пунктом 10.1. Правил внутрішнього розпорядку, встановлений обов`язок працівників працювати чесно та добросовісно, дотримуватись дисципліни праці - основи порядку на виробництві, своєчасно та точно виконувати розпорядження адміністрації, використовувати свій робочий час для продуктивної праці, утримуватись від дій, які заважають іншим працівникам виконувати їх трудові обов`язки.

Наказом ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг» №1551 від 13.11.2013 року «Про введення в дію політик компанії АрселорМіттал в якості локальних нормативних актів», введено в дію на підприємстві ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», зокрема Кодекс ділової поведінки, строк дії з часу видання наказу (а.с. 49).

ОСОБА_1 був ознайомлений з Кодексом ділової поведінки та пройшов навчання даної політики, що підтвердженого його підписом (а.с. 30).

Кодексом встановлено дотримання стандартів компанії по охороні праці, вносити свій вклад в підтримку здорової та безпечної робочої сфери та сприяти необхідним заходам для забезпечення особистої безпеки, а також безпеки оточуючих (а.с. 45-49).

Як вірно встановлено судом першої інстанції та не спростовано у суді апеляційної інстанції, 17.05.2019 року об 11 год. 20 хв. водій ОСОБА_1 застосував щодо іншого працівника ПАТ «АрселорМітта Кривий Ріг» ОСОБА_2 фізичну силу, вдаривши його в обличчя, в праву сторону щоки (а.с. 32), що є порушенням Кодексу ділової поведінки на ПАТ «АрселорМітта Кривий Ріг, а тому доводи апеляційної скарги про те, що позивачем не було допущено порушень трудової дисципліни є безпідставними.

Не мають правового значення й доводи позивача про те, що докази наявності у ОСОБА_8 тілесних ушкоджень є неналежними, оскільки дисциплінарне стягнення по відношенню до позивача ОСОБА_1 було застосовано роботодавцем за фактом порушення трудової дисципліни, а не за тяжкістю завданих тілесних ушкоджень ОСОБА_8 .

При цьому, застосування ОСОБА_1 фізичної сили щодо ОСОБА_2 підтвердили свідки події ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , надавши доповідні записки, та ОСОБА_6 , надавши письмові пояснення по факту інциденту 17.05.2019 року з боку дій ОСОБА_1 (а.с. 32, 33, 34, 35, 36), та навіть в апеляційній скарзі позивачем визнається факт того, що він «дав ляпаса» ОСОБА_2 .

Доводи апеляційної скарги позивача про те, що відсутні підстави для позбавлення його премії, оскільки було порушено порядок, визначений для притягнення працівника до дисциплінарної відповідальності та не отримано згоду профспілки, яка відмовила у задоволенні подання про притягнення його до дисциплінарної відповідальності, колегією суддів відхиляються, з огляду на те, що власник на власний розсуд може вирішувати питання щодо преміювання працівників, а питання щодо притягнення позивача ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності у порядку ст. 147 КЗпП України роботодавцем не вирішувалося.

За таких обставин суд першої інтсанцїі вірно виходив з того, що при позбавленні позивача премії, порушень вимог трудового законодавства не було допущено.

Доводи, викладені в апеляційні скарзі, фактично зводяться до переоцінки доказів та незгодою з висновками суду по їх оцінці. Проте, відповідно до вимог ст. 89 ЦПК України, оцінка доказів є виключною компетенцією суду, переоцінка доказів сторонами справи діючим законодавством не передбачена. Судом першої інстанції повно та всебічно досліджені обставини справи, перевірені письмові докази та надано їм належну оцінку.

Європейський суд з прав людини вказав що пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року). Оскаржене судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального і процесуального законодавства, у зв`язку із чим апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 12 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 23 березня 2020 року.

Головуючий:

Судді: