Справа № 148/1358/20
Провадження №2-о/148/69/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

24 вересня 2020 року Тульчинський районний суд

Вінницької області

в складі: головуючого судді Саламахи О.В.,

за участю секретаря Немирівської Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Тульчині справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Головне управління ПФУ у Вінницькій області, про встановлення факту належності правовстановлюючого документу,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернулася до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу, мотивуючи свої вимоги тим, що за паспортом громадянина України вона значиться як ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Однак, у трудовій книжці серії НОМЕР_1 , заповненій 12.02.1985 на російській мові, її прізвище, ім`я, по батькові вказані " ОСОБА_2 ", а в трудовій книжці № НОМЕР_2 , заповненій 01.08.1982 на російській мові - " ОСОБА_3 ".

В зв`язку з невідповідністю прізвища заявника, вказаного на російській мові - " ОСОБА_4 " українському "Наталія", у неї виникли труднощі при поданні документів для призначення пільгової пенсії і Головним управлінням ПФУ у Вінницькій області відмовлено у прийнятті документів.

Таким чином, встановлення факту належності заявнику вищевказаних трудових книжок необхідно їй для отримання пенсії.

Вказані обставини стали причиною звернення заявника до суду з даною заявою, у якій просить встановити факт належності їй трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 12.02.1985 на російській мові, у якій її прізвище, ім`я, по батькові вказані " ОСОБА_2 ", та трудової книжки № НОМЕР_2 , заповненої 01.08.1982 на російській мові, де її прізвище, ім`я, по батькові вказані " ОСОБА_3 ".

Заявник у судове засідання не з`явилася, від неї надійшла заява про розгляд справи у її відсутність, на задоволенні заяви про встановлення факту належності трудових книжок наполягає.

Представник заінтересованої особи - Головного управління Пенсійного фонду України у Вінницькій області у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву про розгляд справи у його відсутність на підставі наявних у справі матеріалів.

Відповідно до ст. 223, 247 ЦПК України, суд вважає можливим розглянути справу у відсутність учасників справи, на підставі наявних в матеріалах справи доказів, так як це не суперечить вимогам закону, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши та оцінивши докази по справі та співставивши їх у відповідності до норм чинного законодавства, судом встановлено наступні обставини.

У паспорті громадянина України серії НОМЕР_3 , виданого 23.02.2000 Замостянським РВ УМВС України у Вінницькій області, заявник вказана як " ОСОБА_1 ", ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3-4).

Підприємством "Тульчинська швейна фабрика" 12.02.1985 заповнено на російській мові трудову книжку серії НОМЕР_1 , на ім`я " ОСОБА_2 ", ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 6-8).

Також, 01.08.1982 колгоспом ім. Леніна заповнено на російській мові трудову книжку серії НОМЕР_4 на ім`я " ОСОБА_3 ", ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 9).

Відповідно до копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_5 (а.с. 10), 07.06.1987 зареєстровано шлюб між ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . При реєстрації шлюбу ОСОБА_6 змінила прізвище на " ОСОБА_7 ".

Також, ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_8 Брацлавським сільськогосподарським технікумом видано диплом серії НОМЕР_6 (а.с. 11).

Рішенням Головного управління ПФУ у Вінницькій області № 58 від 24.07.2020 (а.с. 12) заявнику ОСОБА_1 відмовлено у призначенні пенсії за віком із зниженням пенсійного віку через невідповідність у наданих нею трудових книжках російського варіанту орфографії написання імені власниці документу "Наталья" та російського варіанту орфографії написання імені заявниці згідно її паспортних даних.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.

Пунктом 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення: заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Таким чином, на підставі досліджених судом письмових доказів у їх сукупності, суд приходить до висновку, що трудова книжка серії НОМЕР_1 , заповнена 12.02.1985 на російській мові, на ім`я " ОСОБА_2 ", та трудова книжка № НОМЕР_2 , заповнена 01.08.1982 на російській мові на ім`я " ОСОБА_3 " належать заявнику ОСОБА_1 .

Статтею 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного судочинства.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог та на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Аналізуючи вищевикладене, дослідивши обставини справи, перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, виходячи з принципів розумності, виваженості та справедливості, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог ОСОБА_1 в заявлених нею межах та про існування правових підстав для їх задоволення.

Відповідно до ч. 7 ст. 294 ЦПК України, при ухваленні судом рішення судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995, ст. 4, 13, 263-265, 294, 315, 319 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Заяву- задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , факт належності трудової книжки серії НОМЕР_1 , заповненої 12.02.1985 на російській мові, у якій її прізвище, ім`я, по батькові вказані " ОСОБА_2 ", та трудової книжки № НОМЕР_2 , заповненої 01.08.1982 на російській мові, де її прізвище, ім`я, по батькові вказані " ОСОБА_3 ".

Судові витрати залишити за заявником.

Рішення суду може бути оскаржене до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги через Тульчинський районний суд Вінницької області. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: