Справа № 234/9942/20
Провадження № 2/234/2882/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2020 року м. Краматорськ

Краматорський міський суд Донецької області у складі:

головуючого судді Кравченко О.Ю.

секретар судового засідання Малушка С.В.

за участю відповідача ОСОБА_1

справа №234/9942/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства Комерційний Банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, -

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

08.07.2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

В обґрунтування позовних вимог зазначив, що відповідач ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ ПриватБанк з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала заяву №б/н від 28.04.2011 року. Відповідач при підписанні анкети -заяви підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Тарифами Банку» складає між нею та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Відповідно до виявленого бажання відповідачу було відкрито кредитний рахунок та встановлено початковий кредитний ліміт у розмірі, що зазначений у довідці про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позову. У подальшому розмір кредитного ліміту збільшився до 3300 грн, що підтверджується Довідкою про зміну умов кредитування та обслуговування картрахунку, яка додається до позовної заяви.

Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п.2.1.1.2.3, п.2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміни (збільшення або зменшення) за рішенням та ініціативою Банку. Власник картрахунку зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, який відповідно до п.1.1.1.52 Договору - короткостроковий кредит, який надається Банком Клієнту у разі перевищення суми операції за платіжною карткою над сумою залишку коштів на його Рахунку в розмірі ліміту кредитування.

Таким чином, Банк свої зобов`язання з договором виконав в повному обсязі, а саме - надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту.

Відповідач зобов`язався повернути витрачену частину кредитного ліміту відповідно до умов договору, а саме щомісячними платежами у розмірі мінімального платежу від суми заборгованості, який встановлений договором.

Але в процесі користування кредитним рахунком відповідач на надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговими зобов`язаннями, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором, а також підтверджується випискою по рахунку, яка додається до позовної заяви.

У зв`язку з порушеннями зобов`язань за кредитним договором та з урахуванням внесених коштів на погашення заборгованості відповідач станом на 31.03.2020 року має заборгованість у сумі 350679,50 грн., яка складається з наступного:

-3298,37 грн. - заборгованість за тілом кредиту,

-344481,13 грн - заборгованість за нарахованими відсотками;

-2900 грн. - нарахована пеня.

Законодавством не передбачено вимагати від боржника повернення лише повної суми заборгованості, а кредитодавець на свій розсуд може вимагати від боржника будь яку частину заборгованості за кредитом. Таким чином, заборгованість до стягнення становить 139521,21 грн., яка складається з наступного:

-3298,37 грн. - заборгованість за кредитом;

-136222,84 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 28.04.2011 по 31.12.2018 року.

У зв`язку з чим, позивач просить стягнути з відповідачки заборгованість у сумі 139521,21 грн., а також понесені судові витрати в сумі 2102,00 грн.

Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 28.07.2020 року по справі відкрите спрощене позовне провадження та призначене судовий розгляд.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, але надав клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача, позовні вимоги підтримує та не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідачка ОСОБА_1 у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, посилаючись на те, що розмір нарахованих банком відсотків є занадто великим та не відповідає самому розміру кредиту.

Вислухав пояснення відповідача, дослідивши надані докази, суд,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася до ПАТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала анкету-заяву № б/н від 28.04.2011 року. Відповідачка підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" складає кредитний договір.

14.06.2018 року відбулась державна реєстрація та змінено повне та скорочене найменування позивача з Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» на Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк».

Відповідач не надавав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором та у виписці по картковому рахунку відповідача.

Так, з розрахунку заборгованості за кредитним договором № б/н від 28.04.2011 року вбачається, що станом на 31.03.2020 року загальна заборгованість за кредитним договором складає 350679,50 грн., у тому числі : 3298,37 грн. - заборгованість та наданим кредитом (тілом кредиту); 344481,13 грн. - заборгованість за відсотками; 2900 грн. - пеня. Заборгованість до стягнення складає 139621,21 грн., у тому числі: 3298,37 грн. - загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тіло кредиту) - 3298,37 грн., заборгованість за відсотками - за період з 28.04.2011 по 31.12.2018 року - 139521,21 грн.

Згідно положень ст. ст. 526, 527, 530 ЦК України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.

У порушенні зазначених норм закону та умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконав.

Згідно зі ст.1054, ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, установлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 72 ЦК України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає з суті кредитного договору.

Відповідно до вимог ст.1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідність до ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти і такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На підставі ч. 2 ст.1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до ст. 1048 ЦК України.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

В разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави, стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави, стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

З матеріалів справи вбачається що ОСОБА_1 підписала анкету-заяву, зі змісту якої слідує, що вона отримала платіжну картку «Кредитка Універсальна». Також відповідач підписав довідку про умови кредитування з використанням даної картки «кредитка універсальна» 55 днів пільгового періоду, відповідно до якої базова відсоткова ставка складає 2,5% на місяці (30% на рік).

За таких обставин суд вважає, що позивачем надані підтвердження про конкретні запропоновані відповідачу умови оплати процентів за користування кредитними коштами, а тому, документи, які наявні в матеріалах даної справи та містить підпис відповідача, можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами шляхом підписання заяви-анкети.

Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитом у сумі 3298,37 грн. та заборгованість по процентам за користування кредитом з 28.04.2011 року по 31.12.2018 року у сумі 136222,84 грн.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 отримала у АТ КБ «Приватбанк» грошові кошти і станом на час розгляду справи її заборгованість за тілом кредиту становить 3298,37 грн., яка підлягає стягненню з відповідача.

Проте, суд вважає, що Банк безпідставно вимагає повернення процентів за користування кредитом за період з 28.04.2011 по 31.12.2018 року у сумі 136222,84 грн. через те, що Банк збільшив відсоткову ставку з 30 % до 34,8% та 43,2 % без згоди відповідача.

Тому відповідач не може нести цивільну відповідальність за неповернення кредитних коштів.

Судом встановлено, що відповідно до Довідки про умови кредитування станом на 28.04.2011 року, яка підписана відповідачем, року за користування кредитом сторони домовились про сплату процентів у розмірі 2,5 % на місяць, або 30% на рік.

Але протягом дії кредитної картки процентна ставка за користування кредитом змінювалась і становила у період:

- з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року - 34,8 % річних;

- з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2018 року - 43.2% річних.

Про це свідчить розрахунок заборгованості за договором б/н від 28.04.2011, укладеного між АТ КБ «Приватбанк» та ОСОБА_1 ..

Згідно ст. 3 ЦК України загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність. Вимога справедливості добросовісності та розумності цивільного законодавства практично виражається у встановленні його нормами рівних умов для участі всіх осіб у цивільних відносинах; закріпленні можливості адекватного захисту порушеного цивільного права або інтересу; поєднання створення норм, спрямованих на забезпечення реалізації цивільного права, з шануванням прав та інтересів інших осіб, моралі суспільства тощо. При цьому справедливість можна трактувати як визначення нормою права обсягу, межі здійснення і захисту цивільних прав та інтересів особи адекватно її ставленню до вимог правових норм. Добросовісність означає прагнення сумлінно захистити цивільні права та забезпечити виконання цивільних обов`язків. Розумність - це зважене вирішення питань регулювання цивільних відносин з урахуванням інтересів усіх учасників, а також інтересів громади (публічного інтересу).

Відповідно до статті 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.

Фіксована процентна ставка є незмінною протягом усього строку кредитного договору. Встановлений договором розмір фіксованої процентної ставки не може бути збільшено кредитором в односторонньому порядку. Умова договору щодо права кредитора змінювати розмір фіксованої процентної ставки в односторонньому порядку є нікчемною. (ч.3 ст. 1056-1)

У разі застосування змінюваної процентної ставки кредитор самостійно, з визначеною у кредитному договорі періодичністю, має право збільшувати та зобов`язаний зменшувати процентну ставку відповідно до умов і в порядку, встановлених кредитним договором. Кредитодавець зобов`язаний письмово повідомити позичальника, поручителя та інших зобов`язаних за договором осіб про зміну процентної ставки не пізніш як за 15 календарних днів до дати, з якої застосовуватиметься нова ставка.

У кредитному договорі встановлюється порядок розрахунку змінюваної процентної ставки із застосуванням погодженого сторонами індексу. Порядок розрахунку змінюваної процентної ставки повинен дозволяти точно визначити розмір процентної ставки за кредитом на будь-який момент часу протягом строку дії кредитного договору. Кредитор не має права змінювати встановлений кредитним договором порядок розрахунку змінюваної процентної ставки без згоди позичальника. (ч.4 ст. 1056-1)

Судом встановлено, що збільшення АТ КБ «ПриватБанк» процентної ставки за користування кредитними коштами відбувалось з порушенням вимог вказаного Закону, оскільки позивачем не доведено, що відповідач був письмово повідомлений банком про збільшення процентної ставки, з ним підписувались будь-які угоди щодо цього.

Таким чином, збільшення процентної ставки відбулося в односторонньому порядку банком без згоди позичальника. Тому такі дії АТ КБ «Приватбанк» є незаконними і не можуть бути підставою для стягнення з відповідача заборгованості по сплаті процентів за користування кредитом у підвищеному розмірі.

Отже, відповідач має сплатити банку заборгованість по сплаті процентів за користування кредитом за період з 01 вересня 2014 року по 31 березня 2015 року та за період з 01 квітня 2015 року по 31 грудня 2018 року, однак не з розрахунку 34,8 % та 43,20% річних, оскільки збільшення процентної ставки в односторонньому порядку банком без згоди позичальника є незаконною, а з розрахунку 30% річних, як це передбачено кредитним договором.

Судом встановлено, що борг відповідача за кредитом складає 3298,37 грн., прострочення сплати з 01 вересня 2014 року по 31 грудня 2018 року, дорівнює 1429 дня, тому заборгованість за відсотками за цей період складає 4351 грн. (3298,37 грн. х 30%:360 днів х 1583 днів).

Оскільки відповідач несвоєчасно виконував зобов`язання за кредитним договором суд приходить до переконання про необхідність стягнення заборгованості процентів за користування кредитом, яка відповідно до розрахунку, станом на 31 серпня 2014 року, накопичувальним підсумком складає 485,74 грн., яка розрахована виходячи із суми заборгованості за кредитом за відсотковими ставками 30% що відповідає умовам, передбачених кредитним договором та є такими, що не порушують права відповідача, як споживача кредитних послуг.

Отже, відповідач, в межах заявлених позовних вимог, повинен сплатити банку заборгованість по процентам за користування кредитом, яка за період з 28.04.2011 року по 31.12.2018 року складає 4836,74 грн. (485,74 грн. + 4351 грн.).

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, та з відповідача ОСОБА_1 на користь АТ «Комерційний банк «Приват Банк» підлягає до стягнення сума заборгованості за Кредитним договором № б/н від 28.04.2011 року у розмірі 8135,11 грн., яка складається з наступного:

- 3298,37 грн. - заборгованість за кредитом станом на 31.03.2020 року;

- 4836,74 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом з 28.04.2011 року по 31.12.2018 року (в межах строку, вказаного банком у позові для стягнення відсотків).

При зверненні до суду позивачем було сплачено судовий збір у розмірі 2102 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 04.06.2020 року, а відтак, виходячи з розміру задоволених позовних вимог, з відповідача на користь позивача пропорційно підлягає стягненню судовий збір у розмірі 122,55 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.4, 10, 13, 19, 81, 89, 141, 264, 265, 273 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 28.04.2011 року у сумі 8135,11 грн. (вісім тисяч сто тридцять п`ять грн. 11 коп.).

У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «Приват Банк» судовий збір у сумі 122,55 грн. (сто двадцять дві грн. 55 коп.).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк», ЄРДПОУ 14360570, юридична адреса 01001, м.Київ, вул.Грушевського, буд.1Д., адреса для листування: 49094, м.Дніпро, вул.Набережна Перемоги, буд.50.

Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення виготовлено 05.10.2020 року.

Суддя Краматорського міського суду О. Ю. Кравченко