Справа № 347/145/18
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2020 м.Косів

Косівський районний суд Івано-Франківської області у складі:

головуючої судді: Крилюк М.І.,

секретаря: Лазорик Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Косів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Григорчук Зореслава Романівна про визнання заповіту недійсним. За позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про повернення до первісного стану сторін договору, що визнано судом недійсним та стягнення компенсації за безпідставно набуте майно,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог: приватний нотаріус Косівського районного нотаріального округу Івано-Франківської області Григорчук Зореслава Романівна про визнання заповіту недійсним. А також ОСОБА_3 звернувся в суд із позовом до ОСОБА_2 про повернення до первісного стану сторін договору, що визнано судом недійсним та стягнення компенсації за безпідставно набуте майно.

Ухвалою Косівського районного суду від 12.12.2019р. по даній справі було призначено посмертну судово-психіатричну експертизу, яка згідно листа від 27.12.2019р. не була проведена.

Сторони в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не відомі.

Суд вивчивши матеріали справи вважає, що з метою повного та всебічного розгляду даної справи по суті слід призначити проведення посмертної судово-психіатричної експертизи.

Як встановлено п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України « Про судову практику розгляду справ про визнання правочинів недійсними» від 06.11.2009 року №9 та пункті 18 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30.05.2008 року № 7 роз`яснено, що правила ст.225 ЦК України поширюються на ті випадки , коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) не могла керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо). Для визначення наявності такого стану на момент укладення правочину суд відповідно до ст.105 ЦПК України (статті 145 ЦПК України в редакції Закону, чинній до 15.12.2017 року) зобов`язаний призначити судово-психіатричну експертизу за клопотанням хоча б однієї зі сторін. Справи про визнання правочину не дійсним із цих підстав вирішуються з урахуванням як висновку судово-психіатричної експертизи, так і інших доказів.

Положеннями ч. 1 ст. 103 ЦПК України передбачено, що суд призначає експертизу у справі за сукупності таких умов: для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо; сторонами (стороною)не надані відповідні висновки експертів із цих самих питань або висновки експертів викликають сумніви щодо їх правильності.

Згідно з ч.2 ст. 1257 ЦК України за позовом заінтересованої особи суд визнає заповіт недійсним, якщо буде встановлено, що волевиявлення заповідача не було вільним і не відповідало його волі.

До матеріалів справи Позивачем було долучено копію заповіту посвідченого Приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Григорчук Зореславою Романівною, від 24 листопада 2015 року, який зареєстрований в реєстрі під № 640 .

Копією амбулаторної картки Кутської міської поліклініки Косівського району відносно ОСОБА_4 , також довідкою Кутської міської лікарні від 07.12.2015 року № 248 підтверджується той факт, що позивачка часто хворіла та потребувала стороннього догляду.

Окрім цього, довідкою виданою Косівським територіальним центром соціального обслуговування (надання соціальних послуг) Косівської РДА від 09.02.2016 року №119 підтверджується той факт, що ОСОБА_4 дійсно знаходилася на обслуговуванні у відділенні соціальної допомоги вдома з 09.11.2015 року.

Відповідно до ч.1 ст. 225 ЦК України правочин, який дієздатна фізична особа вчинила у момент, коли вона не усвідомлювала значення своїх дій та (або) не могла керувати ними, може бути визнаний судом недійсним за позовом цієї особи, а у разі її смерті за позовом інших осіб, чиї права або інтереси порушені. Згідно з роз`ясненнями , які містяться у п.16 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» від 06 листопада 2009 року №9 правила ст.225 ЦК поширюються на ті випадки, коли фізичну особу не визнано недієздатною, однак у момент вчинення правочину особа перебувала в такому стані, коли вона не могла усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними (тимчасовий психічний розлад, нервове потрясіння тощо).

При розгляді справ за позовами про визнання недійсними заповітів на підставі ст.225, ч.2 ст.1257 ЦК України суд відповідно до ст.105 ЦПК України за клопотанням хоча б однієї зі сторін зобов`язаний призначити посмертну судову-психіатричну експертизу. Висновок такої експертизи має стосуватися стану особи саме на момент вчинення правочину .

Отже, станом на момент посвідчення, Приватним нотаріусом Косівського районного нотаріального округу Григорчук Зореславою Романівною, оспорюваного ОСОБА_5 , ОСОБА_4 на думку Позивача перебувала в такому стані, коли не могла усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними.

Стаття 225 ЦК України встановлює необхідність з`ясування психічного стану дієздатної особи у конкретний час - момент вчинення правочину.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку про доцільність задоволення клопотання представника позивача та призначення посмертної судової психіатричної експертизи.

Попередити експертів про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384 , 385 КК України.

Витрати за проведення у справі судово-психіатричної експертизи слід покласти на Позивача ОСОБА_1 .

Роз`яснити сторонам зміст ст. 109 ЦПК України, якою передбачено, у разі ухилення особи, яка бере участь у справі, від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

На час проведення експертизи провадження в справі слід зупинити.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст.103, 116 ЦПК України, суд-

у х в а л и в :

Призначити у даній справі посмертну судово-психіатричну експертизу, проведення якої доручити експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи (вулиця Кирилівська, 103А, Київ, 04080 ) та попередити експерта про кримінальну відповідальність за ст. ст. 384 , 385 КК України .

На вирішення експертизи поставити запитання:

1. Чи мала ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , захворювання, які призводять до психічних порушень, які суттєво впливають на життєдіяльність людини, її психологічне ставлення до оточуючого та здатність розуміти значення своїх дій?

2. В якому психічному стані знаходилась ОСОБА_4 в момент посвідчення заповіту від 24.11.2015 року?

3. Чи міг вплинути психічний стан ОСОБА_4 на посвідчення заповіту від 24.11.2015 року на правильність сприйняття фактів, що мають значення для укладення заповіту?

4. Чи могла ОСОБА_4 на час посвідчення заповіту від 24.11.2015 р в силу свого стану здоров`я і віку правильно розуміти та усвідомлювати значення своїх дій, їх наслідки та керувати ними?

На час проведення судово-психіатричної експертизи провадження у справі зупинити.

Витрати за проведення у справі судово-психіатричної експертизи покласти на Позивача ОСОБА_1 .

Зобов`язати позивача в справі ОСОБА_1 представити всі необхідні документи експертам Київського міського центру судово-психіатричної експертизи, для проведення призначеної експертизи.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Косівський районний суд до Івано-Франківського апеляційного суду .

Суддя: М.І. Крилюк