Справа № 740/1475/20
Провадження № 2/740/786/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 року м.Ніжин

Ніжинський міськрайонний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді -Ковальової Т.Г.,

за участю секретаря Дьоміної Н.А.,

з участю відповідача ОСОБА_1 ,

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, що не аявляє самостійних вимог, ОСОБА_3 , про стягнення аліментів на повнолітню дитину, яка продовжує навчання,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка звернулася до суду із зазначеним позовом, який в подальшому уточнила та в якому просить стягнути з ОСОБА_1 на її користь аліменти на повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка продовжує навчання, в розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви до суду і до закінчення навчання, але не більше досягнення нею двадцяти трьох років, посилаючись на те, що у зв`язку з навчанням їх спільної дочки вона потребує матеріальної допомоги, яку вспромозі та зобов`язаний надавати батько дитини відповідач ОСОБА_1 відповідно до вимог ст.199 Сімейного кодексу України.

На теперішній час дочка є студенткою третього курсу денного відділення Ніжинського медичного колледжу за спеціалізацією «Сестринська справа».

Ухвалою суду від 30 квітня 2020 року суд постановив розглядати справу за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому зазначено, що відповідач перебуває у шлюбі, від якого має неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , власного житла не має та частково утримує батьків, які є пенсіонерами. Крім того, зазначає, що у 2018 році вони з дружиною потрапили в дорожньо-транспортну пригоду, в результаті чого вона отримала тілесні ушкодження та тривалий час перебувала на лікуванні. На лікування були витрачені значні кошти, які вони брали у позику і на сьогодняшній день мають ще й боргові зобов*язання. Зазначає, що він перебуває в скрутному матеріальному стані, а тому позовні вимоги визнає частково, а саме не заперечує проти стягнення з нього щомісячно аліментів у твердій грошовій сумі - 1200 грн, а не в частці від заробітку, до закінчення дочкою навчання та не довше ніж до досягнення 23 років за умови, що вона буде продовжувати навчання.

Позивчака в судове засідання не з*явилася, наддавши заяву про підтримку позову та розгляд справи у її відсутність.

Відповідач в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково, а саме в сумі 1200 грн щомісячно.

Заслухавши пояснення відповідача, дослідивши усі докази по справі та оцінивши їх відповідно до ст.89 ЦПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та безпосередньому дослідженні, суд дійшов наступного висновку.

Відповідно до ст.199, 200 СК України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст.182 цього Кодексу.

За правилами частини 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоровя та матеріальне становище дитини; 2) стан здоровя та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів (пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»): досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання, потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Сімейний кодекс України виходить із принципу рівності прав та обов`язків батьків. Відповідно до закону брати участь у матеріальних витратах зобов`язані обоє з батьків, незалежно від того, з ким з них проживає дитина.

Відповідно до ст. 181 СК України у разі відсутності домовленості між сторонами щодо обрання способу виконання обов`язку утримувати дитину, питання щодо стягнення аліментів і визначення їх розміру вирішується судом.

Така правова позиція викладена у ч.1 п.17 Постанови Пленуму Верховного суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до якого, за відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом.

Надані сторонами письмові пояснення та докази свідчать про наявність між ними спору про розмір аліментів на ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Позивачкою заявлено вимогу про стягнення аліментів у частці від доходу. Заяв про зміну способу стягнення (у твердій грошовій сумі) від позивачки не надходило.

Таким чином, суд у відповідності до ст. 181 СК України зобов`язаний визначити аліменти у частці від доходу.

Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постанові Цивільного касаційного суду Верховного Суду від 04.07.2018 р. по справі № 490/4522/16-ц.

У відповідності до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ст.182 Сімейного кодексу України при визначенні розміру аліментів, суд враховує наявність у ОСОБА_1 неповнолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . В свою чергу, відповідач не надав документів, які б підтверджували, що його батьки за станом здоров`я потребують стороннього догляду та потребують матеріальної допомоги, оскільки є пенсіонерами за віком. Окрім того батьки відповідача є пенсіонерами за віком , тобто в розумінні Сімейного кодексу України є непрацездатними особами.

Таким чином, судом встановлено, що відповідач працездатний, має постійне місце роботи. Разом з тим, в матеріалах справи відсутні відомості про наявність у відповідача на праві власності, володіння та/або користування майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав, а також про витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи.

В судовому засіданні встановлено, що в звязку з навчанням дочки позивачки, що підтверджується довідкою від 20 лютого 2020 року №47 Ніжинського медичного коледжу, вона потребує матеріальної допомоги, яку зобов`язаний та в спромозі надавати відповідач, тому суд вважає за необхідне позовні вимоги задовольнити частково та стягнути з відповідача на користь позивачки аліментиу розмірі 1/6 частини всіх видів доходів щомісяця, на період навчання дитини, але не більше як до досягнення нею 23 років.

З відповідача необхідно стягнути судовий збір на користь держави.

Керуючись ст.182, 191, 199, 200 Сімейного кодексу України, ст.141, 263-265, 279 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженця с.Колісники Ніжинського району Чернігівської області, адреса: АДРЕСА_1 , адреса фактичного проживання: АДРЕСА_2 , на користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний код НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_3 , аліменти в розмірі 1/6 частки заробітку (доходу) відповідача щомісячно на повнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на період її навчання, починаючи з 02 квітня 2020 року до досягнення нею 23 років за умови продовження навчання.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору на користь держави.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допустити до негайного виконання.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Чернігівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Відповідно до п.15 п.п.15.5 перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через суд першої інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуюча суддя Т.Г. Ковальова