Справа № 361/3005/20
Провадження № 2/361/2430/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

29 вересня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Калитянської селищної ради Броварського району Київської області про позбавлення батьківських прав, призначення опікуном та стягнення аліментів,

установив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: орган опіки та піклування виконавчого комітету Калитянської селищної ради Броварського району Київської області про позбавлення батьківських прав, призначення опікуном та стягнення аліментів.

Позивач зазначала, що вона є рідною бабусею ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є дочкою її дочки відповідача ОСОБА_2 .

Дитина останні 4 роки проживає разом з позивачем та її чоловіком - ОСОБА_5 . Весь цей час дочка відповідача перебуває на їхньому повному утриманні. Відповідач грошей на потреби дитини не дає та ніяким чином не фінансує витрати на харчування, лікування, оздоровлення, навчання, позашкільне виховання, придбання одягу, шкільного приладдя, інші потреби дитини. Всі власні кошти, в тому числі й ті, які, отримані від держави на дітей, відповідач витрачає на власні потреби.

Відповідач своїх батьківських обов`язків, зокрема обов`язку виховувати та утримувати дитину до досягнення нею повноліття, не виконує та не здійснює жодних дій, спрямованих на їх виконання. Будь-яких перешкод для виконання відповідачем своїх обов`язків, ні позивач ні її чоловік не чинили. Відповідач взагалі не бажає спілкуватись зі своєю дочкою, свідомо злісно ухиляючись від виконання своїх батьківських обов`язків.

Батько ОСОБА_4 - ОСОБА_6 в 2016 році переїхав на постійне місце проживання в місто Коростишів Житомирської області, де помер ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Посилаючись на викладене, позивач просила суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно її малолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , призначити її піклувальником дитини та стягнути аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просила про задоволення позову в повному обсязі.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явилася, про місце та час розгляду справи повідомлялася належним чином через оголошення на офіційному веб-сайті Броварського міськрайонного суду Київської області https://br.ko.court.gov.ua.

В судовому засіданні представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Калитянської селищної ради Броварського району Київської області Шульц В.С. позовні вимоги підтримав, не заперечував проти їх задоволення в повному обсязі.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є матір`ю неповнолітньої дитини - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, виданим виконкомом Семиполківської сільської ради Броварського району Київської області (а.с.5).

Батько неповнолітньої дитини ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 18 грудня 2017 року Коростенським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Житомирській області (а.с.6).

Відповідно до характеристики ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , наданої директором Семиполківського НВК «ЗОШ І-ІІІ ст. - ДНЗ» Калитянської селищної ради Броварського району Київської області, дитина виховується в неповній сім`ї, батько помер, мати за 4 роки жодного разу не була на батьківських зборах, вихованням дитини замається бабуся, яка приділяє належну увагу навчанню та вихованню ОСОБА_4 (а.с.9).

ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , в будинку, що належить позивачу ОСОБА_1 (а.с.11,15,16).

Згідно акту обстеження умов проживання №30/1/20 від 30 січня 2020 року, неповнолітня дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає за вищевказаною адресою з бабусею ОСОБА_1 та дідусем ОСОБА_5 та прабабусею ОСОБА_8 , для дитини в будинку виділена окрема кімната, яка обладнана всіма необхідними меблями, створені належні умови для навчання та розвитку дитини (а.с.12-14).

Позивач ОСОБА_1 з 1996 року працює оператором газової котельні Семиполківського НВК, сумлінно виконує службові обов`язки, характеризується позитивно, серед колег користується авторитетом, з повагою відноситься до них (а.с.17,18).

Згідно висновку №1/2/20 від 06 лютого 2020 року, виконавчий комітет Калитянської селищної ради дійшов висновку про наявність обставин для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, оскільки остання злісно ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини (а.с.19-24).

Також, виконавчий комітет Калитянської селищної ради вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 піклувальником її онуки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в разі позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 (а.с.48-49).

Згідно статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р., особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

У відповідності до Принципу 6 Міжнародної Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року - дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.

З вище наведених фактів вбачається, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: не займається вихованням дитини, фізичним, духовним розвитком та матеріально не забезпечує, і взагалі ставиться до дитини байдуже.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову про позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно її неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ч.4 ст.60 ЦК України, суд встановлює піклування над неповнолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає піклувальника за поданням органу опіки та піклування.

З огляду на викладене, суд вважає за доцільне призначити ОСОБА_1 піклувальником її онуки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Разом з тим, щодо стягнення аліментів суд зазначає наступне.

Матеріалами справи встановлено, що аліменти із відповідача за рішенням суду не стягувалися та між сторонами відсутня домовленість про добровільну сплату відповідачем аліментів.

У відповідності до статті 3 «Конвенції про права дитини» від 20 листопада 1989 року (далі Конвенція) в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Статтею 18 Конвенції передбачено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Як передбачено ч. 2 та ч. 3 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. При задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.

Відповідно до вимог ст. 180 та ч. 1 ст. 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно із ч. ч. 1,2,3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

За змістом ст. ст. 181,182 СК України, кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються за рішенням суду у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. При визначені розміру аліментів суд, враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. ч. 2 та 3 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів. Суд не обмежується розміром заробітку (доходу) платника аліментів у разі встановлення наявності у нього витрат, що перевищують його заробіток (дохід), і щодо яких таким платником аліментів не доведено джерело походження коштів для їх оплати.

У відповідності до ст. 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік», прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років: з 1 січня 2020 року - 2218 гривень, з 1 липня - 2318 гривень, з 1 грудня - 2395 гривень.

Відповідно до ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

З огляду на вищевказані норми чинного законодавства, які регулюють дані правовідносини, суд вважає за необхідне стягнути із відповідача аліменти на утримання неповнолітньої дитини: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі ј частини від усіх видів її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. У відповідність до вимог ст. 191 СК України, аліменти підлягають стягненню щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно із ст. 430 ЦПК України, суд допускає негайне виконання рішень, зокрема, у справах про стягнення аліментів.

За таких обставин суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову в повному обсязі.

За змістом п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», у справах про стягнення аліментів позивачі від сплати судового збору звільняються. Також, позивач просила суд всі судові витрати покласти на відповідача.

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,80 грн. (задоволення позовних вимог про позбавлення батьківських прав) та на користь держави судовий збір в розмірі по 840,80 грн. (задоволення позовних вимог про стягнення аліментів).

Керуючись Законом України «Про охорону дитини», ст.ст. 150, 164, 180-185, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 141, 258-259, 263-265, 280-284, 350, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно неповнолітньої доньки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Призначити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , піклувальником онуки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та передати дитину їй на виховання.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 , аліменти у розмірі ј частини від усіх видів її доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, на утримання неповнолітньої доньки: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з дня пред`явлення позову 14 травня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття ІНФОРМАЦІЯ_6 , на користь - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Рішення в частині стягнення аліментів за один місяць підлягає негайному виконанню

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн.

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя В. С. Сердинський