Справа №333/3594/20
Провадження №2/333/2018/20
РІШЕННЯ

Іменем України

30 вересня 2020 року м.Запоріжжя

Комунарський районний суд м. Запоріжжя у складі: головуючого судді Тучкова С.С., за участю секретаря судового засідання Шелесько Ю.О., позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , представника відповідача ОСОБА_2 адвоката Дерев`янко І.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, цивільну справу №333/3594/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня подання позову до суду і до досягнення донькою повноліття, посилаючись на те, що від шлюбу з відповідачем вона має доньку ОСОБА_3 , добровільно надавати матеріальну допомогу відповідач відмовляється, тому вона вимушена звернутися до суду.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 17.07.2020 року відкрито провадження по справі, призначений її розгляд в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін і встановлений строк для надання заяв по суті справи.

Ухвалою Комунарського районного суду м. Запоріжжя від 30.09.2020 року відмовлено представнику відповідача ОСОБА_2 адвокату Дерев`янко І.О. у задоволені клопотання про зупинення провадження у справі.

Позивач в судовому засіданні позов підтримала і просила суд його задовольнити з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач і його представник у судовому засіданні просили суд позов задовольнити частково, а саме стягувати з відповідача аліменти на утримання дитини у розмірі 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня подання позову до суду і до досягнення донькою повноліття у зв`язку з тим, що аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), які просить стягнути позивач, є занадто великими, оскільки відповідач не має стабільного доходу, лише нещодавно останній був зареєстрований як фізична особа-підприємець.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

На підставі свідоцтва про одруження, виданого 07.12.2013 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Запорізького міського управління юстиції, встановлено, що сторони 07.12.2013 року зареєстрували шлюб, про що складено відповідний актовий запис за №1186 (а.с.4).

Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого 20.10.2015 року Комунарським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, сторони є батьками неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с. 3).

Судом встановлено, що на даний час дитина проживає з матір`ю (а.с.7).

Згідно ч.2 ст.27 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27.02.1997 року, батько (батьки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

Статтею 180 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом зазначених норм, будь-які витрати на утримання дітей мають визначатись за домовленістю між батьками або за рішенням суду. На даний час ніякої домовленості щодо виконання обов`язку утримувати дитину між сторонами не має, договір про сплату аліментів на дитину, в якому було б визначено розмір і строки виплати аліментів, між позивачем і відповідачем не укладався.

Як вбачається з положень Сімейного кодексу України, спір щодо витрат на утримання дитини може містить незгоду між батьками, як щодо самого факту сплати аліментів, так і щодо розміру аліментів, які сплачуються добровільно (Ухвала Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 19 грудня 2012 року по справі №6-35893св12).

Відповідно до ч.3 ст.181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

На підставі ч.1 ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно з ч.2 ст.182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ч.ч.1, 2, 3 ст.183 Сімейного кодексу України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Отже, при визначенні частки доходу відповідача, яка підлягає стягненню як аліменти, суд, враховує, що ОСОБА_2 зареєстрований як фізична особа-підприємець, тому не є безробітнім, а також те, що батьки несуть однакову відповідальність за виховання і розвиток дитини, виходячи з принципу розумності та справедливості, вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити.

Крім того, відповідачем до суду не було надано жодних доказів, які би вказували на те, що останній, чи то за станом здоров`я, чи за наявності інших обставин не має можливості сплачувати аліменти в заявленому в позовній заяві розмірі.

Частиною 1 статті 191 Сімейного кодексу України встановлено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Керуючись ст.ст.180, 181, 182, 183, 191 Сімейного кодексу України, ст.ст.10-13, 77-80, 263-265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , на неповнолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 09.07.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (РНОКПП НОМЕР_2 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду. Відповідно до пп.15.5 п.1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Комунарський районний суд м.Запоріжжя. Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текс рішення складений 01.10.2020 року.

Суддя Комунарського районного суду

м.Запоріжжя С.С. Тучков