06.03.20 Справа № 469/1513/17
6/469/2/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 березня 2020 року смт.Березанка
Березанський районний суд Миколаївської області у складі:
головуючого судді Гапоненко Н.О.
за участю секретаря судового засідання Потриваєвої М.А.,
прокурора Бережної-Семененко С.В.,
представника заінтересованої особи
ОСОБА_1 адвоката Вороненко Т.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за заявою заступника прокурора Миколаївської області про зміну способу і порядку виконання рішення,
в с т а н о в и в:
Перший заступник прокурора Миколаївської області 02 листопада 2017 року звернувся до суду із вказаною заявою, у якій зазначав, що ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 12 липня 2017 року у справі № 469/1357/16-ц задоволено апеляційну скаргу прокуратури Миколаївської області, стягнуто з Кам`янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області на користь прокуратури Миколаївської області 1600 грн. судових витрат за розгляд справи у суді апеляційної інстанції.
На виконання зазначеної ухвали Березанським районним судом Миколаївської області видано виконавчий лист від 25 липня 2017 року №469/1357/16-ц; 2/469/6/17, який прокуратурою 21 вересня 2016 року направлено для виконання до Управління Державної казначейської служби України у Кам`янсько-Дніпровському районі Запорізької області.
06 жовтня 2017 року до прокуратури Миколаївської області надійшов лист Управління Державної казначейської служби України у Кам`янсько-Дніпровському районі Запорізької області від 27 вересня 2017 року про неможливість виконання рішення суду у зв"язку з тим, що боржник Кам`янсько-Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області в органах казначейства як розпорядник (одержувач) бюджетних коштів не обслуговується.
03 листопада 2017 року судом відкрито провадження у справі за правилами ЦПК України (2004 року).
У зв"язку із касаційним переглядом судових рішень у справі № 469/1357/16-ц заяву прокурора розглянуто після повернення справи з касаційної інстанції.
У судовому засіданні прокурор заявлені вимоги підтримала, посилаючись на обставини, викладені у заяві.
Представник заінтересованої особи ОСОБА_1 адвокат Вороненко Т.М. проти задоволення заяви заперечувала, посилаючись на відсутність підстав для зміни способу та порядку виконання рішення, та необхідність звернення до суду із заявою про заміну боржника.
Представник Кам`янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (на час постановлення ухвали - Кам`янсько-Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро)) Андрієнко С.В. у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце розгляду заяви повідомлена належним чином, заяв про відкладення судового розгляду не надавала; 13 грудня 2017 року подала до суду за правилами ЦПК України (2004 року) заперечення, у яких просила відмовити у задоволенні заяви у повному обсязі, посилаючись на її безпідставність, неправильне застосування прокурором норм процесуального та матеріального права, відсутність обставин, що свідчать про абсолютну неможливість виконання рішення. При цьому зазначала, що прокурор фактично просить замінити сторону у виконавчому провадженні з Кам`янсько-Дніпровського РВ ДВС на Головне територіальне управління юстиції у Запорізькій області, яке не було залучене до участі у справі; притягнення до участі у виконавчому провадженні іншої сторони виконавчого провадження не є зміною способу та порядку виконання рішення суду і не регулюється ст.373 ЦПК України.
За змістом ч.2 ст.128, ч.2 ст.435 ЦПК України, явка учасників справи у судове засідання щодо розгляду заяви про встановлення або зміну способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є не обов`язковою, тому судове засідання проведено без участі осіб, що не з"явилися.
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає з таких підстав.
Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Судом встановлено, що ухвалою апеляційного суду Миколаївської області від 12 липня 2017 року у справі № 469/1357/16-ц за скаргою Першого заступника прокурора Миколаївської області на дії заступника начальника Кам`янсько-Дніпровського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області апеляційну скаргу прокурора задоволено частково; ухвалу Березанського районного суду Миколаївської області від 09 червня 2017 року скасовано та постановлено нову, якою скаргу прокурора задоволено частково; визнано неправомірним та скасовано повідомлення заступника начальника Кам`янсько-Дніпровського РВ ДВС Андрієнко С.В. від 28 березня 2017 року про повернення стягувачу без прийняття до виконання виконавчого листа Березанського районного суду від 23 січня 2017 року про стягнення із ОСОБА_1 судового збору та стягнуто з Кам`янсько-Дніпровського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області на користь прокуратури Миколаївської області 1600 грн. судових витрат за розгляд справи у суді апеляційної інстанції (т.1, а.с.195-196).
Постановою Верховного Суду від 27 грудня 2018 року ухвалу апеляційного суду Миколаївської області від 12 липня 2017 року залишено без змін.
25 липня 2017 року Березанським районним судом Миколаївської області видано виконавчий лист у справі 469/1357/16-ц про стягнення з Кам`янсько-Дніпровського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області на користь прокуратури Миколаївської області 1600 грн. судових витрат (а.с.129 том №ІІІ).
21 вересня 2017 року прокуратурою Миколаївської області вказаний виконавчий документ направлено на виконання до Управління Державної казначейської служби у Кам`янсько-Дніпровському районі Запорізької області.
Як вбачається з повідомлення №02-28.1/375-838 від 27 вересня 2017 року, Управлінням Державної казначейської служби України у Кам`янсько-Дніпровському районі Запорізької області проінформовано прокуратуру Миколаївської області про неможливість виконання виконавчого документу шляхом безспірного списання грошових коштів, згідно з п.26 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 р. №845 (далі - Порядок), з тих підстав, що боржник не зареєстрований в Єдиному реєстрі розпорядників та одержувачів бюджетних коштів та не включений до мережі установ та організацій, що отримують фінансування з державного та місцевих бюджетів, тобто відділ державної виконавчої служби не обслуговується в Управлінні як розпорядник (одержувач) бюджетних коштів; Кам`янсько-Дніпровський РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області не має бюджетних рахунків та установа обслуговується централізовано бухгалтерією головного розпорядника; відсутність бюджетних рахунків у боржника унеможливлює виконання виконавчого листа, у зв`язку з чим відповідно до п.11 Порядку Управлінням відкладено виконання безспірного списання до з`ясування подальших дій (т.3, а.с.130).
Отже, рішення в частині стягнення судового збору на користь прокуроратури не виконане.
Згідно з ч.ч.1, 3 ст.435 ЦПК України, за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
Відповідно до частини третьої статті 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання судового рішення або роблять його неможливим, сторони, а також виконавець за заявою сторін або державний виконавець з власної ініціативи у випадку, передбаченому Законом України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень", мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про встановлення або зміну способу і порядку виконання рішення..
Згідно з п.10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 14 від 26.12.2003 року «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або заміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає, виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).
Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, висловленій в постанові від 25 листопада 2015 року у справі № 6-1829цс15, поняття «спосіб і порядок» виконання судового рішення мають спеціальне значення, яке розраховане на виконавче провадження. Вони означають визначену рішенням суду послідовність і зміст вчинення виконавчих дій державним виконавцем. Спосіб виконання судового рішення - це спосіб реалізації та здійснення способу захисту, встановленого статтею 16 ЦК України. Під зміною способу виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у спосіб, раніше встановлений.
На підставі ч. 2 ст.6 Закону України "Про виконавче провадження" рішення про стягнення коштів з державних органів, державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ виконуються органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.
Пунктом 9 розділу VI "Прикінцеві та перехідні положення" Бюджетного кодексу України установлено, що до законодавчого врегулювання безспірного списання коштів бюджету та відшкодування збитків, завданих бюджету, рішення суду про стягнення (арешт) коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) виконується виключно Казначейством України; зазначені рішення передаються до Казначейства України для виконання; безспірне списання коштів державного бюджету (місцевих бюджетів) здійснюється Казначейством України у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України, за черговістю надходження таких рішень, щодо видатків бюджету - в межах відповідних бюджетних призначень та наданих бюджетних асигнувань.
Відповідно до п.24 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 р. №845 (далі Порядок), стягувачі, на користь яких прийняті рішення про стягнення коштів з рахунків боржника, подають до органу Казначейства, в якому обслуговується боржник (відкриті рахунки), або за його місцезнаходженням документи, зазначені у пункті 6 цього Порядку.
Якщо боржник обслуговується централізованою бухгалтерією, зазначені документи подаються до органу Казначейства, в якому відкрито рахунки відповідної бюджетної установи, при якій створена така централізована бухгалтерія (далі - централізоване обслуговування боржника).
Згідно з п.26 Порядку, безспірне списання коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів відповідного бюджету, здійснюється в межах бюджетних асигнувань, передбачених у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів, та у разі наявності на його рахунках для обліку відкритих асигнувань (залишків коштів на рахунках).
Безспірне списання коштів з рахунків бюджетних установ у частині власних надходжень здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку надходжень на відповідному рахунку за визначеним кодом економічної класифікації видатків бюджету з урахуванням вимог пункту 28 цього Порядку.
Судові витрати, штрафні санкції безспірно списуються за відповідним кодом економічної класифікації видатків бюджету. У разі коли у затвердженому кошторисі або плані використання бюджетних коштів розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів зазначений код не передбачений або за таким кодом до кінця бюджетного періоду сума бюджетних асигнувань менша, ніж сума списання, або відсутні відкриті асигнування (залишки коштів на рахунках), безспірне списання судових витрат, штрафів здійснюється за кодом економічної класифікації видатків бюджету, за яким здійснюється стягнення коштів з рахунків розпорядників (бюджетних установ) та одержувачів бюджетних коштів.
Безспірне списання коштів з рахунків підприємств, установ, організацій здійснюється безпосередньо із загальної суми залишку коштів на рахунку.
Орган Казначейства здійснює безспірне списання коштів, що обліковуються на рахунку бюджетної установи, яка здійснює централізоване обслуговування боржника, у межах відповідних бюджетних асигнувань з урахуванням положень пункту 25 цього Порядку.
Як вбачається з інформації Кам`янсько-Дніпровського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області від 25 жовтня 2017 року, у відділі ДВС відсутні рахунки, на яких обліковуються кошти загального та спеціального фондів державного або місцевих бюджетів, так як відділ не є розпорядником бюджетних коштів; бухгалтерський облік здійснюється централізованою бухгалтерією Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області (т.3, а.с.131).
Оцінюючи вказані обставини, суд зважає на те, що ні спосіб, ні порядок виконання ухвали апеляційного суду Миколаївської області від 12 липня 2017 року у справі № 469/1357/16-ц в частині стягнення судових витрат з Кам`янсько-Дніпровського РВ ДВС ГТУЮ у Запорізькій області на користь прокуратури Миколаївської області судом не встановлювалися, а тому звернення прокурора з заявою про зміну способу та порядку виконання рішення є передчасним.
Крім того, згідно з матеріалами справи, для виконання судового рішення прокурор не звертався до належного органу Державної казнічейської служби України, визначеного п.24 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевого бюджетів або боржників, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03 серпня 2011 р. №845.
За таких обставин суд приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви у зв"язку з недоведеністю існування обставин, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.258-260, 435 ЦПК України, суд -
п о с т а н о в и в:
У задоволенні заяви відмовити.
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення її повного тексту.
Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Дата складення повного тексту ухвали 06 березня 2020 року.
Суддя: