Тарутинський районний суд Одеської області
_________________________________________________________________________
Справа №514/1016/18
Провадження по справі № 2/514/134/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року смт Тарутине

Тарутинський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Кравченко П.А.

за участю секретаря - Мочу І.П.,

розглянувши в порядку ч. 2 ст. 247 ЦПК України у відкритому судовому засіданні в залі суду смт Тарутине цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області, третя особа ПП «Сільськогосподарське підприємство» НІКА-АГРО», про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до ОСОБА_2 , Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області, третя особа ПП «Сільськогосподарське підприємство» НІКА-АГРО», про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки.

В обґрунтування позову зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 , який на час смерті проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті залишилась спадщина, яка складається з житлового будинку розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та земельної ділянки площею 7,31 га розташованої на території Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області. Зазначену земельну ділянку площею 7,31 га ОСОБА_3 отримав у власність на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації Тарутинського району Одеської області від 15 жовтня 2004 року №371/А-2004, право власності на яку посвідчується державним актом серія ЯА №262398, виданий Тарутинською РДА 17 грудня 2004 року, та зареєстрований в книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за №146. 23 вересня 2005 року ОСОБА_1 звернувся до нотаріуса Тарутинської районної державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Одеській області з заявою про прийняття спадщини, яка відкрилась після смерті батька. Спадкоємцями за законом на зазначену спадщину є позивач ОСОБА_1 , мати позивача (дружина померлого) ОСОБА_2 , діти спадкодавця ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 .

Діти, крім позивача відмовились від спадщини на користь матері - ОСОБА_2 . Нотаріусом Тарутинської районної державної нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції в Одеській області видано свідоцтво про право на спадщину за законом ОСОБА_8 на 1/7 частку житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/7 частку земельної ділянки, яка належала ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 , на підставі державного акту серії ЯА № 262398, розташованої на території Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області, відмовлено у зв`язку з тим, що відповідно до витягу з Державного земельного кадастру від 15.03.2018 року власником земельної ділянки площею 7,3084 га, кадастровий номер :01:002:0322, яка розташована на території Березинської селищної ради Тарутиського району Одеської області є ОСОБА_2 .

ОСОБА_2 в Тарутинській районній державній нотаріальній конторі Головного територіального управління юстиції в Одеської області отримала свідоцтва про право на спадщину на 6/7 часток житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , та 6/7 часток земельної ділянки, яка належала ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 на підставі Державного акту серії ЯА № 262398, розташованої на території Березинської селищної ради Таруиинського району Одеської області, кадастровий номер :01:002:0322.

05.10.2011 року на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом 16 листопада 2005 року, зареєстрованого в реєстрі за № 4163 номер бланку документу НОМЕР_3, ОСОБА_2 отримала у Тарутинській районній державній адміністрації Одеської області новий Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №330087 площею 7,3084 га, яка належала ОСОБА_3 , померлому ІНФОРМАЦІЯ_2 .

23.08.2018 року ОСОБА_1 звернувся з заявою до Тарутинської районної державної нотаріальної контори про видачу йому свідоцтва про право на спадщину до майна померлого, оскільки свідоцтво про право на спадщину на 1/7 частку земельної ділянки (площею 1,0440 га), яка належала померлому, ОСОБА_1 не видавалась. Зазначені обставини позбавляють позивача можливості отримати свідоцтво про право на спадщину, яка складається з 1/7 частки земельної ділянки (площею 1,0440 га), розташованої на території Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області.

15.11.2018 року від третьої особи ПП «Сільськогосподарське підприємство Ніка-Агро» Ніколаєва П .І . надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить в задоволенні позовних вимог відмовити.

Позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, від представника позивача надійшла заява про підтримання позовних вимог та про розгляд справи без їх участі.

Відповідач ОСОБА_2 та її представник в судове засідання не з`явилися, від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи без їх участі.

Відповідач Тарутинська районна державна адміністрація в судове засідання не з`явились, надали заяву про розгляд справи за їх відсутності, заперечень по справі не мають.

Третя особа ПП «Сільськогосподарське підприємство Ніка-Агро» до суду не з`явились, повідомлялись належним чином, причини неявки суду не відомі

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, то відповідно до вимог ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Розглянувши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно зі ст. ст. 15,16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , (а.с.7).

17 грудня 2004 року на підставі розпорядження Тарутинської районної державної адміністрації №371/А-2004 від 15.10.2004 року ОСОБА_3 отримав державний акт серії ЯА № 262398 на право власності на земельну ділянку площею 7,31 га, розташовану на території Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, кадастровий номер :01:002:0322.

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.12).

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина.

ІНФОРМАЦІЯ_3 на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 16 листопада 2005 року, зареєстровано в реєстрі за №4163 номер бланку юридичноо документу ВСЕ №020277 ОСОБА_2 отримала державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №330087 (а.с.20).

Крім того, зазначені обставини підтверджуються: копією Свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с.19), копією витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 7,3084 га кадастровий номер :01:002:0322 від 15.03.2018 року (а.с.21-23), інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборони відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 31.05.2018 р. (а.с.24-25).

Позивач звернувся до державного нотаріуса із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/7 частку земельної діялнки, яка розташована на території Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_3 , але йому було відмовлено у зв`язку з тим, що згідно Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку площею 7,3084 га, кадастровий номер :01:002:0322, яка розташована на території Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області, надану для ведення товарного сільськогосподарського призначення, власником цілої земельної ділянки зазначена ОСОБА_2 (а.с.30).

Згідно копії спадкової справи № 196/05 вбачається, що діти ОСОБА_3 - ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 відмовились від прийняття спадщини на користь їхньої матері ОСОБА_2 (а.с.200-237).

Відповідно до ч. 2 ст. 90 Земельного кодексу України, порушені права власників земельних ділянок підлягають відновленню в порядку, встановленому законом.

Статтею 321 ЦК України встановлено непорушність права власності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Право власності, на земельну ділянку, відповідно до ст. 126 Земельного кодексу України (в редакції, яка була чинною на момент виникнення спірних правовідносин) посвідчується державним актом.

Земельні ділянки, які перебувають у власності чи користуванні громадян або юридичних осіб, відповідно до ч. 5 ст. 116 ЗК України передаються у власність чи користування за рішенням органів виконавчої влади чи органів місцевого самоврядування лише після припинення права власності чи користування ними в порядку, визначеному законом.

Як вбачається із ст. 153 Земельного кодексу України, власник не може бути позбавлений права власності на земельну ділянку, крім випадків, передбачених цим Кодексом та іншими законами України.

Відповідно до ч. 1 ст. 155 Земельного кодексу України, у разі видання органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування акта, яким порушуються права особи щодо володіння, користування чи розпорядження належною їй земельною ділянкою, такий акт визнається недійсним.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав, документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, скасування записів про проведену державну реєстрацію прав, а також у випадку, передбаченому підпунктом «а» пункту 2 частини шостої статті 37 цього, до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Відповідно до правової позиції, яка викладена в постанові Верховного суду України від 22.05.2013 в справі № 6-33цс13, державні акти на право власності на земельні ділянки є документами, що посвідчують право власності й видаються на підставі відповідних рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень. У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватися як зазначені рішення, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки. Визнання недійсними державних актів на право власності вважається законним, належним та окремим способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Відповідно до положень ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 41 Конституції України, ст. 321 ЦК України, ст. 153 ЗК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно зі ст. 78 ЗК України право власності на землю - це право володіти, користуватися і розпоряджатися земельними ділянками.

Згідно ч. 2 ст. 158 ЗК України, виключно судом вирішуються земельні спори з приводу володіння, користування і розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян.

У пункті 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 р. № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» зазначено, що судам підвідомчі справи за заявами, зокрема з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб і визнання недійсними державних актів на право власності та право постійного користування земельними ділянками.

Судом встановлено, що державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 330087, виданий 05.10.2011 на ім`я ОСОБА_2 , підлягає визнанню недійсним, а державна реєстрація скасуванню, оскільки перешкоджають спадкоємцю - позивачу ОСОБА_1 реалізувати своє право на земельну діялнку, яке він отримав в порядку спадкування за законом.

Аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає, що наявні підстави для задоволення позовної заяви ОСОБА_1 про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 89, 142, 264, 265, 268, 272, 273, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Тарутинської районної державної адміністрації Одеської області, третя особа ПП «Сільськогосподарське підприємство» НІКА-АГРО», про визнання недійсним державного акта на право власності на земельну ділянку, скасування державної реєстрації земельної ділянки - задовольнити.

Визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ № 330087, виданий 05.10.2011 на ім`я ОСОБА_2 на земельну ділянку площею 7,3084 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Березинської селищної ради Тарутинського району Одеської області та зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 01306 із кадастровим №:01:002:0322 та скасувати його державну реєстрацію.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Одеського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Тарутинський районний суд Одеської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення суду складено 12 березня 2020 року.

Суддя П.А. Кравченко