Головуючий суду 1 інстанції - Луньова Д.Ю.
Доповідач -Коновалова В.А.
Справа № 415/924/20
ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
29 вересня 2020 року м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Луганської В.М.,
за участю секретаря судового засідання Пономарьової В.С.,
учасники справи:
відповідач Лисичанська міська рада Луганської області, правонаступником якої є військово-цивільна адміністрація міста Лисичанськ Луганської області,
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Комунальне некомерційне підприємство Лисичанської міської ради Луганської області «Міська стоматологічна поліклініка»
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу
за апеляційною скаргою Лисичанської міської ради Луганської області
на рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 17 червня 2020 року, ухвалене у складі судді Луньової Д.Ю. в м. Лисичанськ Луганської області,
за позовом ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради Луганської області, правонаступником якої є військово-цивільна адміністрація міста Лисичанськ Луганської області,про визнання протиправними і скасування пунктів рішення Лисичанської міської ради Луганської області, визнання трудових відносин продовженими, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Комунальне некомерційне підприємство Лисичанської міської ради Луганської області «Міська стоматологічна поліклініка»,
Короткий зміст позовних вимог
У лютому 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Лисичанської міської ради Луганської області про визнання протиправними і скасування пунктів рішення Лисичанської міської ради Луганської області, визнання трудових відносин продовженими, в обґрунтування якого зазначив, що пунктом 5 рішення Лисичанської міської ради Луганської області «Про організаційні заходи з питань діяльності КНП «Міська стоматологічна поліклініка» № 83/1190 від 23 січня 2020 року покладено виконання обов`язків керівника Комунального некомерційного підприємства Лисичанської міської ради Луганської області «Міська стоматологічна поліклініка» на головного лікаря ОСОБА_2 до призначення керівника підприємства за результатами конкурсу. Пунктом 6 зазначеного рішення було доручено відділу охорони здоров`я Лисичанської міської ради оголосити конкурс на посаду керівника комунального некомерційного підприємства Лисичанської міської ради Луганської області «Міська стоматологічна поліклініка» протягом трьох робочих днів з моменту виникнення вакантної посади.
Вважає, що вказаним рішенням Лисичанська міська рада Луганської області порушила трудові права позивача, оскільки відповідно до рішення відповідача відбулося припинення Лисичанської комунальної лікувально-профілактичної установи Міська стоматологічна поліклініка шляхом перетворення в юридичну особуКомунальне некомерційне підприємство Лисичанської міської ради Луганської області «Міська стоматологічна поліклініка», до якої перейшли всі права та обов`язки ліквідованої установи. Тому трудові відносини у відповідності до положень ст.36 КЗпП України повинні бути продовженими, а відповідач у своєму рішенні поклав на позивача виконання обов`язків керівника перетвореного підприємства і оголосив конкурс на посаду його керівника, тоді як, на думку позивача, посада керівника не є вакантною, оскільки трудові відносини позивача є продовженими з перетвореним підприємством, а покладання на нього виконання обов`язків керівника вважає протиправним та незаконним.
Позивач просив суд визнати протиправними та скасувати п.5 і п.6 рішення Лисичанської міської ради Луганської області «Про організаційні заходи з питань діяльності Комунального некомерційного підприємства «Міська стоматологічна поліклініка» № 83/1190 від 23 січня 2020 року, визнати дії відповідача протиправними та такими, що порушили його трудові права, визнати трудові відносини ОСОБА_1 після реорганізації продовженими на посаді керівника Комунального некомерційного підприємства Лисичанської міської ради Луганської області «Міська стоматологічна поліклініка».
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Ухвалою Лисичанського міського суду Луганської області від 21 лютого 2020 року роз`єднано позовні вимоги ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради Луганської області про визнання протиправними і скасування пункту 5 рішення Лисичанської міської ради Луганської області № 83/1190 від 23 січня 2020 року.
Рішенням Лисичанського міського суду Луганської області від 17 червня 2020 року позов ОСОБА_1 до Лисичанської міської ради Луганської області про визнання протиправними і скасування пункту рішення Лисичанської міської ради Луганської області, визнання трудових відносин продовженими, задоволено. Вирішено питання про судові витрати.

Суд першої інстанції обґрунтував рішення тим, що Лисичанська комунальна лікувально-профілактична установа «Міська стоматологічна поліклініка», з якою перебував у трудових відносинах позивач, була перетворена, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зроблено запис 29 січня 2020 року. Позивач не був звільнений з посади керівника підприємства, яку він займав до перетворення, а тому його трудові відносини є продовженими. Твердження відповідача про те, що трудові відносини ОСОБА_1 як керівника автоматично припинені через перетворення підприємства та відсутності посади головного лікаря не відповідають Закону, а зміна назви посади не є тотожним скороченню цієї посади.

Тому, суд першої інстанції дійшов висновку, що покладання на позивача обов`язків виконуючого обов`язків керівника перетвореного підприємства є таким, що не відповідають вимогам Закону, а саме ч.4 ст.36 КЗпП України та порушує трудові права позивача.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі Лисичанська міська рада Луганської області просить скасувати рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 17 червня 2020 року та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволені позовних вимог ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ

(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апеляційна скарга мотивована тим, що при прийнятті рішення «Про організаційні заходи з питань діяльності КНП «Міська стоматологічна поліклініка» від 23 січня 2020 року № 83/1190 відповідачем враховано Методичні рекомендації з питань перетворення закладів охорони здоров`я з бюджетних установ у комунальні некомерційні підприємства, схвалені робочою групою з питань реформи фінансування сфери охорони здоров`я України від 14 лютого 2018 року. Керівник комунального підприємства у сфері охорони здоров`я призначається на посаду виключно за результатами конкурсу.

Також, на думку відповідача, судом не враховано, що відповідно до пункту 2 наказу Міністерства охорони здоров`я України від 31 жовтня 2018 року № 1977 «Про внесення змін до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 78 «Охорона здоров`я» особи, призначені на посади керівників у сфері охорони здоров`я до набрання чинності цим наказом (01 січня 2019 року), продовжують виконувати свої обов`язки до проведення нових конкурсів. Позивач до створення Комунального некомерційного підприємства Лисичанської міської ради Луганської області «Міська стоматологічна поліклініка» обіймав посаду, яка не є тотожною посаді генерального директора. Твердження позивача, що у нього діє безстроковий договір, а посада Генерального директора не є вакантною, не відповідають дійсності.

Додатково відповідач зазначає, що судом не враховано, що покладення виконання обов`язків керівника за своєю правовою природою є тимчасовим заходом, який передбачає виконання обов`язків керівника даного підприємства в обмежений у часі термін, а саме до моменту призначення органом управління на цю посаду керівника підприємства та укладення з ним відповідного контракту.

(2) Позиція інших учасників справи

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 зазначає, що наведені відповідачем в апеляційній скарзі підстави для скасування рішення суду першої інстанції не відповідають дійсності, а саме апеляційна скарга Лисичанської міської ради Луганської області не містить жодного належного обґрунтування порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, чи інших доводів, які б надавали підстави дійти висновків про незаконність судового рішення, та як наслідок необхідності його зміни чи скасування апеляційним судом.

Посилається на безпідставність тверджень відповідача, що судом при прийнятті оскаржуваного рішення не було враховано Методичні рекомендації з питань перетворення закладів охорони здоров`я з бюджетних установ у комунальні не комерційні підприємства, схвалені робочою групою з питань реформи фінансування сфери охорони здоров`я України від 14 лютого 2018 року, оскільки методичні рекомендації не є нормативним документом.

Помилковими є доводи відповідача про те, що судом першої інстанції не враховано п. 2 наказу Міністерства охорони здоров`я «Про внесення змін до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників. Випуск 78 «Охорони здоров`я» про проведення конкурсу, оскільки конкурс проводиться у разі наявності вакантної посади, а відповідач не мав підстав для припинення трудових відносин з позивачем.

Рішенням Лисичанської міської ради «Про припинення комунального закладу охорони здоров`я» № 61/921 від 01 березня 2019 року припинено юридичну особу -Лисичанська комунальна лікувально-профілактична установа «Міська стоматологічна поліклініка» шляхом перетворення в юридичну особу Комунальне некомерційне підприємство Лисичанської міської ради Луганської області «Міська стоматологічна поліклініка» з передачею всього майна, прав та обов`язків правонаступнику, тому у відповідності до частини 4 статті 36 КЗпП України дія трудового договору з позивачем продовжується.

ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнали, надали пояснення аналогічні викладеним у відзиві на апеляційну скаргу.

Представник військово-цивільної адміністрації міста Лисичанськ Луганської області в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином і в установленому законом порядку, надав заяву про розгляд справи без участі представника відповідача.

Представник Комунального некомерційного підприємства Лисичанської міської ради Луганської області «Міська стоматологічна поліклініка» в судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином і в установленому законом порядку, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення і у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України його неявка не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення позивача та його представника, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Ухвалою Луганського апеляційного суду від 17 вересня 2020 року залучено військово-цивільну адміністрацію міста Лисичанськ Луганської області до участі у цій справі, як правонаступника прав та обов`язків Лисичанської міської ради Луганської області.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції виходив із того, що Лисичанська комунальна лікувально-профілактична установа «Міська стоматологічна поліклініка», була припинена шляхом перетворення в юридичну особу Комунальне некомерційне підприємство Лисичанської міської ради Луганської області «Міська стоматологічна поліклініка» з передачею всього майна, прав та обов`язків правонаступнику, про що в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань зроблено запис 29 січня 2020 року. Позивач не був звільнений з посади керівника підприємства, яку він займав до перетворення, а тому його трудові відносини є продовженими. Твердження відповідача про те, що трудові відносини ОСОБА_1 як керівника автоматично припинені через перетворення підприємства та відсутності посади головного лікаря не відповідають Закону, а зміна назви посади не є тотожним скороченню цієї посади.

Тому, суд першої інстанції дійшов висновку, що покладання на позивача обов`язків виконуючого обов`язків керівника перетвореного підприємства є таким, що не відповідають вимогам Закону, а саме ч. 4 ст. 36 КЗпП України та порушує трудові права позивача.

Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі апеляційний суд вважає, що рішення суду відповідає вимогам закону та обставинам справи.

Відповідно до частини першої статті 104 ЦК України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації. У разі реорганізації юридичних осіб майно, права та обов`язки переходять до правонаступників.

Юридична особа є такою, що припинилася, з дня внесення до єдиного державного реєстру запису про її припинення (ч. 5 статті 104 ЦК України).

Статтею 108 ЦК України передбачено, що перетворенням юридичної особи є зміна її організаційно-правової форми. У разі перетворення до нової юридичної особи переходять усе майно, усі права та обов`язки попередньої юридичної особи.

Судом встановлено, що рішенням Лисичанської міської ради «Про припинення комунального закладу охорони здоров`я» № 61/921 від 01 березня 2019 року припинено юридичну особу - Лисичанська комунальна лікувально-профілактична установа «Міська стоматологічна поліклініка» шляхом перетворення в юридичну особу Комунальне некомерційне підприємство Лисичанської міської ради Луганської області «Міська стоматологічна поліклініка» з передачею всього майна, прав та обов`язків правонаступнику.

Згідно з відомостями, які містяться у витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань 29 січня 2020 року внесено запис про державну реєстрацію припинення юридичної особи Лисичанська комунальна лікувально-профілактична установа «Міська стоматологічна поліклініка» 7.

29 січня 2020 року внесено запис до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань про державну реєстрацію юридичної особи Комунальне некомерційне підприємство Лисичанської міської ради Луганської області «Міська стоматологічна поліклініка» 7, яка є правонаступником Лисичанської комунальної лікувально-профілактичної установи Міська стоматологічна поліклініка.

Зазначені обставини свідчать про те, що у зв`язку зі зміною організаційно-правової форми відбулося перетворення Лисичанської комунальної лікувально-профілактичної установи Міська стоматологічна поліклініка у Комунальне некомерційне підприємство Лисичанської міської ради Луганської області «Міська стоматологічна поліклініка», до якого як правонаступника перешли усі права та обов`язки.

Статтею 43 Конституції України передбачено, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Згідно статті 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати працівникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Особливою формою трудового договору є контракт, в якому строк його дії, права, обов`язки і відповідальність сторін (в тому числі матеріальна), умови матеріального забезпечення та організації праці працівника, умови розірвання договору, в тому числі дострокового, можуть встановлюватися угодою сторін. Сфера застосування контракту визначається законами України.

Відповідно до частити четвертої статті 36 КЗпП України у разі зміни власника підприємства, а також у разі його реорганізації (злиття, приєднання, поділу, виділення, перетворення) дія трудового договору працівника продовжується. Припинення трудового договору з ініціативи власника або уповноваженого ним органу можливе лише у разі скорочення чисельності або штату працівників (пункт 1 частини першої статті 40).

Рішенням Лисичанської міської ради «Про організаційні заходи з питань діяльності КНП «Міська стоматологічна поліклініка» № 83/1190 від 23 січня 2020 року затверджено передавальний акт Лисичанської комунальної лікувально-профілактичної установи міська стоматологічна поліклініка, визначено Комунальне некомерційне підприємство Лисичанської міської ради Луганської області «Міська стоматологічна поліклініка» правонаступником прав та обов`язків Лисичанської комунальної лікувально-профілактичної установи міська стоматологічна поліклініка, та пунктом п`ятим покладено

виконання обов`язків керівника Комунального некомерційного підприємства Лисичанської міської ради Луганської області «Міська стоматологічна поліклініка» на головного лікаря ОСОБА_2 до призначення керівника підприємства за результатами конкурсу.

Судом встановлено, що завідуючого другим відділенням стоматологічної поліклініки ОСОБА_1 наказом Головного лікаря Територіально-медичного об`єднання м. Лисичанська призначено головним лікарем стоматологічної поліклініки з 07 грудня 1998 року, на підставі якого в трудовій книжці, виданої на ім`я ОСОБА_1 , під номером 6 зроблено відповідний запис; також, в трудовій книжці позивача міститься під номером 8 запис «Лисичанська комунальна лікувально-профілактична установа "Міська стоматологічна поліклініка" з 29 січня 2020 року реорганізована шляхом перетворення в Комунальне некомерційне підприємство Лисичанської міської ради Луганської області «Міська стоматологічна поліклініка», запис внесено на підставі Рішення Лисичанської міської ради Луганської області № 83/1190 від 23 січня 2020 року.

Наказом Комунального некомерційного підприємства Лисичанської міської ради Луганської області «Міська стоматологічна поліклініка» «Про організаційні заходи у зв`язку з реорганізацією Лисичанської КЛПУ Міська стоматологічна поліклініка № 2/4 від 30 січня 2020 року визнано накази з кадрових питань, видані в Лисичанській КЛПУ Міська стоматологічна поліклініка до 29 січня 2020 року, чинними та такими що продовжують дію; інспектору кадрів внести запити до трудових книжок працівників про реорганізацію шляхом перетворення Лисичанської КЛПУ Міська стоматологічна поліклініка в Комунальне некомерційне підприємство Лисичанської міської ради Луганської області «Міська стоматологічна поліклініка».

Враховуючи те, що відбувалось перетворення Лисичанської комунальної лікувально-профілактичної установи Міська стоматологічна поліклініка у Комунальне некомерційне підприємство Лисичанської міської ради Луганської області «Міська стоматологічна поліклініка», а на час такого перетворення трудовий договір, який було укладено 07 грудня 1998 року з ОСОБА_1 , був чинний і не припиненим, тому такий мав бути продовжений з останнім в силу приписів частини четвертої статті 36 КЗпП України.

Ураховуючи те, що Лисичанська комунальна лікувально-профілактична установа Міська стоматологічна поліклініка,з якою позивач перебував у трудових відносинах, була перетворена 29 січня 2020 року, позивач не був звільнений з посади керівника, цієї установи, яку він обіймав до перетворення, тому колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що покладання на позивача обов`язків виконуючого обов`язків керівника перетвореної установи є таким, що не відповідає положенням п. 4 ст. 36 КЗпП України та порушує трудові права позивача і у зв`язку з цим пункт 5 рішення Лисичанської міської ради «Про організаційні заходи з питань діяльності КНП «Міська стоматологічна поліклініка» № 83/1190 від 23 січня 2020 року слід визнати протиправнім та скасувати.

Доводи апеляційної скарги про те, що при прийнятті рішення «Про організаційні заходи з питань діяльності КНП «Міська стоматологічна поліклініка» від 23 січня 2020 року №83/1190 відповідачем враховувались Методичні рекомендації з питань перетворення закладів охорони здоров`я з бюджетних установ у комунальні некомерційні підприємства, схвалені робочою групою з питань реформи фінансування сфери охорони здоров`я України від 14 лютого 2018 року, а саме якщо в процесі перетворення власник (відповідна рада) прийняв рішення про припинення трудових відносин із керівником закладу охорони здоров`я, то призначення нового керівника має відбуватися з урахуванням особливостей визначених Основами законодавства України про охорону здоров`я та підзаконними нормативними актами які регулюють ці питання не заслуговують на увагу, з огляду на таке.

Вказані рекомендації щодо призначення нового керівника, у разі перетворення закладу охорони здоров`я, застосовуються до правовідносин у яких відповідна рада прийняла рішення про припинення трудових відносин з керівником закладу охорони здоров`я.

Як вбачається із матеріалів справи, Лисичанською міською радою в процесі перетворення Лисичанської комунальної лікувально-профілактичної установи Міська стоматологічна поліклініка рішенняпро припинення з позивачем трудових відносин не приймалося, позивач не був звільнений з посади керівника, тому Методичні рекомендації з питань перетворення закладів охорони здоров`я з бюджетних установ у комунальні некомерційні підприємства, схвалені робочою групою з питань реформи фінансування сфери охорони здоров`я України від 14 лютого 2018 року не підлягають застосуванню до правовідносини, які виникли у даній справи.

Згідно статті 16 Закону України «Основи законодавства України про охорону здоров`я» керівники державних та комунальних закладів охорони здоров`я призначаються на посаду уповноваженим виконавчим органом управління власника закладу охорони здоров`я на конкурсній основі шляхом укладання з ними контракту на строк від трьох до п`яти років. Порядок проведення конкурсу на зайняття посади керівника державного, комунального закладу охорони здоров`я та порядок укладання контракту з керівником державного, комунального закладу охорони здоров`я, а також типова форма такого контракту затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1094 від 27 грудня 2017 року затверджено Порядок проведення конкурсу на зайняття посади керівника державного, комунального закладу охорони здоров`я.

Пунктом 4 Порядку проведення конкурсу на зайняття посади керівника державного, комунального закладу охорони здоров`я передбачено, що підставою для проведення конкурсу є рішення органу управління, яке приймається протягом трьох робочих днів з моменту виникнення вакантної посади.

Відповідно до пункту 6 зазначеного Порядку орган управління тимчасово (з дня виникнення вакантної посади до призначення керівника закладу за результатами конкурсу) покладає виконання обов`язків керівника закладу на особу з числа штатних працівників закладу або призначає виконуючого обов`язки з числа інших осіб на строк, що не перевищує два місяці.

Аналіз зазначеної норми права дає підстави для висновку про те, що проведення конкурсу на заняття посади керівника комунального закладу охорони здоров`я може мати місце лише у разі наявності вакантної посади.

Як зазначалося вище, відбувалось перетворення Лисичанської комунальної лікувально-профілактичної установи Міська стоматологічна поліклініка у Комунальне некомерційне підприємство Лисичанської міської ради Луганської області «Міська стоматологічна поліклініка», а на час такого перетворення трудовий договір, який було укладено 07 грудня 1998 року з ОСОБА_1 , був чинний і не припиненим, тому такий мав бути продовжений з останнім в силу приписів частини четвертої статті 36 КЗпП України. Також позивач не був звільнений з посади керівника установи, яку він обіймав до перетворення.

Отже, перетворення Лисичанської комунальної лікувально-профілактичної установи Міська стоматологічна поліклініка не є підставою для проведення конкурсу, оскільки посада керівника юридичної особи не є вакантною.

Твердження відповідача про те, що позивач до створення Комунального некомерційного підприємства Лисичанської міської ради Луганської області «Міська стоматологічна поліклініка» обіймав посаду, яка не є тотожною посаді генерального директора є безпідставними.

Відповідно до Довідника кваліфікаційних характеристик професій працівників № 78 «Охорона здоров`я», затвердженого наказом МОЗ України № 117 від 29.03.2002 з випуску виключено кваліфікаційні характеристики посади головний лікар тільки для нових призначень після 1 січня 2019 року.

Згідно вимог національного класифікатору професій України, затвердженого наказом Держспоживстандарту України № 327 від 28.07.2010 року головний лікар і генеральний директор є однією посадою, яка зазначається під кодом 1210.1 керівник підприємства, установи, організації) охорони здоров`я (генеральний директор, директор, головний лікар та ін.)

Згідно зі статтею 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідачем не надано доказів, як то передбачено статтею 81 ЦПК України і є його процесуальним обов`язком, що завдання та обов`язки генерального директора Комунального некомерційного підприємства Лисичанської міської ради Луганської області «Міська стоматологічна поліклініка» значно ширші ніж завдання та обов`язки головного лікаря Лисичанської комунальної лікувально-профілактичної установи Міська стоматологічна поліклініка, суд же відповідно до вимог частини 1 статті 13 ЦПК України розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Доводи апеляційної скарги про те, що ухвалюючи рішення, суд першої інстанції не врахував висновку, викладено в постанові Верховного Суду від 14 квітня 2020 року у справі № 415/4193/19, що покладання виконання обов`язків керівника за своєю правовою природою є тимчасовим заходом, який передбачає виконання обов`язків керівника даного підприємства в обмежений у часі термін, а саме до моменту призначення органом управління на цю посаду керівника підприємства та укладення з ним відповідного контракту не заслуговують на увагу з наступних підстав.

Верховний Суд в постанові від 14 квітня 2020 року в справі № 415/4193/19, на яку посилається заявник, залишив без змін рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 17 вересня 2019 року та постанову Луганського апеляційного суду від 13 січня 2020 року, погодившись із висновком, що покладення виконання обов`язків керівника за своєю правовою природою є тимчасовим заходом, який передбачає виконання обов`язків керівника даного підприємства в обмежений у часі термін, а саме до моменту призначення органом управління на цю посаду керівника підприємства та укладення з ним відповідного контракту, з огляду на те, що основним місцем роботи ОСОБА_1 була посада завідувача відділом комісійних судово-медичних експертиз ЛОБСМЕ, а обов`язки начальника ЛОБСМЕ він виконував тимчасово. ОСОБА_1 не було звільнено з роботи, він залишився працювати на посаді завідувача відділом комісійних судово-медичних експертиз з посадовим окладом згідно з штатним розписом. Увільнення від виконання обов`язків начальника ЛОБСМЕ не є звільненням у розумінні КЗпП України, тому відсутнє порушення положень трудового законодавства у спірних правовідносинах.

Отже, правовідносини не є подібними із правовідносинами у даній справі, оскільки встановлено різні фактичні обставини.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Щодо суті апеляційної скарги

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат

Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 367, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, 384 ЦПК України, Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Лисичанської міської ради Луганської області, правонаступником якої є військово-цивільна адміністрація міста Лисичанськ Луганської області залишити без задоволення.

Рішення Лисичанського міського суду Луганської області від 17 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 02 жовтня 2020 року.

Головуючий В.А. Коновалова

Судді О.Ю. Карташов

В.М. Луганська