Справа 206/2082/20
Провадження 2/206/694/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Кушнірчука Р.О.,

при секретареві Ільїній І.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощенного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини,-

за участю:

представника позивача адвоката Чорної Н.В.,

представника відповідача адвоката Сидоренка Р.В.,

представника управління служби у справах дітей при органі опіки та піклування Самарської районної у м. Дніпрі ради Тищенко О.М.,

ВСТАНОВИВ:

13 травня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини. В обґрунтування вказаного позову зазначено, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 04 березня 2011 року, який було розірвано рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2016 року. Від даного шлюбу вони мають спільну малолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з позивачем та знаходиться на її повному утриманні. З 2018 року відповідач припинив надавати будь-яку матеріальну допомогу на утримання дитини, хоча має таку можливість, оскільки працює та має стабільний заробіток. На підставі викладеного, уточнивши в подальшому позовні вимоги, просила суд стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), однак не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 13 травня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Не погодившись з вказаним позовом відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив на позовну заяву ОСОБА_1 , в якому зазначив, що проти заявлених позовних вимог заперечує у повному обсязі, оскільки вважає їх необґрунтованими. Також зазначив, що їхня спільна дитина з позивачем ОСОБА_4 , мешкає з ним за адресою: АДРЕСА_1 , а тому позивач не має права на отримання аліментів на утримання дитини. На підставі викладеного, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

В свою чергу ОСОБА_1 подала до суду відповідь на відзив, в якому зазначила, що твердження відповідача про те, що він разом з їхньою спільною дитиною мешкає за адресою: АДРЕСА_1 є неправдивим, оскільки відповідач фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 . З 2014 року по вересень 2019 року вона разом із донькою мешкала у своєї бабусі за адресою: АДРЕСА_3 . З 05 вересня 2019 року вони з донькою почали проживати в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_4 , де і проживають до теперішнього часу. В той же час, за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстрований, але фактично не проживає відповідач, постійно проживають батьки відповідача і ОСОБА_4 інколи відвідує своїх бабусю з дідусем у вихідні дні. Однак, дитина не мешкає постійно за вказаною адресою та не перебуває на утриманні відповідача. Крім того, відповідач не приймає участі не тільки у матеріальному забезпеченні дитини, а й взагалі не приділяє їй жодної уваги. Відповідач жодного разу не відреагував на її прохання забрати доньку зі школи, коли вона працювала, в зв`язку з чим вона вимушена була звертатися до своїх бабусі та тітки.

Не погодившись із обставинами, викладеними у відповіді на відзив, відповідач ОСОБА_2 подав до суду заперечення на відповідь на відзив, в якому наполягав на тому, що дитина проживає разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 та просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 у повному обсязі.

Ухвалою суду від 27 травня 2020 року відкрито провадження у справі та призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою суду від 07 вересня 2020 року зобов`язано Орган опіки та піклування виконавчого комітету Самарської районної у місті Дніпрі ради та Управління-службу у справах дітей при органі опіки та піклування виконавчого комітету Самарської районної у місті Дніпрі ради забезпечити явку своїх представників для участі у судовому засіданні під час надання пояснень самою малолітньою ОСОБА_3 .

В судовому засіданні позивач та її представник уточнені позовні вимоги підтримали у повному обсязі та просили суд їх задовольнити. Зокрема, позивач ОСОБА_1 суду пояснила, що після розлучення у них з відповідачем була домовленість щодо участі кожного з батьків у матеріальному забезпеченні дитини, проте коли донька пішла до другого класу, тобто з 2018 року відповідач перестав надавати матеріальну допомогу. На теперішній час дитина постійно проживає разом із нею в орендованій квартирі за адресою: АДРЕСА_4 . Вона працює в магазині одягу консультантом та отримує заробітну плату у розмірі 6000-7000 грн. на місяць. Відповідач взагалі не приймає участі в житті дитини, не ходив на перше вересня до школи, знає про витрати на навчання, зошити, шкільні фонди, тощо, проте грошової допомоги на все це не надає.

Відповідач та його представник у судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_1 не визнали у повному обсязі та просили суд відмовити у їх задоволенні. Обставини, викладені у відзиві на позовну заяву та запереченні на відповідь на відзив підтримали. Зокрема відповідач ОСОБА_2 суду пояснив, що дитина в основному проживає разом із ним, до матері їздить 2-4 рази на тиждень. Також пояснив, що він є військовослужбовцем, його дохід складає 13400 грн. на місяць. На перше вересня до школи він дійсно не ходив, оскільки в серпні дитина повернулася з моря та позивач заборонила їй приїздити до нього та спілкуватися з ним. До школи дитина була готова та мала усі необхідні речі. Також зазначив, що він мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , а за адресою: АДРЕСА_2 мешкає його знайома і він там іноді ночує.

Також, у судовому засіданні за клопотанням сторін було допитано свідків ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 .

Свідок ОСОБА_5 суду пояснила, що вона є рідною тіткою позивача. ОСОБА_11 (позивач) разом з донькою ОСОБА_4 мешкають в орендованій квартирі з моменту розлучення з відповідачем. Позивач з дитиною часто приїздять до неї у гості, також дитина була у неї в гостях під час карантину. Їй відомо, що батьки відповідача (дід та баба дитини) беруть ОСОБА_4 на вихідні.

Свідок ОСОБА_6 суду пояснила, що позивач її онука. Дитина постійно проживає разом із матір`ю. Вона часто бувала в гостях у онуки ОСОБА_12 , коли вона жила по АДРЕСА_3 та в новій орендованій квартирі, адресу якої не пам`ятає. Вона допомагає позивачу у догляді за дитиною, забирає ОСОБА_4 зі школи, коли мати працює, дитина також часто буває у неї в гостях. Батько в школу не ходить, його там ніколи не бачили. ОСОБА_4 любить батька, однак він їй приділяє дуже мало часу.

Свідок ОСОБА_7 суду пояснила що вона є рідною тіткою відповідача. Дитина з народження проживає по вул. Ялиновій з ОСОБА_13 та його батьками. Позивач також там жила. Утримує дитину повністю сім`я ОСОБА_14 (відповідач та його батьки). ОСОБА_13 з 2014 року був в АТО, допомагав своїм батькам та надавав допомогу на утримання дитини. В цей час дитина жила з батьками відповідача, а матері віддавали дитину, коли дід та баба були на роботі. ОСОБА_4 час від часу також проживає з матір`ю, однак в основному вона буває у бабусі.

Свідок ОСОБА_8 суду пояснила, що відповідач її рідний син, ОСОБА_4 її онука. Дитина разом з батьком прописана за адресою: АДРЕСА_1 . Дитина постійно проживала у них з чоловіком, 3-4 рази на тиждень їздила до матері, коли та була вихідна. У дитини є своя кімната у вказаній квартирі, шафа з її речами. До школи водила мати, коли мала вихідні дні, батько та вона з чоловіком. Зі школи також іноді забирала ОСОБА_4 , коли мати працювала. Вона купляла речі дитині, першого вересня цього року ОСОБА_4 пішла до школи в тому одязі, що вона купляла онуці минулого року. Вона особисто на перше вересня не ходила до школи, оскільки працювала, однак бачила фото онуки. Цього року позивач заборонила дитині приїздити до неї та діда у гості.

Свідок ОСОБА_9 суду пояснила, що вона перебуває у відносинах з відповідачем, вони зустрічаються. Вона часто їздить на ОСОБА_15 та бачить там дитину ОСОБА_4 . Коли ОСОБА_11 (позивач) вдома дитина залишається з матір`ю.

Свідок ОСОБА_10 суду пояснила, що вона мешкає за адресою: АДРЕСА_5 та є сусідкою ОСОБА_8 матері відповідача та бабусі ОСОБА_4 . Крім того, ОСОБА_4 товаришує з її племінницею. Дівчинка часто буває в гостях у бабусі. Коли мати вдома дівчинка їздить до неї.

Крім того, в судовому засіданні було заслухано пояснення малолітньої ОСОБА_3 , яка в присутності працівника управління-служби у справах дітей при органі опіки та піклування виконавчого комітету Самарської районної у місті Дніпрі ради суду пояснила, що вона навчається у школі № 136 в 4 класі. Проживає з мамою за адресою: АДРЕСА_6 . Коли мама на роботі вона їздить до бабусі (мати відповідача), яка проживає по АДРЕСА_3 , а тато мешкає в іншій квартирі, яка розташована біля її школи. Іноді вона ходить у гості до тата або він сам приїжджає до бабусі, коли вона знаходиться там. Речі, портфель, шкільні приналежності їй купляла мама, бабуся також купляє їй речі. Батько іноді купує солодощі. Зазначила, що її постійне місце проживання разом з мамою, більшість її речей знаходиться у мами. На вихідні вона в основному їздить до бабусі. Друзі у неї там, де мешкає мама. Батько живе зі своєю новою дружиною.

Заслухавши пояснення сторін та їх представників, допитавши свідків, заслухавши пояснення малолітньої дитини сторін, дослідивши письмові докази по справі, давши їм оцінку в їх сукупності, суд прийшов до наступного.

Судом встановлено та не заперечувалось сторонами у судовому засіданні, що позивач ОСОБА_1 та відповідач ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 05 січня 2016 року. (а.с. 3)

Від даного шлюбу сторони мають спільну малолітню дитину доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 (а.с.6).

Згідно довідки № 95 від 28 травня 2020 року, посвідченої головою територіальної ради самоорганізації населення житлового масиву Чаплі, ОСОБА_2 дійсно проживає з сім`єю у АДРЕСА_1 та його сім`я складається з 4 чоловік: ОСОБА_3 донька, ОСОБА_16 та ОСОБА_8 (а.с. 18)

З акту б/н від 5 червня 2020 року, складеного мешканцями квартири АДРЕСА_7 та квартири АДРЕСА_8 та посвідченого головою територіальної ради самоорганізації населення житлового масиву ОСОБА_17 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживає разом зі своїм батьком ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 19)

Згідно акту б/н від 25 червня 2020 року, складеного мешканцями квартир АДРЕСА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та АДРЕСА_10 , вбачається, що ОСОБА_2 проживає за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 39)

Згідно копії декларації № 0001-ХР54-3Х00 про вибір лікаря, який надає первинну медичну допомогу в графі «пацієнт» зазначено дані ОСОБА_3 , зокрема зазначено адресу місця постійного проживання: АДРЕСА_3 . В графі «Законний представник пацієнта» вказано позивача ОСОБА_1 (а.с. 40)

Відповідно до копії договору найму житлового приміщення від 05 вересня 2019 року ОСОБА_1 винаймає однокімнатну квартиру за адресою: АДРЕСА_4 . Вказаним договором обумовлено осіб, які проживатимуть у вказаній квартирі, а саме ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Термін дії договору до серпня 2021 року (а.с. 41-42)

Згідно довідки без номеру та дати, посвідченої головою квартального комітету № 6 Самарської районної у місті Дніпрі ради Левченко А.О. та її донька ОСОБА_3 у період часу з 2014 року по вересень 2019 року мешкали за адресою: АДРЕСА_3 (а.с.48)

Згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_4 встановлено, що житло розміщене на 1 поверсі 9-ти поверхового будинку, складається з 1 кімнати, комунікації підключено, житло винаймають. У квартирі чисто, меблі та техніка в наявності. Дитина має окреме спальне місце, одяг та взуття в наявності за сезоном. Шкільне приладдя, речі особистого вжитку в достатній кількості. За даною адресою мешкають ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Батько дитини ОСОБА_2 з родиною не проживає (а.с.45)

Згідно акту обстеження умов проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , встановлено, що житло розміщене на 1 поверсі 2-во поверхового будинку, складається з 3 кімнат. Умови проживання задовільні, комунікації підключено, в квартирі чисто, затишно, в наявності меблі та побутова техніка. Для дитини створені належні умови, окрема кімната об лаштована необхідними меблями, одяг та взуття за сезоном, особисті речі, книги, іграшки за віком. За даною адресою зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_8 та ОСОБА_16 . Мати ОСОБА_1 з родиною не мешкає (а.с.65)

Так, відповідно до ст. 180 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За відсутності домовленості між батьками про сплату аліментів на дитину той із них, з ким вона проживає, вправі звернутися до суду з відповідним позовом (пункт 17 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів»).

Відповідно ч. 3 ст. 181 Сімейного Кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до ч. 1 ст. 183 Сімейного Кодексу України, при визначенні розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини, частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

При визначені розміру аліментів, що підлягають стягненню з відповідача, відповідно до ст. 182 Сімейного кодексу України, суд повинен врахувати: стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів, інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Так, у судовому засіданні було достовірно встановлено, підтверджено належними та допустимими письмовими доказами, показами свідків та самої малолітньої ОСОБА_3 , що спільна дитина сторін основний час проживає разом із матір`ю позивачем по справі ОСОБА_1 . Також встановлено, що дитина час від часу також проживає і у бабусі матері відповідача, що в основному викликано перебуванням позивача на роботі, або ж дитина приїздить до баби та діда на вихідні дні. Крім того, з початком навчального року більшість часу, поза межами учбового процесу, дитина проводить вдома з матір`ю.

Відповідач ОСОБА_2 у квартирі своє матері (бабусі дитини) за адресою: АДРЕСА_1 дійсно зареєстрований, однак постійно не мешкає.

Даний факт знайшов своє підтвердження у судовому засіданні згідно показів самої дитини ОСОБА_3 , а також підтверджений відповідним актом щодо проживання відповідача за адресою: АДРЕСА_2 .

Отже, суд критично ставиться до тверджень відповідача ОСОБА_2 про те, що він фактично мешкає у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 разом із донькою та розцінює їх як спробу уникнення матеріального обов`язку утримувати дитину, шляхом доведення факту спільного проживання з останньою.

При цьому, суд приймає до уваги акт обстеження умов проживання ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 , однак не може прийняти як доказ постійного проживання дитини за вказаною адресою разом із батьком.

Так, вказаним актом дійсно встановлено належні умови проживання обстежуваної квартири, виявлено окрему, облаштовану дитячу кімнату, в якій знаходяться взуття, одяг та особисті речі дитини.

Суд не ставить під сумнів перебування дитини у певний проміжок часу за вказаною адресою, що зумовлює перебування її особистих речей у квартирі, однак даним актом обстеження безперечно не підтверджується постійне проживання дитини за вказаною адресою.

Беручи до уваги викладені обставини, суд не приймає до уваги акт від 05 червня 2020 року про проживання відповідача разом із донькою адресою: АДРЕСА_1 та довідку про склад сім`ї ОСОБА_3 від 28.05.2020 року.

В той же час, актом обстеження умов проживання за адресою: АДРЕСА_4 , серед іншого встановлено наявність шкільного приладдя дитини, що також свідчить про проживання дитини саме у цій квартирі, оскільки суттєвий проміжок вільного часу поза межами учбового процесу дитина зайнята виконанням домашніх завдань, тощо, що обумовлено наявністю відповідного шкільного приладдя у місці проживання дитини.

Цей акт, як доказ, узгоджується з наданими в судовому засіданні поясненнями самої дитини ОСОБА_3 та не викликає у суду сумніві в його достовірності, оскільки дитина сама підтвердила, що місце її постійного проживання є поруч з матір`ю за адресою: АДРЕСА_4 .

Що стосується пояснень відповідача та свідків ОСОБА_8 та ОСОБА_7 щодо матеріального забезпечення дитини відповідачем та його родиною, суд звертає увагу, що надання малолітній дитині матеріальної допомоги у добровільному порядку є правом батька та не звільняє його від обов`язку утримувати дитину.

Виходячи з вищевикладеного, враховуючи, що відповідач офіційно працевлаштований, отримує постійний дохід, інших дітей на утриманні не має, суд приходить до висновку про можливість відповідача сплачувати аліменти на користь позивача на утримання малолітньої дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно і до її повноліття, оскільки саме такий розмір аліментів, на думку суду, забезпечить першочергові потреби дитини і буде відповідати вимогам ч. 2 ст. 182 СК України.

Приходячи до такого висновку, суд враховує, що вказаний розмір аліментів у розмірі ј частини від середньомісячної заробітної плати відповідача в сукупності із часткою заробітку матері дитини буде необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

З урахуванням викладених обставин, суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню та з відповідача ОСОБА_2 на її користь підлягають стягненню аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходів) щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття.

Враховуючи, що позивач звільнена від сплати судового збору, то у відповідності до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягає стягненню судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Керуючись ст.ст. 2, 5, 10 - 13, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (ІПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою АДРЕСА_3 ) аліменти на утримання дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходів) відповідача щомісяця, але не менш ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 13 травня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (ІПП НОМЕР_2 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 ) на користь держави судовий збір у розмірі 840,80 гривень.

Повний текст рішення виготовлено 05 жовтня 2020 року.

У частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць рішення підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після завершення апеляційного перегляду.

Головуючий суддя: Р.О. Кушнірчук