Справа №2-771-11/11
Провадження № 2-в/242/12/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року Селидівський міський суд Донецької області у складі: головуючого судді Капітонова В.І., секретар судового засідання Каменська А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Селидове справу про відновлення втраченого судового провадження у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, закінченої ухваленням рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька 31 січня 2011 року, -

встановив:

ТОВ «Вердикт Капітал» звернулося до суду із заявою про заміну сторони.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 31 січня 2020 року ініційовано питання про відновлення втраченого провадження у цивільній справ за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, закінченої ухваленням рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька 31 січня 2011 року.

Ухвалою Селидівського міського суду Донецької області від 07.02.2020 року відкрито провадження по справі про відновлення втраченого судового провадження.

Заявник та заінтересовані особи в судове засідання не з`явились, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що втрачене провадження по цивільній справі №2-771/11 підлягає відновленню частково з наступних підстав.

Судом установлені такі фактичні обставини на підставі представлених письмових доказів.

Згідно з довідкою, виданою Селидівського міського суду Донецької області від 30.01.2020 р. №68/20, цивільну справу №2-771/11 за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, яка перебувала у провадженні Ворошиловського районного суду м.Донецьк, до Селидівського міського суду Донецької області не передано. Відповідно до відомостей бази даних Ворошиловського районного суду м.Донецьк, яка надана у користування Селидівському міському суду Донецької області, у справі №2-771/11 31.01.2011 року ухвалено рішення. Також за даними картки на цивільну справу №2-771/11 є відмітки про скасування заочного рішення та за №2/0508/2691/2012 зареєстровано позовну заяву після перегляду заочного рішення. По справі №0508/10355/2012 провадження №2/0508/2691/2012 ухвалено рішення 26.02.2013 року, яке було оскаржено до апеляційного суду Донецької області.

З огляду на викладене судом з`ясовано, що цивільна справа №2-771/11 (№0508/10355/2012) закінчена ухваленням рішення від 26.02.2013 року та була втрачена.

Відповідно до ст. 488 ЦПК України відновлення втраченого повністю або частково судового провадження в цивільній справі, закінченій ухваленням рішення або у якій провадження закрито, проводиться у порядку, встановленому цим Кодексом.

Відповідно до ст..489 ЦПК України втрачене судове провадження у цивільній справі може бути відновлене за заявою учасника справи або за ініціативою суду.

Таким чином, враховуючи, що цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, яка перебувала у провадженні Ворошиловського районного суду м.Донецька, до Селидівського міського суду Донецької області не було передано. Відомостей щодо неможливості передачі матеріалів зазначеної справи з Ворошиловського районного суду м.Донецька до Селидівського міського суду Донецької області не надходило, але судом встановлено, що у даній справі ухвалено рішення, яким позов задоволено та надані суду докази підтверджують дані обставини, суд приходить до висновку про необхідність часткове відновлення втраченого судового провадження по вищевказаній цивільній справі.

Згідно із ст. 493 ЦПК України, передбачено, що при розгляді заяви про відновлення втраченого судового провадження суд бере до уваги, зокрема: частину справи, яка збереглася (окремі томи, жетони, матеріали з архіву суду тощо); документи, надіслані (видані) судом учасникам судового процесу та іншим особам до втрати справи, копії таких документів; будь-які інші документи і матеріали, подані учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для відновлення справи; відомості з Єдиного державного реєстру судових рішень; будь-які інші відомості, документи тощо, отримані у законний спосіб з інших офіційних джерел.

Відповідно до ст. 494 ЦПК України на підставі зібраних і перевірених матеріалів суд постановляє ухвалу про відновлення втраченого судового провадження повністю або в частині, яку, на його думку, необхідно відновити.

З огляду на викладене, з урахуванням наявної в матеріалах справи інформації та доказів, а також інформації отриманої шляхом повного доступу до Єдиного державного реєстру судових рішень, суд вважає за необхідне використати ту частину провадження, що збереглася до втрати провадження, та вважає за необхідне відновити зміст вступної та резолютивної частини рішення Ворошиловського районного суду м.Донецька від 26.02.2013 року, ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 26.03.2013 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.02.2013року, що на думку суду є достатнім для реалізації особою захисту свого права.

На підставі викладеного, керуючись ст. 488-493 ЦПК України, суд, -

постановив:

Відновити частково втрачене судове провадження в цивільній справі Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованостіості.

Відновити вступну та резолютивну частину рішення Ворошиловського районного суду м.Донецька від 26.02.2013 року, ухвалу Апеляційного суду Донецької області від 26.03.2013 року, ухвалу Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 22.02.2013року наступного змісту:

«

0508/10355/2012

№ 2/255/216/2013

РІШЕННЯ

Іменем України

(вступна та резолютивна частини)

26 лютого 2013 року Ворошиловський районний суд м. Донецька у складі:

головуючого судді Цукурова В.П.,

при секретарі Кривошей Г.В.,

за участю представника позивача та відповідача за зустрічним позовом ОСОБА_3 , представника відповідача та позивача за зустрічним позовом ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Донецьку цивільну справу за позовом Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», третя особа ОСОБА_1 , про визнання договору поруки припиненим,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 145 343,80 гривень, судові витрати у розмірі 1 064,00 гривень, витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи у сумі 120,00 гривень, а всього стягнути 146 527 (сто сорок шість тисяч п`ятсот двадцять сім) гривень 80 копійок.

У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», третя особа ОСОБА_1 , про визнання договору поруки припиненим відмовити.

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано через Ворошиловський районний суд м.Донецька до апеляційного суду Донецької області протягом десяти днів з дня його проголошення. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення надруковано у нарадчій кімнаті у одному примірнику.

Суддя Ворошиловського районного

суду міста Донецька В.П. Цукуров

Головуючий у 1 інстанції Цукурова В.П.

Доповідач Биліна Т.І.

Категорія 27

У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

26 березня 2013 року Апеляційний суд Донецької області в складі:

головуючого судді Пономарьової О.М.,

суддів Соломахи Л.І., Биліни Т.І.,

при секретарі Бордюзі Л.О.,

за участю:

представника позивача Голубєва А.В.,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Донецьку апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 , на рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 26 лютого 2013 року у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства „Кредитпромбанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та зустрічним позовом ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства „Кредитпромбанк, третя особа ОСОБА_1 про визняння договору поруки припиненим, -

В С Т А Н О В И В :

Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 26 лютого 2013 року задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства „Кредитпромбанк до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, та відмовлено у задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства „Кредитпромбанк(надалі ПАТ „Кредитпромбанк), третя особа ОСОБА_1 про визнання договору поруки припиненим.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ „Кредитпромбанк заборгованість за кредитним договором у розмірі 145 343,80 грн.

З вказаним рішенням суду не погодився ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 та подав апеляційну скаргу.

В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 26 лютого 2013 року та ухвалити нове, яким позовні вимоги ПАТ „Кредитпромбанк задовольнити частково, відмовивши у стягненні заборгованості з ОСОБА_2 та зустрічний позов ОСОБА_2 до ПАТ „Кредитпромбанк про визнання договору поруки припиненим задовольнити у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт зазначив, що згідно розрахунків аудитора, процентна ставка у 2008-2009 роках була завищена, тобто збільшився обсяг його відповідальності, що є підставою для звільнення поручителя від виконання зобов`язань передбачених договором поруки. Крім того у відповідності до умов абзацу другого п.4.4 кредитного договору позивач повинен був припинити нараховувати відсотки внаслідок дострокової вимоги банку щодо погашення боргу. Розмір пені нарахований відповідачем не відповідає положенням ст.ст.1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань».

Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, а саме телефонограмами від 19.03.2013 року, зареєстрованими в журналі телефонограм Апеляційного суду.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник відповідача ОСОБА_2 - ОСОБА_4 доводи апеляційної скарги підтримала, просила її задовольнити.

Представник позивача Голубєв А.В. просив скаргу відхилити, рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, осіб присутніх в судовому засіданні, дослідивши матеріали цивільної справи, та перевіривши наведені в скарзі доводи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 308 ЦПК України апеляційний суд відхиляє апеляційну скаргу і залишає рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Судом першої інстанції встановлено, що 08.04.2008 року між позивачем та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір №1/11.4ДС./0152/2008-Аклн, згідно якого позивач надав відповідачу кредит в сумі 122940грн. на купівлю авто зі сплатою за користування кредитом 13,5% річних, з кінцевою датою погашення до 07.04.2015 року. (а.с.6-8) З метою забезпечення виконання зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором між позивачем та відповідачем ОСОБА_2 08.04.2008 року укладено договір поруки №1/11.4ДС./0152/П1/2008-Аклн. Внаслідок неналежного виконання відповідачем ОСОБА_1 умов кредитного договору, станом на 29.10.20012 року загальна сума заборгованості за кредитним договором складає 145343,80грн., з яких сума основного боргу за тілом кредиту 95188,73грн., пеня за тілом кредиту 11462,78грн., заборгованість по відсоткам 31805,89грн., пеня за відсотками 6886,40грн. Незважаючи на попередження відповідачів, борг до теперішнього часу не погашено.

Задовольняючи позов ПАТ „Кредитпромбанк, та відмовляючи в задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 , суд першої інстанції керувався ст.ст.525, 526, 530, 543, 554, 559 ЦК України і виходив з того, що зобов`язання повинні виконуватись належним чином, відповідно до умов договору. ОСОБА_1 порушив умови договору, тому повинен погасити борг. ОСОБА_2 у відповідності до умов договору поруки відповідає перед позивачем по зобов`язанням ОСОБА_1 в тому ж обсязі та на тих же умовах. Відповідач ОСОБА_2 не надав суду належних та переконливих доказів, які б звільнили його від виконання зобов`язань передбачених укладеним ним договором.

Суд першої інстанції повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює.

У відповідності до ч.1 ст.303 ЦПК України під час розгляду справи в апеляційному порядку апеляційний суд перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно вимог ст.ст.553,554 ЦК України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником.

У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором в тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до ч. 1 ст. 559 ЦК України порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов`язання, а також у разі зміни зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

На підставі п.22 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 30 грудня 2012 року № 5 "Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин», припинення договору поруки, відповідно до частини першої статті 559 ЦК, пов`язується зі зміною забезпеченого зобов`язання за відсутності згоди поручителя на таку зміну та за умови збільшення обсягу відповідальності поручителя. При цьому обсяг зобов`язання поручителя визначається як умовами договору поруки, так і умовами основного договору, яким визначено обсяг зобов`язань боржника, забезпечення виконання яких здійснює поручитель. Проте якщо в договорі поруки передбачено, зокрема, можливість зміни розміру процентів за основним зобов`язанням і строків їх виплати тощо без додаткового повідомлення поручителя та укладення окремої угоди, то ця умова договору стала результатом домовленості сторін (банку і поручителя), а отже, поручитель дав згоду на зміну основного зобов`язання.

Якщо в договорі поруки такі умови сторонами не узгоджені, а з обставин справи не вбачається інформованості поручителя і його згоди на збільшення розміру його відповідальності, то відповідно до положень частини першої статті 559 ЦК порука припиняється у разі зміни основного зобов`язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності.

Відповідач ОСОБА_2 не надав суду доказів, що зобов`язання за кредитним договором №1/11.4ДС./0152/2008-Аклн від 08.04.2008 року було збільшено. Посилання відповідача на результати аудиторської перевірки щодо проведення розрахунку застосованої банком фактичної процентної ставки за вказаним кредитним договором не є належним та допустимим доказом, що підтверджує наявність правових підстав для припинення договору поруки.

Посилання апелянта, що позивач повинен був припинити нараховувати відсотки внаслідок дострокової вимоги про погашення боргу неспроможний, оскільки відповідачам надсилалось повідомлення, а не вимога, в якому було зазначено, що даний лист не змінює кінцеву(остаточну) дату повернення кредиту та процентів, зазначену в договорі.(а.с.20,21)

Крім того відповідно правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові Верховного суду України від 21 листопада 2012 року (у справі № 6-134 цс 12) предметом якої був спір про визнання договору поруки припиненим, що згідно зі ст.360-7 ЦПК України є обов`язковою для судів, які зобов`язані привести свою судову практику у відповідність до судового рішення Верховного Суду України.

У разі невизнання кредитором права поручителя на припинення зобов`язання за договором поруки, передбаченого ч. 1 ст. 559 ЦК, таке право підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки припиненою на підставі п. 1 ч. 2 ст. 16 ЦК, виходячи із загальних засад цивільного законодавства і судочинства, права особи на захист у суді порушених або невизнаних прав, рівності процесуальних прав і обов`язків сторін (статті 3, 1215, 20 ЦК, статті 35, 11, 15, 31 ЦПК).

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням положень статей 55, 124 Конституції та ст. 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом (постанови Верховного Суд України від 21 травня 2012 р. у справі № 6-18цс11, від 21 травня 2012 р. у справі № 6-20цс11).

Право поручителя підлягає судовому захисту за позовом поручителя шляхом визнання поруки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору поруки відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 16 ЦК, оскільки це суперечило б положенням ч. 1 ст. 559 цього Кодексу (постанови Верховного Суду України від 21 травня 2012 р. у справі № 6-69цс11, від 21 травня 2012 р. у справі № 6-88цс11).

Звернення поручителя до суду з позовом про визнання поруки такою, що припинена на підставі ч. 1 ст. 559 ЦК України не є необхідним, проте такі вимоги можуть розглядатися судом у разі наявності відповідного спору.

З аналізу вище зазначеного витікає, що відповідач в зустрічному позові не порушував питання щодо визнання поруки такою, що припинена та не довів суду, що з цього приводу між ним та позивачем існує спір.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову в задоволенні зустрічного позову.

Рішення суду постановлено з дотримання норм матеріального і процесуального права, в ньому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні, підстав для його скасування не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду і не належать до тих підстав, із якими процесуальне законодавство пов`язує можливість прийняття рішення щодо скасування або зміни оскаржуваного рішення. Нові докази не досліджувались апеляційним судом.

Керуючись ст. ст. 303, 307, 308, 315 ЦПК України, апеляційний суд,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , в інтересах якого діє ОСОБА_4 , відхилити.

Рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 26 лютого 2013 року залишити без змін.

Ухвала набирає законної сили з моменту її проголошення.

Касаційна скарга може бути подана безпосередньо до Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ протягом двадцяти днів з дня набрання законної сили цією ухвалою.

Головуючий: О.М. Пономарьова

Судді: Л.І. Соломаха

Т.І. Биліна

У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2013 року м. Київ

Суддя Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ Кадєтова О.В., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , на рішення Ворошиловського районного суду м. Донецька від 26 лютого 2013 року та ухвалу апеляційного суду Донецької області від 26березня 2013року у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», третя особа ОСОБА_1 , про визнання договору поруки припиненим,

в с т а н о в и в :

ПАТ «Кредитпромбанк» звернулося до суду із вищевказаним позовом, посилаючись на те, що 08 квітня 2008 року між позивачем та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 1/11.4ДС/0152/2008-Аклн, відповідно до умов якого позивач надав відповідачу кредит у розмірі 122940,00 грн на придбання автомобіля зі сплатою 13,5 % річних, з кінцевою датою повернення кредиту до 07 квітня 2015 року.

Зазначав, що з метою забезпечення виконання зобовязань за вказаним кредитним договором між позивачем та ОСОБА_2 08 квітня 2008 року було укладено договір поруки № 1/11.4ДС/0152/П1/2008-Аклн.

У звязку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобовязань за кредитним договором станом на 29 жовтня 2012 року загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 145343,80 грн.

Враховуючи наведене, ПАТ «Кредитпромбанк» просив суд стягнути солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на його користь заборгованість за кредитним договором у розмірі 145343,80 грн.

ОСОБА_2 звернувся до суду із зустрічним позовом до ПАТ«Кредитпромбанк» про визнання договору поруки припиненим, посилаючись на те, що розмір процентної ставки за кредитом, зазначений у кредитному договорі, не відповідає фактичному розміру процентної ставки, який було нараховано відповідачем за зустрічним позовом.

Рішенням Ворошиловського районного суду м. Донецька від 26 лютого 2013 року, залишеним без змін ухвалою апеляційного суду Донецької області від 26березня 2013року, позов ПАТ «Кредитпромбанк» задоволено.

Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ«Кредитпромбанк» заборгованість за кредитним договором у розмірі 145 343,80 грн. У задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ПАТ«Кредитпромбанк», третя особа - ОСОБА_1 , відмовлено.

У касаційній скарзі заявник порушує питання про скасування судових рішень судів попередніх інстанцій з направленням справи на новий розгляд до суду першої інстанції, мотивуючи свої вимоги порушенням судами попередніх інстанцій норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.

У відкритті касаційного провадження у справі слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 5 частини 4 статті 328 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційна скарга є необґрунтованою і викладені в ній доводи не викликають необхідності перевірки матеріалів справи.

Згідно ч. 1 ст. 335 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановленні в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Доводи касаційної скарги та зміст оскаржуваних судових рішень не дають підстав для висновку, що судами попередніх інстанцій при розгляді справи допущено неправильне застосування норм матеріального чи порушення норм процесуального права, які передбачені ст. ст. 338 - 341 ЦПК України як підстави для скасування рішень.

На підставі наведеного та керуючись п. 5 ч. 4 ст. 328 ЦПК України,

у х в а л и в:

Відмовити ОСОБА_4 , яка діє в інтересах ОСОБА_2 , у відкритті касаційного провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до публічного акціонерного товариства «Кредитпромбанк», третя особа ОСОБА_1 , про визнання договору поруки припиненим.

Додані до скарги матеріали повернути заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Вищого спеціалізованого

суду України з розгляду

цивільних і кримінальних справ О.В. Кадєтова».

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення, а після її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя В.І.Капітонов