Справа №701/196/20
Номер провадження2/701/164/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2020 року Маньківський районний суд, Черкаської області

в складі: головуючого судді - А.І. Костенко

за участю секретаря - Е.М. Киряхно

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Маньківка справу за позовом ОСОБА_1 до Русалівської сільської ради с. Русалівка Маньківського району Черкаської області про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивачка звернулася в суд з позовом до відповідача про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

На підставу своїх вимог спирається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Русалівка Маньківського району Черкаської області померла баба позивача - ОСОБА_2 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане виконавчим комітетом Русалівської сільської ради Маньківського районну Черкаської області, актовий запис № 10 складено 3 жовтня 2008 року. На момент смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та постійно проживала в селі Русалівка Маньківського району Черкаської області, на момент смерті з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок в селі Русалівка та земельна ділянка площею 0,95 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0282, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 963109 виданого 21 січня 2008 року, в межах Русалівської сільської ради Маньківського районну Черкаської області. Відповідно до заповіту від 22 січня 2004 року, ОСОБА_2 заповіла належний їй житловий будинок, разом з тим земельна ділянка, право на яку ОСОБА_2 отримала відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого 21 січня 2008 року, до заповіту не включено. Мати - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 до відкриття спадщини після її матері, а баби позивача - ОСОБА_2 . На даний час позивач єдина спадкоємиця за заповітом та за законом. Рішенням Маньківського районного суду від 12 лютого 2020 року встановлено факт, що має юридичну силу, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , приходиться рідною онукою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Русалівка Маньківського району Черкаської області, актовий запис № 10. З метою оформлення спадщини позивач подала заяву до Маньківської нотаріальної контори, однак нотаріусом у видачі свідоцтва на право власності в порядку спадкування на спадкове майно її було відмовлено та винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Позивач неуважно ознайомилася з постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій та помилково вирішила що у видачі свідоцтва про право на спадщину її відмовлено у зв`язку з пропущенням термінів подання заяви про прийняття спадщини. 2 березня 2020 року позивач звернулася з позовною заявою до Маньківського районного суду про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. За її заявою Маньківським районним судом відкрито провадження по справі № 701/196/20. Під час повторного ознайомлення з постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, позивач вияснила, що нотаріусом підтверджено факт прийняття позивачем спадщини, так як 14 жовтня 2008 року позивач зверталася з заявою про прийняття спадщини і за її заявою нотаріусом відкрито спадкову справу № 563 за 2008 рік. Разом з тим у видачі свідоцтва про право на спадкове майно позивачу відмовлено у зв`язку з тим, що вона не надала нотаріусу правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Державний акт про право на земельну ділянку позивач не мала можливості надати нотаріусу так як він був втрачений. На даний час відповідно до вимог ч. 3 ст. 49 ЦПК України, позивач змушена змінити предмет позову та просити суд визнати за позивачем право власності на земельну ділянку в порядку спадкування за законом. Земельна ділянка на яку визнається право власності належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 963109 виданого 21 січня 2008 року. Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 11.03.2020 року, вартість земельної ділянки площею 0,95 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер № :02:001:0336, становить - 47472,20 грн. Таким чином вартість майна на яке визнається право власності в порядку спадкування за заповітом становить - 47472 грн. 20 коп. Враховуючи, що право на земельну ділянку ОСОБА_2 набула після складення заповіту і до заповіту не включена, вказану земельну ділянку позивач буде спадкувати за законом, що і змусило позивачку звернутися з даним позовом до суду.

Позивачка до суду не з`явилася, але в своїй позовній заяві просила справу розглядати в її відсутності, позовні вимоги підтримує в повному об`ємі.

Представник Русалівської сільської ради в судове засідання не з`явився, але згідно письмової заяви позовні вимоги позивача визнає та просить справу слухати у його відсутності.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню згідно вимог ст. ст. 16, 328, 392, 1223, 1225, 1266, 1268, 1296 ЦК України, виходячи із того, що як встановлено в судовому засіданні, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Русалівка Маньківського району Черкаської області померла баба позивача - ОСОБА_2 , свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане виконавчим комітетом Русалівської сільської ради Маньківського районну Черкаської області, актовий запис № 10 складено 3 жовтня 2008 року. На момент смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та постійно проживала в селі Русалівка Маньківського району Черкаської області, на момент смерті з нею ніхто не проживав та не був зареєстрований. Після її смерті залишилось спадкове майно, а саме житловий будинок в селі Русалівка та земельна ділянка площею 0,95 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :02:001:0282, відповідно до Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 963109 виданого 21 січня 2008 року, в межах Русалівської сільської ради Маньківського районну Черкаської області. Відповідно до заповіту від 22 січня 2004 року, ОСОБА_2 заповіла належний їй житловий будинок, разом з тим земельна ділянка, право на яку ОСОБА_2 отримала відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку виданого 21 січня 2008 року, до заповіту не включено. Мати - ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 до відкриття спадщини після її матері, а баби позивача - ОСОБА_2 . На даний час позивач єдина спадкоємиця за заповітом та за законом. Рішенням Маньківського районного суду від 12 лютого 2020 року встановлено факт, що має юридичну силу, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , приходиться рідною онукою ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Русалівка Маньківського району Черкаської області, актовий запис № 10. З метою оформлення спадщини позивач подала заяву до Маньківської нотаріальної контори, однак нотаріусом у видачі свідоцтва на право власності в порядку спадкування на спадкове майно її було відмовлено та винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальних дій. Позивач неуважно ознайомилася з постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій та помилково вирішила що у видачі свідоцтва про право на спадщину її відмовлено у зв`язку з пропущенням термінів подання заяви про прийняття спадщини. 2 березня 2020 року позивач звернулася з позовною заявою до Маньківського районного суду про надання додаткового строку для подачі заяви про прийняття спадщини. За її заявою Маньківським районним судом відкрито провадження по справі № 701/196/20. Під час повторного ознайомлення з постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, позивач вияснила, що нотаріусом підтверджено факт прийняття позивачем спадщини, так як 14 жовтня 2008 року позивач зверталася з заявою про прийняття спадщини і за її заявою нотаріусом відкрито спадкову справу № 563 за 2008 рік. Разом з тим у видачі свідоцтва про право на спадкове майно позивачу відмовлено у зв`язку з тим, що вона не надала нотаріусу правовстановлюючі документи на земельну ділянку. Державний акт про право на земельну ділянку позивач не мала можливості надати нотаріусу так як він був втрачений. Земельна ділянка на яку визнається право власності належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серії ЯЕ № 963109 виданого 21 січня 2008 року. Відповідно до витягу із технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 11.03.2020 року, вартість земельної ділянки площею 0,95 га, для ведення особистого селянського господарства, кадастровий номер № :02:001:0336, становить - 47472,20 грн. Таким чином вартість майна на яке визнається право власності в порядку спадкування за заповітом становить - 47472 грн. 20 коп. Враховуючи, що право на земельну ділянку ОСОБА_2 набула після складення заповіту і до заповіту не включена, вказану земельну ділянку позивач буде спадкувати за законом. Викладені позивачем обставини підтверджуються наданими нею письмовими документами: копією паспорта та ідентифікаційного коду заявника, постановою про відмову у вчиненні нотаріальних дій, свідоцтвом про смерть ОСОБА_2 , заповітом ОСОБА_2 , рішенням Маньківського районного суду про встановлення родинних відносин, довідкою Русалівської сільської ради, копією державного акту, витягом про нормативну оцінку, витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку. Відповідно до вимог ч. 3 ст. 49 ЦПК України, до закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. Згідно п. «г» ч.1 ст. 81 Земельного Кодексу України громадяни України набувають право власності на земельні ділянки на підставі прийняття спадщини. Відповідно до вимог ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонено законом. Відповідно до вимог ст. 392 ЦК України, позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності. Ст. 1223 ЦК України, надає право на спадкування мають особи визначені у заповіті. Ст. 1266 ЦК України надає право внукам спадкувати ту частину спадщини яка б належала їх батькові, матері, якби вони були живими на час відкриття спадщини. Ст. 1225 ЦК України вказує, що право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину, тому позов підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 12, 77, 78, 81, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 16, 16, 328, 392, 1223, 1225, 1266, 1268, 1296 ЦК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , жителькою АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 , право власності на земельну ділянку площею 0,95 га, з цільовим призначенням для ведення особистого селянського господарства, розташовану в адміністративних межах Русалівської сільської ради Маньківського району Черкаської області, кадастровий номер :02:001:0336, яка належала ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 963109 виданого 21 січня 2008 року, в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Русалівка Маньківського району Черкаської області, актовий запис № 10, зроблено 3 жовтня 2008 року.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Черкаського апеляційного суду через Маньківський районний суд Черкаської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому відповідного рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження.

Суддя А.І. Костенко