Справа № 628/355/20
Провадження № 2/628/352/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року Куп`янський міськрайонний суд Харківської області
в складі: головуючого - судді Коваленко .О.А.
за участю: секретаря Горбашової І.М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження у залі суду в місті Куп`янську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу у зв`язку із порушенням грошового зобов`язання,-
ВСТАНОВИВ:
В лютому 2020 року представник позивача звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення суми боргу у зв`язку із порушенням грошового зобов`язання, вказавши наступне.
19 лютого 2020 року ухвалою судді прийнято до розгляду та відкрито провадження по даній справі.
Позивач в судове засідання не з`явився, його інтереси в суді представляє адвокат Мирось С.В.
Представник позивача адвокат Мирось С.В. в судове засідання не з`явився, надавши заяву про розгляд справи у його відстуність, вимоги позову підтримує та просить їх задовольнити.
Відповідач та його представник адвокат Пекареніна О.М. в судове засідання не з`явились. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи без їх участі, врахувавши правову позицію, викладену у відзиві. Згідно відзиву представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог, у зв`язку з наступним. На теперішній час виконавцем вчиняються активні дії щодо виконання рішення суду про стягнення з нього на користь позивача грошових коштів. Добровільно відповідач не моє можливості виконати рішення суду, так як приватним виконавцем накладено арешт на все його майно. Крім того, відповідач не погоджується ні з розрахунками, які містяться в позовні заяві, ні з позовними вимогами взагалі. Матеріали справи не містять доказів спричинення позивачеві негативних наслідків, не надано належних та допустимих доказів на підтвердження вини відповідача, отже, можна дійти висновку, що в задоволенні позову необхідно відмовити.
Суд, перевіривши матеріали справи, приходить до наступного.
Судом встановлені такі факти і відповідні їм правовідносини.
Судом встановлено, що згідно постанови про відкриття виконавчого провадження від 25 вересня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу Харківської області Попляком В.В. відкрито виконавче провадження № 60159600 з виконання виконавчого листа № 628/4180/15-ц, виданого 03 серпня 2019 року Куп`янським міськрайнним судом Харківської області про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 2234048, 90 грн., судових витрат у розмірі 6090 грн., в всього 2240138,90 грн.(а.с.11-13).
З відомостей про виконавче провадження № 60159600 вбачається, що за період з 25 вересня 2019 року по 12 грудня 2019 року приватним виконавцем було винесено декілька постанов про накладення арешту на майно боржника (а.с.15).
Отже, відповідач має грошове зобов`язання перед позивачем у розмірі 2 234 048, 90 грн.
За змістом положень ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст. 599 ЦК України).
Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Зокрема, статтею 625 ЦК України врегульовано правові наслідки порушення грошового зобов`язання, які мають особливості. Так, відповідно до наведеної норми боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Формулювання ст. 625 ЦК України, коли нарахування процентів тісно пов`язується із застосуванням індексу інфляції, орієнтує на компенсаційний, а не штрафний характер відповідних процентів, а тому 3 % річних не є неустойкою у розумінні положень ст. 549 ЦК України.
Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.
Правовий аналіз положень ст.ст. 526, 599, 611, 625 ЦК України дає підстави для висновку, що наявність судового рішення про стягнення суми боргу за Договором, яке боржник не виконав, не припиняє правовідносин сторін цього Договору, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ст. 625 цього Кодексу, за час прострочення.
Згідно ч.2 ст.509 ЦК України зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Частиною п`ятою статті 11 ЦК України передбачається можливість виникнення цивільних прав та обов`язків з рішення суду. Таким чином, на підставі рішення суду можуть виникати зобов`язання, які залежно від змісту можуть бути грошовими або негрошовими.
За змістом статей 524, 533-535 та 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
З огляду на те, що відповідач порушив грошове зобов`язання, у позивача виникло право на застосування наслідків такого порушення у вигляді стягнення інфляційних втрат і трьох процентів річних відповідно до статті 625 ЦК України.
При цьому у вказаній постанові Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 20 січня 2016 року у справі № 6-2759цс15, що правовідносини, які виникають з приводу виконання судових рішень, врегульовані Законом України «Про виконавче провадження», і до них не можуть застосовуватися норми, що передбачають цивільну-правову відповідальність за невиконання грошового зобов`язання (стаття 625 ЦК України).
Також Велика Палата Верховного Суду відступила від висновку Верховного Суду України, викладеного у постанові від 02 березня 2016 року у справі № 6-2491цс15, за яким дія статті 625 ЦК України поширюється на порушення грошового зобов`язання, яке існувало між сторонами до ухвалення рішення суду, а частина п`ята статті 11 ЦК України не дає підстав для застосування положень статті 625 ЦК України у разі наявності між сторонами деліктних, а не зобов`язальних правовідносин.
Отже, положення статті 625 ЦК України передбачають, що зобов`язання можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів, передбачених законом, а також угод, які не передбачені законом, але йому не суперечать, а в окремих випадках встановлені актами цивільного законодавства цивільні права та обов`язки можуть виникати з деліктного зобов`язання та рішення суду.
13 вересня 2019 року позивачем на адресу відповідача було направлено лист-вимогу про відшкодування заподіяної шкоди у зв`язку із невиконанням судового рішення від 02 серпня 2016 року (а.с.16,17). Проте, матеріали справи не містять належних та допустимих доказів щодо виконання відповідачем вказаного рішення суду.
За розрахунком позивача інфляційні втрати та 3% річних від простроченої суми 2 234048, 90 грн. за період з 22.06.2018 року по 21.01.2020 року становлять: 3 % річних у розмірі 106305, 71 грн.. (3%х579/365х2234048, 90); та інфляційні втрати у розмірі 211 117, 63 грн. (сума боргу х індекс інфляції/100%- сума боргу), що становить : 2234048, 90 х109, 45/100%-2234048, 90=211117, 63 грн.
Загальна сума інфляційних втрат та 3% річних від суми 2234048, 90 грн. за період з 22.06.2018 року по 21.01.2020 року становить 317 423, 34 грн.( 106305, 71 грн. + 211117, 63 грн.).
Проте, суд приходить до висновку про стягнення з відповідача на користь позивача загальної суми інфляційних втрат та 3% річних від суми 2234048, 90 грн. за період з 22.06.2018 року по 21.01.2020 року у розмірі 322835, 51 грн., з яких 3% річних - 106132, 67 грн., та інфляційні витрати у розмірі 216702, 84 грн., виходячи з наступного розрахунку.
Розрахунок 3 % річних: 3% х578(кількість днів прострочення)/365х2234048,90 (сума боргу) =106132, 67 грн.
Таким чином, загальна сума 3 % річних складає 106132, 67 грн.
Таким чином, сума інфляційних збитків за час прострочення виконання грошового зобов`язання становить 216702, 84 грн.
Отже, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме: з відповідача на користь позивача підлягає стягненню за період з 22.06.2018 року по 21.01.2020 року 3 % річних від простроченої суми в розмірі 106132, 67 грн., інфляційні витрати в розмірі 216702, 84 грн.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача також треба стягнути і судові витрати, які складаються з розміру сплаченого судового збору.
Керуючись ст.ст. 2, 12, 13, 77, 81, 89, 263-265 ЦПК України, ст.. ст.. 509, 526, 625 ЦК України, суд,-
УХВАЛИВ :
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення суми боргу у зв`язку із порушенням грошового зобов`язання задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , суму боргу за прострочення виконання грошового зобов`язання починаючи з 22 червня 2018 року по 21 січня 2020 року в загальному розмірі 322 835, 51 грн., з яких 3% річних від простроченої суми боргу в розмірі 106 132, 67 грн., та інфляційних витрат за весь час прострочення у розмірі 216 702, 84 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму сплаченого судового збору у розмірі 3174, 23 грн.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на правничу допомогу у розмірі 19 800, 00 грн.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Куп`янський міськрайонний суд шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги, а особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом 30 днів з дня отримання копії цього рішення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Відповідно до пункту 3 розділу ХІІ «Прикінцевих положень» Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Повний текст рішення складений 02 жовтня 2020 року.
Головуючий Коваленко О.А.