12.03.2020 Справа № 756/9688/17
ОБОЛОНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КИЄВА
______________________________________________________________________
Унікальний № 756/9688/17
Провадження №2/756/271/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року Оболонський районний суд м. Києва, в складі:

головуючого судді Диби О.В.

за участю секретаря Табачука Д.О.,

представника позивача адвоката Галатенко Є.Є.,

третьої особи ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Миргородська Наталія Григорівна, ОСОБА_1 про визнання недійсним договору,

УСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про визнання недійсним договору, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що він є власником 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 . Інша 1/3 частини квартири належить на праві власності сину позивача - ОСОБА_1 .

Від свого сина ОСОБА_1 позивач дізнався, що на підставі договору дарування від 11.07.2017 належна ОСОБА_2 частина квартири на підставі договору дарування була подарована ним ОСОБА_3 . Вказав, що з 1986 року що має психічне захворювання та перебуває на обліку у психоневрологічному диспансері, через що йому встановлено 2-гу групу інвалідності. Таким чином позивач вказує, що не усвідомлював та не міг усвідомлювати значення своїх дій під час укладення договору дарування.

Окрім того вказував на те, що його хвороба прогресує у випадку вживання ним алкогольних напоїв які, він вживав у період укладення оспорюваного договору.

На підставі викладеного позивач просить визнати недійсним договір дарування 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 за №864 від 11.07.2017, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Миргородською Н.Г.

Ухвалою Оболонського районного суду у м. Києві від 28.07.2017 у вказаній справі відкрито провадження, справу призначено до розгляду.

03.11.2017 ухвалою суду у справі призначено амбулаторну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручено експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи. Провадження у справі на час проведення експертизи зупинено.

Відповідно до ухвали Оболонського районного суду м. Києва від 03.04.2018 провадження у справі поновлено, продовжено судовий розгляд.

Ухвалою суду від 28.08.2018 провадження у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , треті особи: Миргородська Наталія Григорівна , ОСОБА_1 про визнання недійсним договору було зупинено на час проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи, проведення якої доручено експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи.

Згідно ухвали суду від 05.12.2018 провадження у справі поновлено, продовжено судовий розгляд.

В судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, просив задовольнити. Вказував на те, що всі обставини психічного стану позивача в момент укладення оспорюваного правочину, були підтверджені відповідним експертним висновком, тому позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню.

Відповідач в судове засідання не з`явився, під час судового розгляду представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував, вважаючи їх необґрунтованими. Вказував на те, що позивач, під час укладення оспорюваного договору в повній мірі усвідомлював значення своїх дій та міг керувати ними. Звернув увагу на те, що позивач сам зазначав про свій намір відчужити належне йому майно та отримати за це грошову винагороду, тому в момент вчинення оспорюваного правочину в повній мірі розумів значення своїх дій та міг керувати ними.

Третя особа приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Миргородська Н.Г. у судове засідання не з`явилась, про день, час та місце розгляду справи повідомлена належним чином. В процесі розгляду справи вказувала на те, що вона вчинила усіх дій з метою встановлення стану сторін договору, переконалася у їх дієздатності та в повній мірі роз`яснила зміст оспорюваного правочину та правові наслідки його вчинення. Позивач під час вчинення оспорюваного правочину, не виявляв будь - яких ознак психічного розладу тому такий правочин і було посвідчено.

Третя особа ОСОБА_1 у судовому засіданні вимоги підтримав просив задовольнити вказував на те, що його батько - позивач по справі, має стійкий психічний розлад, який особливо проявляється внаслідок зловживання ним алкогольними напоями, що і мало місце в досліджуваний період.

Заслухавши пояснення учасників, допитавши свідків та судового експерта, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, суд вважає встановленими наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

Як убачається із матеріалів справи, позивач ОСОБА_2 є власником 2/3 частин квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право власності на житло, виданим КП «Управління житлового господарства» від 12.07.2007 та свідоцтвом про право на спадщину за законом від 12.05.2007 (Т.1, а.с. 8, 9).

Крім того, син позивача ОСОБА_1 згідно вказаного Свідоцтва про право власності на житло є власником 1/3 частини спірної квартири (Т.1, а.с. 8).

Згідно заяви приватному нотаріусу КМНО Миргородській Н.Г. позивач ОСОБА_2 надає підтвердження, що відчужувані 2/3 часток квартири АДРЕСА_1 є його особистою приватною власністю (Т.2, а.с.50).

У відповідності до Договору дарування 2/3 часток квартири №864 від 11.07.2017, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Миргородською Н.Г., ОСОБА_2 подарував ОСОБА_3 2/3 часток квартири АДРЕСА_1 (Т.2, а.с. 48-49).

У Інформаційній довідці з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за №92047324 від 14.07.2017 містяться відомості, відповідно до яких ОСОБА_3 є власником 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 (Т.1, а.с. 11-12).

Разом з тим, із пояснень позивача убачається, що ОСОБА_2 при укладенні договору не усвідомлював значення своїх дій внаслідок психічного захворювання та зловживання алкогольними напоями.

Відповідно до довідки Київського міського психоневрологічного диспансеру №3 від 19.07.2017 ОСОБА_2 перебуває на обліку з приводу хронічного психічного захворювання та з 07.02.1986 є інвалідом 2 групи безстроково.

Свідок ОСОБА_5 , колишня дружина позивача, у судовому засіданні від 28.08.2018 пояснила суду, що ОСОБА_2 має психічні розлади, через які почав лікування з 1981 року. Вказала, що спілкується з позивачем щотижня, останній постійно зловживає алкогольними напоями.

Свідок ОСОБА_6 , сусідка позивача, у судовому засіданні від 28.08.2018 показала, що протягом останніх 2-3 років ОСОБА_2 почав зловживати алкогольними напоями, внаслідок чого веде аморальний спосіб життя, порушує громадський порядок, що призводить до звернення сусідів до органів поліції.

За Висновком судово-психіатричного експерта №177 від 15.03.2018, форма проведення експертизи - амбулаторна, ОСОБА_2 потребує проведення стаціонарної судово-психіатричної експертизи (Т.1, а.с. 110-114).

Відповідно до Висновку судово-психіатричного експерта №199 від 08.11.2018, форма проведення експертизи - стаціонарна, ОСОБА_2 на момент укладання договору дарування 2/3 часток квартири №864 від 11.07.2017, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Миргородською Н.Г., страждав стійким хронічним психічним розладом: «Шизофренія, параноїдна форма, безперервно-прогредієнтний тип перебігу, дефектний стан» (МКХ-10 F20.00), а також виявляв ознаки «Психічних та поведінкових розладів внаслідок вживання алкоголю, синдром залежності» (МКХ-10 F10.24). ОСОБА_2 за своїм психічним станом на момент укладання спірного договору не усвідомлював значення своїх дій та не міг керувати ними (Т.1, а.с. 207-211).

ОСОБА_7 , викликана у судове засідання 02.03.2020 в якості експерта, підтвердила вірність складеного Висновку №199 від 08.11.2018. Вказала, що при посвідченні договору купівлі-продажу приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Миргородською Н.Г. було вчинено всі передбачені законом дії, проте з`ясувати, чи усвідомлював ОСОБА_2 на момент укладання спірного договору значення своїх дій чи міг керувати ними, може лише спеціаліст у відповідній галузі. Таким чином, нотаріус при вчиненні нотаріальної дії не могла самостійно визначити психічний стан ОСОБА_2 , який встановлений відповідним висновком судового експерта.

Інших доказів дійсного психічного стану позивача в момент вчинення оспорюваного правочину, матеріали справи не містять та сторонами надані не були.

В судовому засіданні позивач вказував на те, що він не бажав безкоштовно передавати належне йому майно відповідачу, вказував на те, що при спілкуванні з відповідачем мова йшла про продаж майна, однак коштів за відчуження такого майна він не отримував. В досліджуваний період він дійсно вживав алкогольні напої, які, в тому числі, надавав відповідач. Він знав про заборону вживання таких напоїв однак на це уваги не звертав.

Статтею 717 ЦК України визначено, що за договором дарування одна сторона (дарувальник) передає або зобов`язується передати в майбутньому другій стороні (обдаровуваному) безоплатно майно (дарунок) у власність. Договір, що встановлює обов`язок обдаровуваного вчинити на користь дарувальника будь-яку дію майнового або немайнового характеру, не є договором дарування.

Дарунком можуть бути рухомі речі, в тому числі гроші та цінні папери, а також нерухомі речі (ч. 1 ст. 718 ЦК України).

За приписами ч. 2 ст. 719 ЦК України договір дарування нерухомої речі укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню.

Згідно зі ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України передбачено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Під час розгляду справи було встановлено, що дії позивача щодо укладення оспорюваного правочину були ним вчинені в той момент, коли він не розумів значення своїх дій та не міг керувати ними.

Відповідно до ст.215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Враховуючи викладене та той факт, що ОСОБА_2 має психічний розлад, який істотно впливає на його здатність усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними, що підтверджується висновком судово-психіатричної експертизи, суд убачає підстави для задоволення позовних вимог про визнання недійсним договору дарування 2/3 часток квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного 11.07.2017 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Миргородською Наталією Григорівною 11.07.2017, реєстраційний номер 864.

Інших доводів, які б спростували висновки суду, позивачем не надано.

На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 81, 263-265, 354 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_2 ), треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Миргородська Наталія Григорівна (м. Київ, вул. Дмитрівська, 80 прим. 8), ОСОБА_1 ( АДРЕСА_5 ) про визнання недійсним договору - задовольнити;

Визнати недійсним договір дарування 2/3 часток квартири розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , укладеного 11.07.2017 між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Миргородською Наталією Григорівною 11.07.2017, реєстраційний номер 864;

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 ) судовий збір у розмірі 1600 грн.;

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Оболонський районний суд м. Києва. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду;

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його апеляційне оскарження.

Повний текст судового рішення складено 12.03.2020.

Суддя: О.В. Диба