ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3600/20 Справа № 2-11/10 Суддя у 1-й інстанції - Головін В. О. Суддя у 2-й інстанції - Демченко Е. Л.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - судді Демченко Е.Л.

суддів - Куценко Т.Р., Макарова М.О.

при секретарі - Кругман А.М.

розглянувши в відкритому судовому засіданні в м.Дніпро апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2019 року по справі за заявою ОСОБА_2 , зацікавлена особа - Калінінський районний відділ державної виконавчої служби м.Донецька Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, про видачу дубліката виконавчого листа, -

в с т а н о в и л а:

У червні 2019 року ОСОБА_2 звернулась до суду з заявою про видачу дублікату виконавчого листа.

Ухвалою Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2019 року заяву задоволено. Відновлено за ініціативою суду втрачене судове провадження. Видано дублікат виконавчого листа №2-11/10 від 17 вересня 2010 року по справі №2-11/2010 року за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про розподіл спільного майна подружжя, рішення по якому було ухвалено Калінінським районним судом м.Донецька від 26 травня 2010 року, про визнання за ОСОБА_2 в порядку розподілу майна, придбаного в період шлюбу з ОСОБА_3 права власності на 1/2 частку гранітного матеріалу відповідно до акту опису й арешту майна ВДВС Калінінського РУЮ у м.Донецьку від 20 квітня 2006 року вартістю 1 327 755,66 грн.

Не погодившись з такою ухвалою, ОСОБА_1 , особа, яка не брала участі у справі, посилаючись на те, що суд вирішив питання про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, звернулась до суду з апеляційною скаргою, в якій просила ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2019 року скасувати та постановити нову ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_2 , зазначаючи про грубе порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що правові підстави для видачі дублікату відсутні. Наголошувала на тому, що дублікат виконавчого листа може бути видано лише до закінчення строку його пред`явлення до виконання.

Правом на надання відзиву сторони по справі не скористались.

Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду в межах доводів апеляційної скарги та заявлених вимог, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Задовольняючи заяву ОСОБА_2 суд першої інстанції виходив з того, що вона обґрунтована, а заявницею доведено втрату виконавчого листа. Зазначив, що заявник зверталася з виконавчим листом до виконавчої служби, у зв`язку з чим Калінінським ВДВС м.Донецька ГТУЮ у Донецькій області було відкрите виконавче провадження, що підтверджується копією витягу з реєстру виконавчих проваджень (а.с.11) та копією відповіді з Управління ДВС ГТУЮ у Донецькій області(а.с.12-13). Прийшов до висновку, що втрачене судове провадження підлягає відновленню відповідно до наявних матеріалів справи за ініціативою суду, а саме в частині рішення Калінінського районного суду м.Донецька по справі №2-11 2010 року від 26 травня 2010 року.

Колегія суддів не погоджується з висновком суду першої інстанції в частині задоволення заяви та видачі дублікату виконавчого листа виходячи з наступного.

З матеріалів справи вбачається, що у Калінінському районному відділі державної виконавчої служби м.Донецька ГТУЮ у Донецькій області перебувало виконавче провадження №21823472 з виконання виконавчого листа №2-11/10 від 26 травня 2010 року, виданого Калінінським районним судом м.Донецьк, про визнання за ОСОБА_2 в порядку розподілу майна, придбаного в період шлюбу з ОСОБА_3 , права власності на 1/2 частку гранітного матеріалу відповідно до акту опису й арешту майна ВДВС Калінінського РУЮ у м.Донецьку від 20 квітня 2006 року вартістю 1 327 755,66 грн.

У статті 1 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно з п.17.4 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціювання Єдиного державного реєстру виконавчих документів у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви.

Аналізуючи зміст даної норми, єдиною підставою для видачі судом дублікату виконавчого листа є його втрата.

Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документу. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Дублікат виконавчого листа видається на підставі матеріалів справи та судового рішення, за яким був виданий втрачений виконавчий лист.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено, подавши відповідні докази.

Із заявою про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу можна звернутися лише в межах строків пред`явлення їх до виконання. У разі пропуску такого строку одночасно із заявою про видачу дубліката слід подати і заяву про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно ст.433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Зі змісту вищезазначених норм законодавства вбачається, що дублікат виконавчого листа може видаватись у випадках втрати його оригіналу та в межах строку пред`явлення його до виконання.

Таким чином, під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа суд повинен належним чином перевірити, чи дійсно виконавчий лист втрачено. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання.

Колегія суддів наголошує на тому, що видача дубліката виконавчого листа взаємопов`язана із визначеним Законом України «Про виконавче провадження» строком для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строк звернення до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого листа спливає з строком для пред`явлення виконавчого листа до виконання. Від вирішення питання про поновлення строку залежить вирішення питання про видачу дубліката виконавчого листа. В разі визнання неповажними причин пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання стягувачем і відмови у поновленні пропущеного строку, суд відповідно відмовляє у видачі дубліката виконавчого листа.

Строк пред`явлення виконавчого документа до виконання є одним із видів процесуальних строків, які передбачені ст.120 ЦПК України.

Згідно ст.127 ЦПК України суд поновлює або продовжує строк, встановлений відповідно законом або судом, за клопотанням сторони або іншої особи у разі його пропущення з поважних причин.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Згідно з статтею 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до статей 76,77,78,79 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справ, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Суд не бере до розгляду докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

З заяви ОСОБА_2 та матеріалів справи не вбачається достатніх підстав для її задоволення.

Так, з заяви вбачається, що у ній взагалі не порушується питання про поновлення строку, в той час коли строк пред`явлення виконавчого листа до виконання був встановлений до 19 серпня 2013 року (а.с.11).

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції зазначив, що заявник звертався з виконавчим листом до виконавчої служби, у зв`язку з чим Калінінським ВДВС м.Донецька ГТУЮ у Донецькій області було відкрите виконавче провадження, що підтверджується копією витягу з реєстру виконавчих проваджень (а.с.11) та копією відповіді з Управління ДВС ГТУЮ у Донецькій області(а.с.12-13).

Колегія суддів звертає увагу на те, що це не відповідає дійсності, оскільки 01 жовтня 2010 року було відмовлено у відкритті виконавчого провадження за виконавчим листом від 26 травня 2010 року №2-11/10 на підставі п.8 ч.1 ст.26 Закону України "Про виконавче провадження" (а.с.11).

Елементом верховенства права є принцип правової визначеності, який, зокрема, передбачає, що закон, як і будь-який інший акт держави, повинен характеризуватися якістю, щоби виключити будь-який ризик свавілля.

На думку Європейського суду з прав людини, поняття «якість закону» означає, що національне законодавство повинно бути доступним і передбачуваним, тобто визначати достатньо чіткі положення, аби дати людям адекватну вказівку щодо обставин і умов, за яких державні органи мають право вживати заходів, що вплинуть на конвенційні права цих людей (див. mutatismutandis рішення Європейського суду з прав людини у справах «C.G. та інші проти Болгарії» («C.G.andOthers v.Bulgaria», заява №1365/07, 24 April 2008, §39), «Олександр Волков проти України» («OleksandrVolkov v.Ukraine», заява №21722/11, §170)).

Разом з тим Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що знаючи про судовий процес, учасник справи повинен в розумні інтервали часу вживати заходів, аби дізнатися про стан відомого йому судового провадження (рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» від 26 квітня 2007 року).

Колегія суддів звертає увагу, що стягувач, який подав до відповідного органу заяву про відкриття виконавчого провадження та не отримав у визначений законом строк задоволення своїх вимог, вважається обізнаним про ймовірність порушення його прав у виконавчому провадженні незалежно від того, чи отримав він від державного виконавця певні процесуальні документи та чи ознайомлений він з матеріалами виконавчого провадження.

Позивач зобов`язана здійснювати контроль за судовими та виконавчими документами при їх виконанні в органах ДВС.

Стягувач протягом тривалого часу жодного разу не цікавилась ходом виконання судового рішення.

Доказів, які б свідчили про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав ні суду першої, ні суду апеляційної інстанції.

Метою статті 433 ЦПК України про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання є захист інтересів добросовісного стягувача, який пропустив строк з поважних причин. Поважними можна вважати причини, які не залежали від волі стягувача.

Питання про поважність пропуску строків є оціночним. Поважність причин може залежати від таких обставин як поведінка заявника (бездіяльність або незаінтересованість в питаннях звернення судового рішення до виконання), інших осіб, обставин, які безпосередньо унеможливлюють можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк, які виникли об`єктивно, так і від чинників, що не пов`язані з людським фактором, що підтверджуються належними і допустимими засобами доказування.

Втім заявником взагалі не порушувалось питання про поновлення строку та не наводилось причин, які є поважними та давали б підстави для поновлення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Ураховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції ухвалу в частині задоволення заяви про видачу дубліката виконавчого листа прийнято без дотримання норм законодавства, а доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 є такими, що заслуговують на увагу.

Керуючись ст.ст.367,374,376,381-383 ЦПК України, колегія суддів, -

п о с т а н о в и л а:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Павлоградського міськрайонного суду Дніпропетровської області від 04 липня 2019 року скасувати.

В задоволенні заяви ОСОБА_2 про видачу дублікату виконавчого листа відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Головуючий: Демченко Е.Л.

Судді: Куценко Т.Р.

Макаров М.О.