Справа № 132/559/20
Ухвала

Іменем України

19 березня 2020 року Калинівський районний суд Вінницької області

в складі:головуючого судді Павленко І.В.,

за участю секретаря судового засідання Олійник Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Калинівка заяву представника Фермерського господарства «Атек Турбів»-адвоката Піпко Андрія Миколайовича про забезпечення позову у цивільній справі за позовом Фермерського господарства «Атек Турбів» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІСОК ПОДІЛЛЯ-К», треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:Державна служба геології та надр України; Лісоволисіївська сільська рада Калинівського району Вінницької області, про визнання недійсними наказів Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та визнання недійсними договорів купівлі-продажу,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Калинівського районного суду Вінницької області перебуває зазначена справа.

Представником позивача подано заяву про зміну позову, яка прийнята судом до розгляду. Заява про зміну позову доповнена вимогами про визнання недійсними наказів Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, якими було затверджено проекти землеустрою щодо відведення у власність земельних ділянок, площею по 2,00 га із земель державної власності сільськогосподарського призначення на території Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницької області, із цільовим призначенням-для ведення особистого селянського господарства на наступні земельні ділянки:кадастровий номер :03:000:0708; кадастровий номер :03:000:0704; кадастровий номер :03:000:0710; кадастровий номер :03:000:0712; кадастровий номер :03:000:0709; кадастровий номер :03:000:0707; кадастровий номер :03:000:0711; кадастровий номер :03:000:0706.

В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що предметом позову у даній справі є правовідносини щодо приватизації та відчуження земельних ділянок, які перебували в оренді позивача та на які він мав гірничий відвід. Позивачу стало відомо про те, що відповідачі (громадяни) приватизували земельні ділянки, які перебували в оренді позивача та видобування піску з яких згідно дозволу на гірничий відвід здійснював позивач. Отримавши відповіді на адвокатські запити та інформацію з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, встановивши порушення чинного законодавства України та прав позивача при приватизації і відчуженні земельних ділянок позивач звернувся до суду з позовною заявою про визнання недійсними відповідних наказів. Тому вважає, що метою забезпечення реального виконання рішення про задоволення позову, за яким підлягають скасуванню правовстановлюючі документи відповідачів на спірні земельні ділянки існує необхідність вжити заходи забезпечення позову у виді їх арешту.

В підготовче засідання учасники судового процесу не з`явились, хоча про час та день розгляду справи повідомлялись належним чином. При цьому, від представника позивача надійшла заява за вх.2983/20 від 18.03.2020 року про проведення підготовчого засідання, призначеного на 19.03.2020 року за його відсутності.

Враховуючи положення ст.223 ЦПК України, з урахуванням особливостей підготовчого засідання, суд постановив провести судове засідання у відсутність учасників справи.

В зв`язку з неявкою учасників справи в судове засідання фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, клопотання про забезпечення позову, суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.152 ЦПК України, заява про забезпечення позову подається після відкриття провадження у справі - до суду, у провадженні якого перебуває справа.

Подана представником Фермерського господарства «Атек Турбів» заява про забезпечення позову відповідає приписам та вимогам встановленим ст.151 ЦПК України.

Згідно з ч.1 ст.149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Частиною 1 статті 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується, зокрема накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Відповідно до ч.2 ст.149 ЦПК України, забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Згідно з ч.3 ст.150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Одним із критеріїв обґрунтованості заяви є наявність причинного зв`язку між конкретним видом забезпечення позову, про який йдеться у відповідній заяві, та наслідком у формі потенційної загрози виконанню рішення суду.

Пленум Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п.4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має врахувати наскільки конкретний захід, який пропонується вжити, пов`язаний з предметом позову, наскільки він співрозмірний позовній вимозі, і яким чином цей захід фактично реалізує мету його вжиття.

Відповідно до ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п.6 Постанови Пленуму ВСУ №9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» особам, які беруть участь у справі, має бути гарантована реальна можливість захистити свої права при вирішенні заяви про забезпечення позову.

При розгляді заяви про забезпечення позову, суд враховує практику Європейського суду з прав людини. Так, згідно п. 43 Рішення по справі "Шмалько проти України" право на суд одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін. Таким чином, не вжиття заходів забезпечення позову, може призвести до утруднення виконання рішення суду, а відтак й до порушення права особи на доступ до правосуддя, в аспекті ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Крім того, відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові №6-605 цс16 від 25.05.2016 року, винесеної за результатами перегляду рішення Апеляційного суду м.Києва та ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, забезпечення позову по суті-це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Разом з тим, суд враховує, що заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання рішення суду і повинні застосовуватися лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Відповідно ст.2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що відповідно до ст.124 Конституції України судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

З урахуванням вищевикладеного, приймаючи до уваги наведені норми процесуального законодавства, з врахуванням роз`яснення Верховного Суду України, виходячи з оцінки обґрунтованості доводів представника позивача щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову з урахуванням розумності, обґрунтованості вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін; наявності зв`язку між заходом щодо забезпечення позову і предметом позовних вимог, в тому числі, спроможності заходів, який заявник просить вжити у порядку забезпечення позову, забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів суд дійшов висновку, що заявлені вимоги про забезпечення позову є співмірними заявленим позовним вимогам, невжиття заходів забезпечення позову може зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його ухвалення на користь позивача, а відтак й порушить права позивача на судовий захист.

Виходячи із системного аналізу заявленої вимоги про забезпечення позову, суд в межах поданої заяви та викладеної в ній вимоги, вважає за доцільне задовольнити її, визначивши запропонований вид забезпечення позову шляхом накладення арешту на наступні земельні ділянки, площею 2 га, розташовані на території Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницької області за межами населеного пункту із цільовим призначенням-для ведення особистого селянського господарства:кадастровий номер :03:000:0708; кадастровий номер :03:000:0704; кадастровий номер :03:000:0710; кадастровий номер :03:000:0712; кадастровий номер :03:000:0709; кадастровий номер :03:000:0707; кадастровий номер :03:000:0711; кадастровий номер :03:000:0706, до скасування заходів забезпечення позову.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149-154, 157, 197, 258-260, 353 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника Фермерського господарства «Атек Турбів» (, 22461, Вінницька область, Калинівський район, с.Лісова Лисіївка, вул.Шевченка, буд.37, засоби зв`язку:тел.097-72-62-019)-адвоката Піпко Андрія Миколайовича (РНОКПП за ДРФО , діючого згідно ордеру серія АВ №1002118 від 23.12.2019 року, 21050, м.Вінниця, вул.Соборна,41, оф.11, засоби зв`язку:тел. НОМЕР_1 , електронна ІНФОРМАЦІЯ_1) про забезпечення позову у справі №132/559/20 за позовом Фермерського господарства «Атек Турбів» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області, Товариства з обмеженою відповідальністю «ПІСОК ПОДІЛЛЯ-К», треті особи на стороні позивача, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору:Державна служба геології та надр України; Лісоволисіївська сільська рада Калинівського району Вінницької області, про визнання недійсними наказів Головного управління Держгеокадастру у Вінницькій області та визнання недійсними договорів купівлі-продажу-задовольнити.

Вжити заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на наступні земельні ділянки, площею 2 га, розташовані на території Лісоволисіївської сільської ради Калинівського району Вінницької області за межами населеного пункту із цільовим призначенням - для ведення особистого селянського господарства:

кадастровий номер :03:000:0708, власником якої є ОСОБА_8 (РНОКП за ДРФО НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 );

кадастровий номер :03:000:0704, власником якої є ОСОБА_7 (РНОКПП за ДРФО НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_2 );

кадастровий номер :03:000:0710, власником якої є ОСОБА_6 (РНОКПП за ДРФО НОМЕР_4 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_3 );

кадастровий номер :03:000:0712, власником якої є ОСОБА_5 (РНОКПП за ДРФО НОМЕР_5 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_4 );

кадастровий номер :03:000:0709, власником якої є ОСОБА_4 (РНОКПП за ДРФО НОМЕР_6 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_5 );

кадастровий номер :03:000:0707, власником якої є ОСОБА_3 (РНОКПП за ДРФО НОМЕР_7 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_6 );

кадастровий номер :03:000:0711, власником якої є ОСОБА_2 (РНОКПП за ДРФО НОМЕР_8 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_7 );

кадастровий номер :03:000:0706, власником якої є ОСОБА_1 (РНОКПП за ДРФО НОМЕР_9 , зареєстроване місце проживання АДРЕСА_8 ).

Роз`яснити відповідачам, що відповідно до ст.154 ЦПК України відповідач може подати до суду клопотання про зустрічне забезпечення.

Копію ухвали суду про забезпечення позову невідкладно направити для виконання начальнику Калинівського районного відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Хмельницький) (22400, Вінницька область, м.Калинівка, вул.Вадима Нестерчука,39) та для відома учасникам справи.

Ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення незалежно від її оскарження і відкриття виконавчого провадження.

Строк пред`явлення ухвали до виконання три роки.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, в порядку передбаченому ст.354 ЦПК України.

Оскарження ухвали не зупиняє її виконання, та не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Суддя: