Справа 712/5432/20
Провадження № 2/712/1675/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
22 вересня 2020 року Соснівський районний суд м. Черкаси в складі:
Головуючого судді - ТОКОВОЇ С.Є.,
при секретарі Жук О. М.
з участю позивача ОСОБА_1
представника позивача - ОСОБА_2
представника відповідача ОСОБА_3
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про зміну способу стягнення аліментів,-
В С Т А Н О В И В:
Позивачка звернулася з позовом до відповідача про зміну способу стягнення аліментів, посилаючись на те, що вона з 05 вересня 2009 року перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, який рішенням суду від 16 жовтня 2015 року розірвано. Від даного шлюбу мають неповнолітню доньку, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Донька проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні. Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 березня 2015 року з відповідача на її користь було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 лютого 2015 року і до досягнення дитиною повноліття. На сьогоднішній день сума стягуваних аліментів є недостатньою для матеріального утримання дочки, оскільки витрати несе значно вищі, дочка навчається в 2 класі, відвідує групу продовженого дня та додаткові заняття з вчителем, які є платними та разом з харчуванням коштують 400-500 грн. щомісяця (в залежності від кількості годин), а також є додаткові витрати на дні народження дітей, святкові дні, потреби класу, витрати на лікування дитини та обстеження її в закладах охорони здоров`я, оздоровлення дитини. Дитина має вроджену проблему з жовчним міхуром, також є проблеми з зором і потребує постійного медичного обстеження та лікування. Позивач сплачує на даний час мінімальну суму аліментів, що складає 1109 грн. щомісячно. Її доходів далеко не вистачає для утримання і нормального забезпечення доньки. Відповідач крім аліментів кошти на утримання доньки не надає, добровільно відмовляється надавати додаткову допомогу.
У відзиві на позов відповідач позовні вимоги визнав частково, а саме не заперечував проти зміни способу стягнення аліментів, який був встановлений рішенням суду на стягнення у твердій грошовій сумі у розмірі 1109 грн. ( 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку) щомісячно з подальшою індексацією. При цьому зазначив, що активно приймає участь у вихованні доньки та її утриманні. Своєчасно щомісячно сплачує аліменти. Крім цього, на свята купує донці подарунки, у продовж року купує одяг та особисті речі. Після розірвання шлюбу донька постійно навідувала його та бабусю і проводила з ними усі вихідні і майже всі канікули. Тому твердження позивача про те, що він не надає матеріальну допомогу в утриманні доньки та не приймає участі в її вихованні є безпідставними та неправдивими. На даний час він перебуває у цивільному шлюбі з іншою жінкою, на їх утриманні знаходиться донька дружини від першого шлюбу. Також його заробітна плата складає 5000 грн. Крім того, на його утриманні перебуває непрацездатна мати, яка є інвалідом ІІ групи та постійно хворіє (онкологія) і потребує матеріальної допомоги.
Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 11 червня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено судове засідання на 22 липня 2020 року на 09-00 год. в спрощеному провадженні.
В судовому засіданні позивач та її представник позовні вимоги підтримали повністю та просили суд змінити спосіб стягнення аліментів, який було встановлено рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 березня 2015 року та стягнути з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі у розмірі 2218 грн., що на даний час складає прожитковий мінімум для дітей віком від 6 до 18 років, щомісячно з подальшою індексацією, відповідно до Закону, починаючи стягнення з 09 червня 2020 року і до повноліття дитини. Додатково пояснили, що відповідач ігнорує звернення як позивачки, так і неповнолітньої дитини щодо оплати лікування та оздоровлення, не дав дозвіл на поїздку за кордон. Не оплачує інші витрати, які несе позивачка на придбання одежі та інших життєво необхідних речей для дитини.
Представник відповідача в судовому засіданні заперечував щодо задоволення позову, з підстав викладених у відзиві. При цьому пояснив, що відповідач регулярно сплачує аліменти, які визначені рішенням суду, постійно спілкується з дитиною, при спілкуванні додатково надає дитині кошти. Натомість, колишня дружина чинила йому перешкоди у спілкуванні з дитиною, у зв`язку з чим він був змушений звертатись до органу опіки та піклування, рішенням якого були встановлені дні та години для такого спілкування. Відповідач не заперечує проти зміни способу стягнення аліментів, проте таке стягнення в сумі, яку визначали позивач у своєму позові в розмірі прожиткового мінімуму є завищеним виходячи із розміру його заробітної плати.
Заслухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини, які регулюються нормами сімейного законодавства.
Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_8 перебували у зареєстрованому шлюбі з 05 вересня 2009 року. Рішенням Соснівського районного суду м Черкаси від 16 жовтня 2915 року шлюб було розірвано.
Від даного шлюбу сторони мають неповнолітню доньку, ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з позивачкою та знаходиться на її утриманні.
Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 26 березня 2015 року з ОСОБА_8 на користь ОСОБА_1 було стягнуто аліменти на утримання малолітньої дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі ј частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02 лютого 2015 року і до досягнення дитиною повноліття.
Підставою звернення до суду про зміну способу стягнення аліментів позивач зазначає, що на даний час сума стягуваних аліментів в розмірі ј частки усіх видів заробітку є недостатньою для матеріального утримання доньки, оскільки вона несе значно більші витрати на утримання доньки. Так, дитина навчається у другому класі, відвідує групу продовженого дня та додаткові заняття з вчителем, які є платними та разом з харчуванням коштують 400-500 грн. щомісяця, а також є додаткові витрати на дні народження дітей, святкові дні, потреби класу, витрати на лікування та обстеження її в закладах охорони здоров`я, оздоровлення дитини. Дочка має вроджену проблему з жовчним міхуром, потребує постійного медичного обстеження та лікування. дитина хворіє, відповідач додатково матеріальної допомоги на лікування, гуртки, які відвідує донька та її оздоровлення. Особисто вона останнім часом часто хворіє та проходить курси лікування, не може фізично працювати та з свого боку покривати всі витрати на дитину.
За змістом ст. 180 СК України обов`язок надавати утримання неповнолітнім дітям, тобто дітям, які не досягли18 років покладається на батьків.
Відповідно до ст.. 141 СК України мати, батько, мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того чи перебували вони у шлюбі між собою.
Відповідно до ч.ч.1,2 , ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка,дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.
Також аналогічні рекомендації з цих підстав викладені у п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України у постанові № 3 від 15.05.2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного Кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» зазначив, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Враховуючи зміст статей 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не може вважатися незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
При цьому, з аналізу статті 192 Сімейного кодексу України й наданих Пленумом Верховного Суду України роз`яснень вбачається, що зміна розміру аліментів є правом, а не обов`язком суду, тобто суд, виходячи із конкретних обставин справи, може задовольнити позов про зміну розміру аліментів (повністю або частково) або відмовити у задоволенні позову.
Сімейний Кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх із способом присудження (частина третя статті 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
З огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями статті 192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження (зміна розміру аліментів, стягнутих за рішенням суду у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини на розмір аліментів, визначений у певній твердій грошовій сумі та навпаки).
Отже, у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки стаття 192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (стаття 182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», стаття 183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», стаття 184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).
Розмір аліментів і спосіб стягнення аліментів може бути визначений судом з урахуванням фактичних обставин справи, які встановлені судом та на які посилався позивач. При цьому право застосування норми закону належить виключно суду (постанова Верховного Суду України № 6-143цс13 від 05 лютого 2014 року).
Виходячи з наведених положень закону , при вирішенні вимог щодо зміни розміру раніше стягнутих аліментів суд зобов`язаний з`ясувати матеріальний та сімейний стан як платника аліментів так і стягувача , погіршення чи поліпшення їх здоров`я.
У розумінні статті 81 ЦПК України та наведеної вище норми СК України мається на увазі необхідність саме ініціатору позову доводити обставини змін в його особистому житті, зокрема у матеріальному становищі, сімейного стану, здоров`я або ж вказати на інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленостей між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів.
Звертаючись до суду з позовом про зміну способу стягнення аліментів позивач просить суд стягувати з відповідача аліменти в твердій грошовій сумі в розмірі, який складає прожитковий мінімум для дитини відповідного віку 2218 грн. На даний час з відповідача стягуються аліменти за рішенням суду в розмірі ј усіх видів заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що в грошовому виразі складає 1109 грн. , та підтверджується довідкою ТОВ «Бест Трейд» від 10 червня 2020 року вих. № 10/06-27, тобто збільшення розміру аліментів шляхом зміни способу їх стягнення.
При цьому, як на підставу такого збільшення вказує відвідування дитиною додаткових заняття з вчителем, витрати на лікування та оздоровлення, які в розумінні ст. 185 СК України є додатковими витратами на дитину.
Так, відповідно до статті 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Наявність таких витрат має довести особа, що заявляє позовні вимоги про стягнення додаткових витрат. Ці кошти є додатковими, на відміну від коштів, які отримуються одним з батьків на утримання дитини.
Відповідно до статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Таким чином, суд вважає, що позивач не довела суду обставини на які посилається як на підставу зміни способу стягнення аліментів, а надані на підтвердження позовних вимог докази можуть підтверджувати факт понесення додаткових витрат, а не змін у матеріальному, сімейному стані або інші випадки, що виникли після винесення судового рішення або досягнення домовленості між батьками про способи виконання своїх обов`язків щодо дітей, що можуть бути підставою для збільшення розміру аліментів.
Також суд враховує, що при зміні способу стягнення аліментів суд повинен з`ясовувати співвідношення суми аліментів, які стягував отримував за одним способом та які отримуватиме у разі його зміни.
Відповідач працевлаштований, його заробітна плата складає в середньому 5000 грн. щомісячно, після утримання аліментів у визначеному судом розмірі, отримує заробітну палату в середньому 2400 грн., а тому стягнення аліментів у сумі 2218 грн. буде перевищувати встановлений граничний розмір відрахувань, оскільки відповідно до ч. 3 ст. 70 Закону України «Про виконавче провадження», загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків. Зміст вказаної норми свідчить, що у виконавчому провадженні про стягнення аліментів встановлено верхній ценз розміру відсотку відрахувань - 70%.
З урахуванням вищевикладеного, суд приходить до висновку про недоведеність позовних вимог та про відмову у задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 180, 181, 182, 184, 192 Сімейного кодексу України, ст.ст. 12,258-259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
У задоволенні позовних вимог відмовити.
Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів.
До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу (п.15 Розділу ХII «Перехідні положення» ЦПК України).
Повне рішення суду складено 29 вересня 2020 року.
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн НОМЕР_1 прож. АДРЕСА_1 .
Відповідач: ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , іпн НОМЕР_2 місце реєстрації: АДРЕСА_2 АДРЕСА_3