Справа №485/249/20
Провадження № 4-с/485/7/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 березня 2020 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області в складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Шеремет Ю.Є.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Снігурівка скаргу ОСОБА_1 , суб"єкт оскарження: начальник Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Танковська Юлія Володимирівна, стягувач: ОСОБА_2 , про визнання рішення державного виконавця протиправним та зобов"язання вчинити певні дії,

встановив:

26 лютого 2020 року до суду надійшла вказана скарга, в якій заявник просить визнати неправомірною постанову начальника Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Танковської Ю.В. від 05 листопада 2019 року у виконавчому провадженні № 56887421 про звернення стягнення на його заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи в частині звернення стягнення на державну допомогу по безробіттю, що перевищує 50% її розміру, та зобов`язати державного виконавця привести постанову у відповідність до діючого законодавства.

У судове засідання учасники процесу не з`явилися; про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Від представника скаржника ОСОБА_3 надійшла заява про слухання скарги в її та заявника відсутність, скаргу підтримала у повному обсязі (вх. №2027/20-вх. 27.03.2020).

Від стягувача ОСОБА_2 та представника Снігурівського РВ ДВС ГТУЮ у Миколаївській області Танковської Ю.В. заяв не надходило.

Суд перевіривши матеріали скарги, цивільної справи №2-933/09,виконавчого провадження № 56887421, прийшов до таких висновків.

Згідно з ч.1 ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

На примусовому виконанні Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) перебуває виконавче провадження № 56887421 з виконання виконавчого листа №2-933/09, виданого 24 листопада 2009 року на підставі рішення Снігурівського районного суду Миколаївської області про стягнення аліментів з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 на утримання двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/3 частини всіх видів заробітку щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку і до досягнення ними повноліття, починаючи з 21 жовтня 2009 року.

Постановою заступника начальника відділу Козирєвої А.В. від 27 листопада 2009 року відкрито виконавче провадження з примусового виконання вказаного виконавчого листа.

05 листопада 2019 року начальником Снігурівського РВ ДВС у Миколаївській області Танковською Ю.В. винесено постанову про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, а саме звернення стягнення на доходи боржника у центрі зайнятості шляхом відрахування у відповідності до чинного законодавства на користь стягувача у розмірі 70% від доходу боржника до виплати загальної суми боргу 57542,46грн. (п.2 Постанови).

Як вбачається з копії довідки Снігурівської районної філії Миколаївського обласного центру зайнятості від 03 лютого 2020 року №, ОСОБА_1 зареєстрований як безробітний з 21 жовтня 2019 року, його дохід за період з 21 жовтня 2019 року по 31 грудня 2019 року становить 17331,48грн., у тому числі утримані аліменти 11406,92грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Так, статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (далі - Закон) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню рішення на підставі таких виконавчих документів, зокрема, виконавчих листів та наказів, що видаються судами у передбачених законом випадках на підставі судових рішень, рішень третейського суду, рішень міжнародного комерційного арбітражу, рішень іноземних судів та на інших підставах, визначених законом або міжнародним договором України (ст. 3 Закону України ).

Згідно до ст. 10 Закону заходами примусового виконання рішень є, зокрема, звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника.

Приписи ст. 18 Закону закріплюють, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 70 Закону, із заробітної плати боржника може бути утримано за виконавчими документами до погашення у повному обсязі заборгованості: відшкодування шкоди, заподіяної каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю особи, у зв`язку із втратою годувальника, майнової та/або моральної шкоди, завданої кримінальним правопорушенням або іншим суспільно небезпечним діянням, - 50 відсотків; за іншими видами стягнень, якщо інше не передбачено законом, - 20 відсотків.

Згідно з ч. 3 ст. 70 Закону загальний розмір усіх відрахувань під час кожної виплати заробітної плати та інших доходів боржника не може перевищувати 50 відсотків заробітної плати, що має бути виплачена працівнику, у тому числі у разі відрахування за кількома виконавчими документами. Це обмеження не поширюється на відрахування із заробітної плати у разі відбування боржником покарання у виді виправних робіт і стягнення аліментів на неповнолітніх дітей. У таких випадках розмір відрахувань із заробітної плати не може перевищувати 70 відсотків.

Однак, на підтвердження обґрунтованості постанови, зокрема п.2, державним виконавцем не надано доказів того, що боржник ОСОБА_1 відбуває покарання у виді виправних робіт, що було б підставою для визначення відрахування із допомоги по безробіттю, яка нараховуються останньому Снігурівською районною філією Миколаївського обласного центру зайнятості, у розмірі 70%.

За таких обставин, суд вважає доведеним, що інтереси та права боржника були порушені, оскільки державний виконавець в ході виконавчого провадження визначив відсоток здійснення відрахувань із доходів останнього у розмірі 70% без відповідних на те правових підстав.

Згідно з ч. 2 ст. 451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

З огляду на викладене приходжу до висновку, що вимоги скарги є обґрунтованими та підлягають до задоволенню.

Керуючись ст.ст.447-451 ЦПК України, суд

постановив:

Скаргу ОСОБА_1 , суб"єкт оскарження: начальник Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Танковська Юлія Володимирівна, стягувач: ОСОБА_2 , про визнання рішення державного виконавця протиправним та зобов"язання вчинити певні дії, - задовільнити.

Визнати постанову начальника Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Танковської Ю.В. від 05 листопада 2019 року у виконавчому провадженні № 56887421 про звернення стягнення на доходи боржника ОСОБА_1 в частині визначення відрахувань у розмірі 70% - неправомірною.

Зобов`язати начальника Снігурівського районного відділу державної виконавчої служби Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Танковську Ю.В. повторно визначити розмір відрахувань доходів боржника ОСОБА_1 на користь стягувача ОСОБА_2 у відповідності до ч.2 ст.70 Закону України "Про виконавче провадження".

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду через Снігурівський районний суд Миколаївської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складання, шляхом подання апеляційної скарги.

Дата складання ухвали 27.03.2020.

Суддя