Справа №: 343/137/19
Провадження №: 2/0343/40/20
Р І Ш Е Н Н Я

I М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2020 року м. Долина

Долинський районний суд Івано-Франківської області в складі:

судді - Монташевич С. М.

з участю: секретарів судового засідання - Оленяк С.І., Шикор Г.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Долинського районного суду Івано-Франківської області в порядку загального позовного провадження цивільну справу №343/137/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя,

за участю: представника позивачки - адвоката Оленин О.Ф.,

В С Т А Н О В И В:

Стислий виклад позиції сторін:

ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, позовні вимоги якого уточнила, та просить:

- визнати домоволодіння АДРЕСА_1 , магазин - кафетерій по АДРЕСА_2 , автомобіль "RENAULT TRAFIC" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль "Жигулі" ВА3 2104 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , об`єктами спільної сумісної власності подружжя та поділити спільно нажите з відповідачем дане нерухоме та рухоме майно;

- визнати за нею право власності на 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 , та виділити їй в натурі 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами згідно з першим варіантом розподілу житлового будинку, господарських будівель та споруд, з відхиленням від ідеальних часток як другій стороні 1/2 частини житлового будинку, відповідно до висновку №112 судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи від 20 лютого 2020 року, зокрема, наступні приміщення в житловому будинку (жовтий колір, табл. №1 додатку №2 до висновку експерта №112): частина коридору літ. 1-1(2) пл. 2,5 кв.м; житлова кімната літ. 1-5 пл. 13,9 кв.м; кухня літ. 1-6 пл. 13,4 кв.м; комора літ. 1-7 пл. 3,4 кв.м.

Загальна площа приміщень становить 33,2 кв.м. Загальна вартість частини житлового будинку становить 81183 гривні.

Виділити наступні господарські будівлі і споруди: стайня під літ. Г вартістю 22680 грн, вбиральня під літ. Д вартістю 1524 грн, криниця під літ. №3 вартістю 3092 грн, 1/2 воріт з хвірткою під літ. №1 вартістю 1634 грн та 1/2 огорожі вартістю 773 гривні.

Загальна вартість реальної частини житлового будинку, господарських будівель та споруд становить 110886 гривень.

Реальна частка становить 50,21%.

Грошову компенсацію за відхилення від частки в сумі 463 грн вона погоджується сплатити відповідачу;

- визнати за відповідачем ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку домоволодіння по АДРЕСА_1 та виділити в натурі 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами згідно з першим варіантом розподілу домоволодіння з відхиленням від ідеальних часток, як першій стороні 1/2 частини житлового будинку, відповідно до висновку №112 судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи від 20 лютого 2020 року, а саме, наступні приміщення в житловому будинку (синій колір, табл. №1 додатку №2 до висновку експерта №112): частина коридору літ. 1-1(1) пл. 4,5 кв.м; комора літ.1-2 пл. 2, 2 кв.м; житлова кімната літ. 1-3 пл. 12,9 кв.м; житлова кімната літ. 1-3 пл. 13,6 кв.м.

Загальна площа приміщень становить 33,2 кв.м. Загальна вартість частини житлового будинку становить 81183 гривні.

Також даному співвласнику 1/2 частини виділити гараж під літ. Б вартістю 10712 грн, стодолу під літ. В вартістю 15658 грн, 1/2 воріт з хвірткою під літ. №1 вартістю 1634 грн, та 1/2 огорожі вартістю 773 гривні.

Загальна вартість реальної частини житлового будинку, господарських будівель та споруд становить 109960 гривень.

Реальна частка становить 49,79%;

- визначити порядок користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:004, площею 0,1001 га, цільове призначення - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до частки в домоволодінні;

- виділити їй в користування по першому варіанту порядку користування земельною ділянкою як другому співвласнику 1/2 частини домоволодіння відповідно до висновку №112 судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи від 20 лютого 2020 року, наступні земельні ділянки (жовтий колір додаток №3 до висновку експерта №112, таблиця №1):

ділянка №2 з такими розмірами по периметру 3,19; 0,38; 10,70; 6,38; 4,67; 11,46; 2,66; 9,43 м. п. - загальною площею 146,0 кв. м. (0,0146 га);

ділянка №3 з такими розмірами по периметру 5,84; 7,81; 5,86; 12,67; 7,32; 1,29; 0,78; 5,62; 16,88; 8,07; 11,03 м. п. загальною площею 277,0 кв. м. (0,0277 га);

- виділити в користування відповідачу ОСОБА_2 по першому варіанту порядку користування земельною ділянкою як першому співвласнику 1/2 частини домоволодіння відповідно до висновку №112 судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи від 20 лютого 2020 року, наступні земельні ділянки (синій колір додаток №3 до висновку експерта №112, таблиця №1):

ділянка №4 з такими розмірами по периметру: 9,29; 11,03; 9,74; 10,98 м. п. - загальною площею 103, 5 кв. м. ( 0,0103 га);

ділянка №5 з такими розмірами по периметру : 2,29; 12,54; 8,90; 7,45; 5,13; 10,70; 0,38: 7,47; 1,29; 7,32; 12,67 м. п. - загальною площею 320,0 кв. м. (0,0320 га);

- залишити у спільному користуванні обох співвласників, сторін по справі, земельну ділянку № 1 з такими розмірами по периметру: 17,81; 16,88; 5,62; 3,50; 9,43; 20,40; 18,15; 3,50 - загальною площею 154,0 кв. м. (0,0154 га), (зелений колір додаток №3 до висновку експерта №112 таблиця№1);

- виділити відповідачу та визнати за ним право власності на магазин - кафетерій, як на цілий об`єкт нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_2 ;

- стягнути з відповідача на її користь 140336 грн грошової компенсації вартості 1/2 частки магазину - кафетерію по АДРЕСА_2 ;

- виділити їй в натурі з визнанням за нею права власності на автомобіль "RENAULT TRAFIC" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 із стягненням з неї грошової компенсації на користь відповідача в сумі 71092 гривень;

- виділити відповідачу в натурі "Жигулі" ВА32104 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- стягнути з відповідача на її користь 16746 грн грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобіля "Жигулі" ВА32104 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 ;

- виділити їй в натурі з визнанням права власності на наступне майно: морозильна камера вартістю 2500 грн; бойлер вартістю 1500 грн; ванна вартістю 1500 грн; електронасос вартістю 1000 грн; диван вартістю 4000 грн; набір меблів для кухні вартістю 3000 грн; електроплита плита "Gorenje" вартістю 4000 грн; шафа двохдверна вартістю 2000 грн; стіл кухонний вартістю 500 грн; розкладне крісло вартістю 2000 грн; шафа кутова з тумбою вартістю 3000 грн; стіл письмовий вартістю 500 грн; телевізор "Samsung" вартістю 6000 грн; тумба під телевізор вартістю 500 грн; диван вартістю 4000 грн, всього на суму: 36000 грн, інше майно виділити відповідачу на суму 39600 грн (39600 грн -37800 грн = 1800 грн);

- стягнути з відповідача на її користь 1800 грн грошової компенсації різниці присудженого майна;

- стягнути з відповідача на її користь судові витрати та витрати з надання правової допомоги адвокатом.

Свої вимоги мотивує тим, що зчоловіком шлюб вони зареєстрували 20.11.1999. Від даного шлюбу мають двох дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з яких останній на даний час є неповнолітнім. Діти фактично проживають разом з нею. Оскільки виник спір з приводу користування житловим будинком, який є їх спільною сумісною власністю, вона звернулася до суду з даним позовом. Спільно проживати з відповідачем в одному приміщенні неможливо. Щоб уникнути сімейних конфліктів, скандалів, насильства в сім`ї, вона разом з дітьми змушена проживати то у своїх батьків, то винаймати квартиру. А тому є необхідність розділити між ними придбане за час шлюбу спільне майно. Вирішити це питання добровільно неможливо.

За час перебування у шлюбі, а саме 17.06.2008 вони з чоловіком купили житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_1 . Договір купівлі-продажу домоволодіння посвідчений приватним нотаріусом Ільків М.М. Долинського районного нотаріального округу 17.06.2008 та зареєстрований в реєстрі за №1126. Право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, як об`єкт житлової нерухомості на підставі вказаного договору зареєстровано в Реєстраційній службі Долинського РУЮ, реєстраційний номер майна: 21394984, номер запису: 39, в книзі: 1. Домоволодіння за вказаною адресою розташоване на земельній ділянці з кадастровим номером :01:004, площею 0,1001 га, цільове призначення - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка).

Також під час шлюбу ними придбано такий об`єкт нерухомого майна, як магазин-кафетерій за адресою: АДРЕСА_2 . Проведена державна реєстрація права власності на нього на підставі свідоцтва про право власності б/н від 01.12.2004 та рішення виконавчого комітету Кропивницької сільської ради від 25.11.2004 за №52 за відповідачем. Дата прийняття рішення про державну реєстрацію права власності 01.12.2004, реєстраційний номер майна: 8761017. Магазин-кафетерій за цією адресою розташований на земельній ділянці площею 0,015 га з кадастровим номером: :01:002:0035, цільове призначення: для обслуговування магазину-кафетерію (реконструйованого з автобусної зупинки) та надбудовою мансардного поверху під офісні приміщення, яка передана в оренду ОСОБА_4 на підставі договору оренди №15 від 30.12.2013 Кропивницькою сільською радою.

Реєстрація права власності на дані об`єкти нерухомого майна проведена реєстратором за відповідачем, як за уповноваженим власником домоволодіння та магазину-кафетерію.

Під час шлюбу за спільні кошти ними також придбаний автомобіль RENAULT TRAFIC д.р.н. НОМЕР_1 , зареєстрований за нею, та автомобіль Жигулі "ВАЗ2104" д.р.н. НОМЕР_2 , який зареєстрований за ними обома.

Реєстраційні документи та документи на право власності на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, магазин-кафетерій та автомобілі, знаходяться у відповідача. Домоволодіння перебуває лише в його в користуванні, магазин-кафетерій використовується ним в підприємницькій діяльності, автомобілями користується також він, хоча автомобіль RENAULT TRAFIC оформлений на її ім`я, а автомобіль Жигулі ВАЗ2104 на них обох.

Крім того, у період шлюбу ними придбане інше майно, зокрема такі предмети домашньої обстановки та побутову техніку, як: набір меблів для прихожої вартістю 3500 грн; морозильна камера вартістю 2500 грн; бойлер вартістю 1500 грн; ванна вартістю 1500 грн; електронасос вартістю 1000 грн; диван вартістю 4000 грн; мікрохвильова піч "Samsung" вартістю 1000 грн; набір меблів для кухні вартістю 3000 грн; холодильник "Nord" вартістю 2000 грн; електрична плита "Gorenje" вартістю 4000 грн; кавоварка вартістю 500 грн; пральна машина "Indezit" вартістю 5000 грн; шафа двох дверна вартістю 2000 грн; стіл кухонний вартістю 500 грн; розкладні крісла у кількості 2 шт вартістю 4000 грн; шафа кутова з тумбою вартістю 3000 грн; стіл письмовий вартістю 500 грн; телевізор "Samsung" вартістю 6000 грн; телевізор "LG" вартістю 1000 грн; тумба під телевізор вартістю 500 грн; диван вартістю 4000 грн; шафа 4-дверна вартістю 4000 грн; комод вартістю 1000 грн; стіл розкладний вартістю 1000 грн; набір меблів (стінка) 10000 грн; диван вартістю 5000 грн; крісла м`які у кількості 6 шт по 600 грн на суму 3600 грн, всього на загальну суму: 75 600 гривень. Кожному з них при рівності часток належить майна (предмети домашньої обстановки та побутова техніка) на суму 37800 гривень.

Оскільки житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами куплений, а магазин-кафетерій куплений та реконструйований ними у період шлюбу, ці об`єкти нерухомого майна є їх спільною сумісною власністю. Автомобілі, інше майно, а саме вказані предмети домашньої обстановки та побутова техніка куплені ними під час шлюбу за їх спільні кошти, а тому це майно теж є їх спільною сумісною власністю. У разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Жодної іншої домовленості між ними не було, шлюбний договір не укладався. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

Вона претендує на виділення їй в натурі 1/2 частки домоволодіння АДРЕСА_1 . Відповідно до виділених часток в житловому будинку, господарських будівлях та спорудах також необхідно визначати порядок користування присадибною земельною ділянкою. Зважаючи на те, що на даний час відповідач використовує магазин-кафетерій для господарської діяльності як фізична особа - підприємець, вона вважає, що реально поділити його не можна, тому погоджується на грошову компенсацію вартості 1/2 частки магазину-кафетерію. Також вона претендує на виділення їй в натурі автомобіля RENAULT TRAFIC д.р.н. НОМЕР_1 , який зареєстрований за нею, і погоджується на сплату відповідачу грошової компенсації вартості 1/2 його частки. Погоджується на виділення відповідачу іншого автомобіля Жигулі ВАЗ2104 д.р.н. НОМЕР_2 , який зареєстрований за нею та відповідачем, з покладенням на нього обов`язку сплатити їй грошову компенсацію вартості 1/2 його частки. Таке майно, як предмети домашньої обстановки та побутову техніку, поділити між ними в натурі.

Відповідно до висновку №112 судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи від 20 лютого 2020 року, ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , становить 220846 грн, в тому числі: житлового будинку під літ. А - 162366 грн, гаражу під літ. Б - 10712 грн, стодоли під літ В - 15658 грн, стайні під літ. Г - 22680 грн, вбиральні під літ. Д - 1524 грн, воріт з хвірткою під літ №1 - 3268 грн, огорожі під літ. №2 - 1546 грн, криниці під літ.№3 - 3092 грн. Проведення реального розподілу будинковолодіння в натурі, що за вказаною адресою, між двома співвласниками у співвідношенні 1/2 та 1/2 здійснити технічно можливо. Експертом пропонується чотири варіанти розподілу домоволодіння з відхиленням від ідеальних часток. Вартість житлового будинку з врахуванням господарських будівель, що припадає на 1/2 ідеальної частини, становить 110423 грн (розрахунок: 220846 х Ѕ = 110423 грн). Середня вартість 1 м2 житлового будинку складає 2445,27 грн (розрахунок: 162366 грн.: 66,4 = 2445,27 грн). Найбільш оптимальним є перший варіант розподілу і вона претендує на виділення їй за даним варіантом розподілу, як другій стороні 1/2 частини житлового будинку, господарських будівель та споруд, за яким, в тому числі пропонується повне відокремлення та ізоляція один від одного. Також вважає, що правильним буде порядок розподілу користування земельною ділянкою по запропонованому експертом першому варіанту з виділенням їй в користування земельної ділянки як другому співвласнику домоволодіння за вказаною адресою, місце розташування якої відповідає її частині житлового будинку та господарських будівель і споруд.

На даний час над магазином-кафетерієм за вказаною адресою проведена надбудова житлових приміщень, однак відповідач не допускає до цієї надбудови. За таких обставин магазин-кафетерій варто залишити у його власності, а вона натомість має право та погоджується отримати грошову компенсацію половини його вартості, що в грошовому виразі складає 140336 гривень.

Відповідно до висновку експерта СЕ-19/109/26-82АВ/19 від 08 серпня 2019 року за результатами автотоварознавчої експертизи, ринкова вартість автомобіля легкового пасажирського-В, RENAULT TRAFIC р.н. НОМЕР_1 станом на дату проведення дослідження-13.06.2018 могла становити 142184,0 грн, відповідно вартість 1/2 частки - 71092 грн, а ринкова вартість автомобіля марки ВАЗ 21043, р.н. НОМЕР_4 - 33 492,0 грн, відповідно 1/2 частки - 16746 гривень. Таким чином, вона повинна сплатити відповідачу 71555,00 грн грошової компенсації (463 грн + 71 092 грн = 71 555 грн), а він зобов`язаний виплатити їй 158882 грн (140336 грн + 16746 грн + 1800 грн). Різниця грошової компенсації, яку зобов`язаний сплатити їй відповідач складає 87327 гривень.

Від відповідача надійшов відзив на позов, в якому він вимоги, викладені в позовній заяві, не визнає, вважає їх необгрутованими, оскільки в позові відсутній предмет та підстави спору, тому просить відмовити у задоволенні позовних вимог повністю. У своїх запереченнях вказує, що твердження позивачка про те, що вона не має змоги проживати з ним і змушена покинути придбаний спільно будинок та проживати у своїх батьків, не відповідає дійсності, так як вона виїхала на заробітки за кордон і там працює. Перешкод у користуванні нею речами, власником яких вона є, ніхто не створює, це ж саме стосується й іншого рухомого та нерухомого майна, а також предметів домашнього вжитку. Маючи намір поділити спільне майно, вона могла у добровільному порядку виділити їх розмір в ідеальних частках шляхом звернення в бюро технічної інвентаризації, проти чого він би не заперечував та надав згоду. Переконаний, що поділ майна має здійснюватися таким чином, щоб після нього інтереси кожного з подружжя були порушені найменшою мірою і кожний з них отримав майно, яке йому потрібне для подальшого проживання, а саме він займається підприємницькою діяльністю і використовує спільні транспортні засоби для цих цілей, відповідно заробить кошти для свого існування та утримання двох неповнолітніх дітей.

Представником позивачки надано суду відповідь на відзив, в якому вона вказує, що позивачка не погоджується із запереченнями відповідача у відзиві на позов, вважає його доводи безпідставними, надуманими і такими, що не спростовують її пояснень та аргументів, викладених нею у позовній заяві. Зауважує, що не можна погодитися з доводами відповідача щодо того, що в позовній заяві відсутній предмет та підстави спору. Предмет спору - поділ спільного сумісного майна подружжя. Відповідач у відзиві на позов посилається на те, що поділ майна можна було здійснити в добровільному порядку, так як відсутній спір між сторонами до цього часу. Однак це не відповідає дійсності. На врегулювання спору шляхом укладення мирової угоди під час підготовчого судового засідання відповідач та його представник категорично відмовилися, а це є свідченням того, що згоди щодо добровільного поділу спільного сумісного майна, яке вказане позивачкою в позовній заяві, між сторонами не досягнуто. За всіх цих обставин вважає, що викладені ОСОБА_1 доводи в позовній заяві та у відповіді на відзив, ґрунтуються на підставі доказів та закону і слугують підставою для задоволення позову.

Позивачка в судове засідання не з`явилася, однак її представник уточнені позовні вимоги підтримала повністю, просила їх задовольнити з підстав, викладених в позові та письмових заявах. Надала пояснення, аналогічні обґрунтуванню позову та відповіді на позов. Додатково зауважила, що земельна ділянка під кафетерій передана в оренду відповідачу. Над кафетерієм є надбудова, до якої останній позивачку не допускає. Майно (магазин-кафетерій) знаходиться в іпотеці і, хоча кредит погашений, проте відповідач не звертається за зняттям обтяжень з нього, а вона, не будучи стороною договору, не може самостійно зняти вказані обтяження. Підприємницьку діяльність у цьому приміщенні здійснює ОСОБА_4 . Між сторонами існують неприязні стосунки, що унеможливлює здійснення підприємницької діяльності ними разом. За вказаних обставин доцільно буде залишити вказане приміщення повністю за відповідачем, про що він також просив у відзиві на позов, а її довірителька погоджується на компенсацію вартості 1/2 частки магазину-кафетерією, який є їх спільною сумісною власністю. На даний час відповідач проживає в цілому будинку. Враховуючи, що по першому варіанту, запропонованому експертом, найменше відхилення від ідеальних часток, тому зупинилася саме на цьому варіанті. ОСОБА_4 жодних заперечень щодо такого розподілу чи своїх пропозицій з даного приводу не висловлював. Позивачка під час одного з конфліктів з відповідачем разом з дітьми перейшла проживати на орендоване житло. Саме в нього знаходяться всі оригінали документів на належне їм обом нерухоме та рухоме майно. Врегулювати спір в добровільному порядку ОСОБА_4 не бажає, оригінали надати відмовляється. Під час скандалу ОСОБА_1 просто тікала з будинку, зараз до нього у неї доступу немає, тому нічого з меблів чи побутової техніки не забирала, відповідно просить їх розділити. Пропонуючи варіант розподілу рухомого майна, вона врахувала, щоб кожному з них були виділені необхідні речі для проживання (приготування їжі, сну, тощо). Два автомобілі знаходяться в господарстві, де проживає відповідач. Він користується ними. Так як останній здійснює роздрібну торгівлю, для перевезення товару він може використовувати, в тому числі, і Жигулі , оскільки більшість товару йому доставляють. Також взяла до уваги наявність у них двох синів, один з яких ще неповнолітній, діти фактично проживають з матір`ю.

Відповідач, ознайомившись з висновками проведених у справі експертиз та уточненими позовними вимогами, жодних заперечень після цього суду не надавав, в судові засідання не з`являвся, ніяких клопотань не заявляв.

Представник відповідача - адвокат Керницький В.М. під час підготовчого судового засідання після поновлення провадження у справі вказав, що у відсутності відповідача без узгодження позиції з ним не уповноважений продовжувати розгляд справи, після чого у судові засідання також не з`являвся.

Спір між сторонами не вирішений.

Заяви, клопотання сторін та процесуальні дії суду:

ухвалою суду від 25.01.2019 відкрито провадження у даній справі, призначено підготовче судове засідання за участю сторін та витребувано у відповідача документи: договір купівлі - продажу житлового будинку по АДРЕСА_1 ; технічний паспорт на домоволодіння за вказаною адресою; свідоцтво про право власності б/н від 01.02.2004 на магазин-кафетерій по АДРЕСА_2 ; технічний паспорт на магазин-кафетерій за вказаною адресою; свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу на автомобіль RENAULT TRAFIC державний реєстраційний номер НОМЕР_5 та на автомобіль "Жигулі" ВА3 2104 державний реєстраційний номер НОМЕР_6 .

11 лютого 2019 року від відповідача до суду надійшов відзив на позов.

12 лютого 2019 року позивачка подала заяву, в якій вказує, що її інтереси буде представляти адвокат Оленин О.Ф.,відповідач надав витребовувані документи.

20 лютого 2019 року від представника позивачки надійшло клопотання про призначення судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи та відповідь на відзив на позов.

20 березня 2019 року представник відповідача подав заяву про відкладення розгляду справи, а 21 березня 2019 року - про надання часу для вирішення спору мирним шляхом та продовження строку підготовчого засідання.

Ухвалою суду від 21.03.2019 продовжено строк проведення підготовчого засідання на 30 (тридцять) днів, в підготовчому судовому засіданні оголошено перерву.

1 квітня 2019 року від позивачки надійшла заява про відкладення розгляду справи, оскільки переговори щодо мирного врегулювання спору між ними тривають.

Ухвалою суду від 19.04.2019 за клопотанням позивачки призначено судову оціночно-будівельну, будівельно-технічну, земельно-технічну експертизу та автотоварознавчу експертизу. На час їх проведення провадження у справі зупинено.

23 травня 2019 від Івано-Франківського НДЕКЦ МВС України та 31 липня 2019 року від судового експерта Самулевича В.М. надійшли клопотання експерта, у зв`язку з чим ухвалою суду від 08.08.2019 поновлено провадження у справі.

В судовому засіданні 08.08.2019 представник позивачки на клопотання експерта долучила кадастровий план земельної ділянки.

Ухвалою суду від 08.08.2019 клопотання судового експерта Самулевича В.М. про надання матеріалів, необхідних для проведення судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи, задоволено, надано в розпорядження експерта кадастровий план земельної ділянки по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :01:004, узгоджено експертне завдання щодо подальшого виконання експертизи при визначенні вартості та часток будинковолодіння та нежитлового приміщення магазину-кафетерію, провадження у справі зупинено на час призначених експертиз.

13 серпня 2019 року до суду надійшов висновок експерта №СЕ-19/109/26-82АВ/19 від 08.08.2019, наданий судовим експертом Івано-Франківського науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України за результатами призначеної судом автотоварознавчої експертизи.

13 травня 2020 року від судового експерта Самулевича В.М. до суду надійшов висновок експерта №112 за результатами проведення судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи по цивільній справі №343/137/19, складений 20.02.2020.

Ухвалою суду від 13.05.2020 поновлено провадження у справі зі стадії підготовчого судового засідання. Сторонам роз`яснено, що до підготовчого судового засідання вони мають право ознайомитися з висновками експертиз.

25 травня 2020 року позивачко з урахуванням висновків експертиз подано заяву про уточнення позовних вимог, а також долучено квитанції про оплату експертиз, геодезії (кадастровий план) та професійної правничої допомоги.

Ухвалою суду від 24.06.2020 підготовче провадження у справі закрито, а справу призначено до судового розгляду по суті.

В судовому засіданні 24.09.2020 представник позивачки долучила до матеріалів справи копію рішення про розірвання шлюбу між сторонами.

Обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин:

20 листопада 1999 року сторони в Долинському відділі реєстрації актів громадянського стану управління юстиції зареєстрували шлюб, запис №216, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_7 (т.1 а.с.8), а 21 травня 2019 року рішенням Долинського районного суду Івано-Франківської області шлюб між ними було розірвано (справа №343/641/19) (т.1 а.с.247-248).

Сторони по справі є батьками повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується відповідно свідоцтвом про народження серії НОМЕР_8 , виданим 08.05.2001 Кропивницькою сільською радою Долинського району Івано-Франківської області, запис №10 (т.1 а.с.9) та свідоцтвом про народження серії НОМЕР_9 , виданим 22.04.2005 виконавчим комітетом Кропивницької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області, актовий запис №9 (т.1 а.с.10).

Відповідно до даних інформаційної довідки №152009617 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, сформованої 08.01.2019 (т.1 а.с.13-14) ОСОБА_4 на підставі свідоцтва про право власності б/н від 01.12.2004 та рішення виконавчого комітету Кропивницької сільської ради від 25.11.2004 за №52 на праві приватної власності належить магазин-кафетерій, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

Відповідно до технічного паспорта на громадський будинок - магазин-кафетерій АДРЕСА_2 , загальна площа магазину-кафетерію становить 67,4 кв.м, площа огорожі - 38,9 кв.м. Магазин кафетерій (літ. А) складається з торгової зали площею 52.2 кв.м та комори площею 3,8 кв.м. (т.1 а.с.35-38).

Згідно з договором іпотеки №461 від 31.10.2006, посвідченим приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Барабаш Р.С., вищевказаний магазин-кафетерій перебуває в іпотеці (т.1 а.с.14).

На підставі договору оренди №15 від 30.12.2013, укладеного між ОСОБА_4 та Кропивницькою сільською радою Долинського району Івано-Франківської області зі строком дії 10 років, у користуванні відповідача перебуває земельна ділянка площею 0,0015 га, кадастровий номер :01:002:0035, призначена для обслуговування магазину-кафетерію (реконструйованого з автобусної зупинки) та надбудовою мансардного поверху під офісне примішення.

На підставі договору купівлі-продажу від 17.06.2008, посвідченого приватним нотаріусом Долинського районного нотаріального округу Ільків М.М., зареєстрованого в реєстрі за №1126 (т.1 а.с.29), ОСОБА_4 купив у ОСОБА_6 житловий будинок з господарськими спорудами за адресою АДРЕСА_1 , що підтверджується також витягом №19561604 про реєстрацію права власності на нерухоме майно Івано-Франківського ОБТІ (т.1 а.с.30).

Як визначено в технічному паспорті на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 , будинковолодіння за даною адресою складається з: житлового будинку загальною площею 80,2 кв.м (літ. А), гаражу площею 8,6 кв.м (літ. Б), стодоли площею 44,8 кв.м (літ. В), стайні площею 23,6 кв.м (літ. Г), вбиральні площею 1,2 кв.м (літ. Д), воріт з хвірткою площею 4,9 кв.м, огорожі площею 13,6 кв.м та криниці (№№1, 2 ,3) (т.1 а.с.31-34).

В довідці Кропивницької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області №32 від 10.01.2018 вказано, що земельна ділянка в АДРЕСА_1 , площею 0,0600 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд належить ОСОБА_4 відповідно до рішення сесії Кропивницької сільської ради Долинського району Івано-Франківської області від 19.08.2009 (т.1 а.с.15).

Згідно з кадастровим планом земельної ділянки кадастровий номер :01:004, площа земельної ділянки становить 0,1001 га, категорія земель - землі житлової та громадської забудови, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд (присадибна ділянка) (т.1 а.с.97).

Відповідно до свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_10 , виданого 17.03.2005 Калуш МРЕВ ДАІ ГУМВС України, ОСОБА_4 та ОСОБА_1 належить транспортний засіб ВАЗ 21043, д.р.н. НОМЕР_2 , 2005 року випуску, синього кольору, з об`ємом двигуна 1500 см3, номер шасі (кузов, рама, коляска) НОМЕР_11 (т.1 а.с.27), а згідно з свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу серії НОМЕР_12 від 17.05.2016, транспортний засіб RENAULT TRAFIC, д.р.н. НОМЕР_1 , 2004 року випуску, синього кольору, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_13 , належить ОСОБА_1 (т.1 а.с.28).

Як визначено у висновку експерта №СЕ-19/109/26-82АВ/19 від 08.08.2019, ринкова вартість автомобіля легкового пасажирського - В, марки Renault Trafic, номер шасіНОМЕР_13 , реєстраційний номер НОМЕР_1 , станом на дату проведення дослідження могла становити 142184,0 гривень; ринкова вартість автомобіля марки ВАЗ 21043, рік випуску 2005, тип транспортного засобу НОМЕР_11 , реєстраційний номер НОМЕР_2 , станом на дату проведення дослідження становила 33492,0 гривень (т.1 а.с.108-128)

У висновку експерта №112 за результатами проведення судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи по цивільній справі №343/137/19 визначено, що:

- ринкова вартість житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташовані по АДРЕСА_1 , без врахування вартості земельної ділянки, станом на час проведення дослідження, становить 220846 грн, в тому числі: житлового будинку під літ. А - 162366 грн, гаражу під літ. Б - 10712 грн, стодоли під літ. В - 15658 грн, стайні під літ. Г - 22680 грн, вбиральні під літ. Д - 1524 грн, воріт з хвірткою під літ. N1 - 3268 грн, огорожі під літ. N2 - 1546 грн, криниці під літ. N3 - 3092 грн;

- вартість фактично виконаних будівельно-монтажних робіт та використаних матеріалів в процесі будівництва господарської будівлі - гаражу, що за адресою: АДРЕСА_1 , становить 66604 грн додаток №5 до висновку експерта №112 локальний кошторис, в тому числі вартість матеріалів 34258 грн кількість будівельних матеріалів наведена в додатку №5 у до висновку експерта №112 відомість матеріалів та конструкцій (т.1 а.с.206-210);

- проведення реального розподілу будинковолодіння в натурі, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , між двома співвласниками у співвідношенні 1/2 та 1/2 здійснити технічно можливо.

У висновку експерт пропонує чотири варіанти такого розподілу (т.1 а.с.181-185), на першому з яких зупинилися позивачка, обгрунтовуючи це тим, що в ньому запропоноване найменше відхилення від ідеальних часток та пропонується повне відокремлення та ізоляція один від одного. Відповідач жодних зауважень щодо варіантів розподілу, запропонованих експертом, та варіанту, обраного позивачкою, з врахуванням якого вона свої вимоги уточнила, не надавав, як і не пропонував свого варіанту.

Таким чином судом встановлено, що за час спільного проживання сторони придбали нерухоме майно: будинковолодіння за адресою АДРЕСА_1 , для обслуговування якого ОСОБА_4 надано земельну ділянку, площею 0,1001 га, магазин - кафетерій по АДРЕСА_2 , в якому здійснює підприємницьку діяльність відповідач, та орендує з цією метою земельну ділянку. Також у власності сторін перебувають два транспорні засоби та рухоме майно: меблі, побутова техніка, які знаходяться у їхньому житловому будинку. Перелік вказаного рухомого майна позивачка навела у позовній заяві, щодо його придбання за час шлюбу відповідач не заперечував.

Між сторонами існує спір щодо поділу спільного майна подружжя.

Оцінка суду:

вивчивши зміст позовної заяви та заяви про уточнення позовних вимог, вислухавши пояснення представника позивачки, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, з`ясувавши таким чином фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини, беручи до уваги заперечення відповідача, викладені ним у відзиві на позов, висновки експертів, суд приходить до переконання, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

Відповідно до положень ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод,кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Статтею 4 ЦПК України та статтями 15, 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства, право звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів. Відмова від права на звернення до суду за захистом є недійсною.

Реалізуючи передбачене ст. 55 Конституції України, право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб`єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб його захисту.

Згідно з вимогами ст.ст. 13, 77, 81 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

При цьому, відповідно до роз`яснень, які містяться в абзацах 1 та 4 пункту 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 № 5 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства, що регулюють провадження у справі до судового розгляду", уточнюючи позовні вимоги або заперечення проти позову, суд визначає характер спірних правовідносин сторін, зміст їх правових вимог і матеріальний закон, що їх регулює, і яким належить керуватися при вирішенні спору. Оскільки підставою позову є фактичні обставини, що наведені у заяві, то зазначення позивачем конкретної правової норми на обґрунтування позову не є визначальним при вирішенні судом питання про те, яким законом слід керуватися при вирішенні спору.

Встановлено, що при вирішенні спору між сторонами з приводу спірних правових відносин слід керуватися нормами Сімейного кодексу України та Цивільного кодексу України, оскільки вони стосуються права власності на майно, набуте за час шлюбу.

Статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускається позбавлення особи її власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнано право держави на здійснення контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших зборів або штрафів.

Стаття 321 ЦК України закріплює конституційний принцип непорушності права власності, передбачений статтею 41 Конституції України, відповідно до частини четвертої якої ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що фізична або юридична особа може набути право власності на підставах, що не заборонені законом.

Нормами частин першої та третьої статті 355 Цивільного кодексу України визначено, що майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно). Право спільної власності виникає з підстав, не заборонених законом.

Норми Сімейного кодексу України у статтях 57, 60 встановлюють загальні принципи нормативно-правового регулювання відносин подружжя з приводу належного їм майна (майно, яке належить подружжю на праві спільної власності та майно, яке є особистою приватною власністю кожного з них).

За правилом ст. 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба, тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Звідси, набуття майна за час шлюбу створює презумпцію виникнення права спільної сумісної власності. Це означає, що ні дружина, ні чоловік не зобов`язані доводити наявність права спільної сумісної власності на майно, набуте у шлюбі. Відповідно до зазначеної норми воно вважається таким, що належить подружжю.

Отже, конструкція норми статті 60 СК України свідчить про презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу. Разом із тим зазначена презумпція може бути спростована й один із подружжя може оспорювати поширення правового режиму спільного сумісного майна на певний об`єкт, в тому числі в судовому порядку. Тягар доказування обставин, необхідних для спростування презумпції, покладається на того з подружжя, який її спростовує.

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 24 травня 2017 року у справі №274/3158/15-ц та постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 лютого 2018 року у справі № 235/9895/15-ц, від 05 квітня 2018 року у справі № 404/1515/16-ц.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними в п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, спільною сумісною власністю подружжя, що підлягає поділу (статті 60, 69 СК, ч. 3 ст. 368 ЦК), відповідно до частин 2, 3 ст. 325 ЦК можуть бути будь-які види майна, за винятком тих, які згідно із законом не можуть їм належати (виключені з цивільного обороту), незалежно від того, на ім`я кого з подружжя вони були придбані чи внесені грошовими коштами, якщо інше не встановлено шлюбним договором чи законом.

Зазначені норми права припускають існування факту права спільної сумісної власності подружжя щодо кожної речі, набутої у шлюбі, незалежно від тієї обставини, хто є набувачем за договором, забудовником будівлі, та на чиє ім`я було зареєстровано право власності на таку річ.

Як вбачається з правового висновку Верховного Суду України від 16.12.2015 по справі №6-1109цс15, під час здійснення поділу майна в судовому порядку суд повинен виходити з презумпції рівності часток подружжя, а також з вимог статті 71 СК України, відповідно до якої поділ майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, здійснюється шляхом виділення його в натурі або реалізується через виплату грошової компенсації вартості його частки у разі неподільності майна (ч.2 статті 364 ЦК України). Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи, якщо таке майно існує.

Відповідно до п. 22 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11, поділ спільного майна подружжя здійснюється за правилами встановленими статтями 69-72 СК та ст. 372 ЦК України. Вартість майна, що підлягає поділу, визначається за погодженням між подружжям, а при недосягненні згоди - виходячи з дійсної його вартості на час розгляду справи.

Крім того, відповідно до п. 23 згаданої Постанови Пленуму ВСУ, вирішуючи спори між подружжям про майно, необхідно встановлювати обсяг спільно нажитого майна, наявного на час припинення спільного ведення господарства, з`ясовувати джерело і час його придбання, а також при винесенні рішення суд має керуватися обставинами, що мають істотне значення, якими можуть бути, насамперед, ступінь трудової та (або) фінансової участі кожного з подружжя в утриманні спільного майна, зроблених поліпшення, доцільність та обґрунтованість укладених правочинів, спрямованих на розпорядження спільним майном, наявність або відсутність вчинення одним з подружжя дій, що порушують права другого з подружжя, суперечать інтересам сім`ї, матеріальне становище співвласників тощо.

Пунктом 30 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21.12.2007 року № 11 передбачено, що рівність прав кожного з подружжя на володіння, користування і розпорядження майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності (якщо інше не встановлено домовленістю між ними) та необхідність взаємної згоди подружжя на розпорядження майном, що є об`єктом права його спільної власності передбачено ч.1 ст. 63, ч.1 ст. 65 СК України.

Здійснення подружжям права спільної сумісної власності регламентовано статтею 63 СК України, відповідно до положень якої дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

При чому, ч.2 та ч.4 ст. 65 СК України передбачають, що при укладенні договорів одним з подружжя вважається, що він діє за згодою другого подружжя. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

В ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 15.02.2017 у справі №554/1847/14-ц акцентована увага на критеріях віднесення майна до спільної сумісної власності. Зокрема, зауважено, що належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, а й спільною участю коштами або працею в набутті. Отже, застосовуючи ст.60 СК України та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не лише факт набуття майна під час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття були спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. ВСУ визначає критерії, які дозволяють надати майну статус спільної сумісної власності. Такими є: час набуття майна; кошти, за які воно було набуте (джерело набуття); мета придбання, яка дозволяє надати майну правовий статус спільної власності подружжя. Норма ст. 60 СК України вважається застосованою правильно, якщо набуття майна відповідає цим критеріям.

Згідно із ст. 68 СК України, розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

В п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» від 21 грудня 2007 року № 11 також визначено, що, вирішуючи спори про поділ майна подружжя, суди повинні врахувати, що само по собі розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час шлюбу. Проте розпорядження таким майном після розірвання шлюбу здійснюється колишнім подружжям виключно за взаємною згодою відповідно до положень ЦК, оскільки в таких випадках презумпція згоди одного з подружжя на укладення другим договорів з розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності подружжя вже не діє.

Тобто, право на спільне майно, яке виникає у подружжя в період шлюбу, не припиняє своє існування після його розірвання або фактичного припинення шлюбу. Розпорядження, користування та володіння об`єктами права спільної сумісної власності здійснюється подружжям з рівними правами та обов`язками, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Розпоряджання спільним сумісним майном подружжя може відбуватися шляхом його поділу, виділення частки. Поділ майна, що є у спільній сумісній власності подружжя, є підставою набуття особистої власності кожним з подружжя.

Поділ майна подружжя здійснюється шляхом виділення його в натурі, а в разі неподільності - присуджується одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними (частини перша, друга статті 71 Сімейного кодексу України), або реалізується через виплату грошової чи іншої матеріальної компенсації вартості його частки (частина друга статті 364 ЦК України).

За змістом ч.1 ст. 69 СК України, дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу.

Частинами 1, 3 статті 70 СК України передбачено, що у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. За рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Статтями 316 та 317 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до положень ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується і розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Він сам вирішує, що робити зі своїм майном, керуючись виключно власними інтересами, здійснюючи щодо цього майна будь-які дії, які не повинні суперечити закону і не порушують інтереси інших осіб та інтересів суспільства.

За загальним правилом право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону(ст. 334 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 71 СК України, майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовились про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч. 4 ст. 71 СК України, присудження одному з подружжя грошової компенсації замість його частки у праві спільної сумісної власності на майно, зокрема на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку, допускається лише за його згодою, крім випадків, передбачених Цивільним кодексом України.

Спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Суб`єктами права спільної сумісної власності можуть бути фізичні особи, юридичні особи, а також держава, територіальні громади, якщо інше не встановлено законом. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі (стаття 368 Цивільного кодексу України).

Нормами ст. 372 ЦК України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення. У разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Також ст. 369 ЦК України вказує, що співвласники майна, що є у спільній сумісній власності, володіють і користуються ним спільно, якщо інше не встановлено домовленістю між ними. Розпоряджання майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою всіх співвласників.

Відповідно до положень ст.120 Земельного кодексу України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщенні на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщенні, без зміни її цільового призначення. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди. У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду фізичними або юридичними особами, які не можуть мати у власності земельних ділянок, до них переходить право користування земельною ділянкою, на якій розташований жилий будинок, будівля або споруда, на умовах оренди.

Згідно з ч.1 ст. 377 Цивільного кодексу України, до особи, яка набула право власності на житловий будинок (крім багатоквартирного), будівлю або споруду, переходить право власності, право користування на земельну ділянку, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення в обсязі та на умовах, встановлених для попереднього землевласника (землекористувача). Розмір та кадастровий номер земельної ділянки, право на яку переходить у зв`язку з переходом права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, є істотними умовами договору, який передбачає набуття права власності на ці об`єкти (крім багатоквартирних будинків та об`єктів державної власності, що підлягають продажу шляхом приватизації).

Отже, в судовому засіданні встановлено, що все спірне майно (будинковолодіння, магазин-кафетерій, транспортні засоби, предмети домашнього вжитку та побутова техніка) було придбане сторонами за їхні спільні кошти та за рахунок їх спільної праці в період перебування в шлюбі. Право власності на будинковолодіння, магазин-кафетерій та транспортні засоби заеєстроване у встановленому законом порядку, і, хоч така реєстрація здіснена на одного з подружжя, відповідно до положень вищеописаного законодавства, це не спростовує права обох сторін на володіння, користування та розпорядження цим майном.

Таким чином є всі законні підстави визнати будинковолодіння АДРЕСА_1 , магазин - кафетерій по АДРЕСА_2 , автомобіль "RENAULT TRAFIC" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль ВАЗ 21043 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , об`єктами спільної сумісної власності подружжя та поділити спільно нажите з відповідачем нерухоме та рухоме майно.

Визначаючи варіанти розподілу житлового будинку, господарських будівель та споруд, суд, враховуючи інтереси кожного з подружжя, вимоги позивачки, відсутність будь-яких зауважень та заперечень зі сторони відповідача, а також те, що згідно з висновком експерта №112, складеним 20.02.2020 за результатами проведення судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи, як уже згадувалося вище, було запропоновано чотири варіанти поділу, при цьому при першому варіанті, на якому зупинилася позивачка, нейменше відхилення від ідеальних часток, відповідач проти запропонованого варіанту заперечень не подав, як і не пропонував свого варіанту, вважає, що в порядку поділу майна слід визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та виділити їй, як другому співвласнику, в натурі 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, реальна частка яких становить 50,21%, загальною вартістю 110886 гривень, згідно з першим варіантом розподілу будинковолодіння з відхиленням від ідеальних часток відповідно до висновку №112 судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи від 20 лютого 2020 року, а саме: такі приміщення в житловому будинку (жовтий колір, таблиця №1 додатку №2 до висновку експерта №112): частина коридору літ. 1-1(2) площею 2,5 кв.м, житлова кімната літ. 1-5 площею 13,9 кв.м, кухня літ. 1-6 площею 13,4 кв.м, комора літ. 1-7 площею 3,4 кв.м, загальна площа яких становить 33,2 кв.м, загальна вартість цієї частини житлового будинку - 81183 гривні; господарські будівлі і споруди: стайня під літ. Г вартістю 22680 гривень, вбиральня під літ. Д вартістю 1524 гривні, криниця під літ. №3 вартістю 3092 гривні, 1/2 воріт з хвірткою під літ. №1 вартістю 1634 гривні та 1/2 огорожі вартістю 773 гривні.

Щодо ОСОБА_4 , то в порядку поділу майна за ним також визнати право власності на 1/2 частку будинковолодіння по АДРЕСА_1 та виділити йому, як першому співвласнику, в натурі 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, реальна частка якої становить 49,79%, загальною вартістю 109960 гривень, згідно з першим варіантом розподілу будинковолодіння з відхиленням від ідеальних часток відповідно до висновку №112 судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи від 20 лютого 2020 року, а саме: такі приміщення в житловому будинку (синій колір, таблиця №1 додатку №2 до висновку експерта №112): частина коридору літ. 1-1(1) площею 4,5 кв.м, комора літ.1-2 площею 2,2 кв.м, житлова кімната літ. 1-3 площею 12,9 кв.м, житлова кімната літ. 1-3 площею 13,6 кв.м, загальна площа яких становить 33,2 кв.м, загальна вартість цієї частини житлового будинку - 81183 гривні; господарські будівлі і споруди: гараж під літ. Б вартістю 10712 гривень, стодола під літ. В вартістю 15658 гривень, 1/2 воріт з хвірткою під літ. №1 вартістю 1634 гривні та 1/2 огорожі вартістю 773 гривні.

Суд приймає до уваги, що у вказаному варіанті поділу хоча і є певне відхилення від ідеальних часток, однак із чотирьох запропонованих, воно найменше, через що з ОСОБА_1 , реальна частка якої становить 50,21%, на користь ОСОБА_4 , реальна частка якого становить 49,79%, слід стягнути 463 гривні грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки в будинковолодінні по АДРЕСА_1 (110886 - 109960 = 926 грн, 926 / 2 =463 грн).

Крім варіантів розподілу житлового будинку експертом визначено, які ремонтні будівельні роботи та переобладнання в житловому будинку повинні бути зроблені відповідно до обраного варіанту поділу. А саме для першого варіанту, тобто того, який обрала позивачка (т.1 а.с.185):

- закласти дверний отвір між приміщенням під літ. 1-4 та приміщенням під літ. 1-5;

- закласти дверний отвір між приміщенням під літ. 1-3 та приміщенням під літ.1-6;

- приміщення коридору під літ. 1-1 розділити перегородкою на приміщення під літ. 1 -1 (1) та приміщення під літ. 1-1(2)

для першої сторони1/2 частини:

- влаштувати дверний проріз на місці існуючого віконного блоку у приміщення під літ. 1-1(1);

- переобладнати приміщення житлової кімнати під літ. 1-3 у приміщення кухні.

Також експертом визначено, що під час розподілу житлового будинку по АДРЕСА_2 згідно з запропонованих варіантів, необхідно (т.1 а.с.186-187):

- обладнати автономні мережі електропостачання (оформити та погодити у встановленому порядку зі спеціалізованими організаціями);

- встановити індивідуальну систему опалення електричне. альтернативне);

- влаштувати вентиляцію в приміщенні кухні;

- забезпечити водопостачання;

- розмістити вигрібну яму, згідно з чинних норм та правил;

- кожен із співвласників повинен користуватися горищем (підвальним) приміщенням, яке розташоване над приміщеннями поверхом нижче (вище), що виділяються відповідно у їх користування; для цього кожній із сторін необхідно влаштувати окремий вхід на горище (підвал).

Визначення вартості будівельно-монтажних робіт залежить від способу їх здійснення (господарський, підрядний або власними силами). Вартість робіт при виконанні вказаними методами суттєво відрізняється. Також, треба брати до уваги, що при розподілі житлового будинку частина робіт виконується спільно обома сторонами, а при запропонованому варіанті розподілу кожен із співвласників повинен виконати ідентичні роботи в своїх частинах.

Беручи до уваги, що цільове призначення земельної ділянки з кадастровим номером :01:004, площею 0,1001 га - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 , тому слід визначити порядок користування нею між сторонами відповідно до частки кожного в будинковолодінні з врахуванням першого варіанту, запропонованого експертом у вказаному висновку, а саме:

- виділити в користування ОСОБА_1 як другому співвласнику 1/2 частки будинковолодіння такі частини земельної ділянки (жовтий колір додаток №3 до висновку експерта №112, таблиця №1): ділянка №2 з розмірами по периметру 3,19; 0,38; 10,70; 6,38; 4,67; 11,46; 2,66; 9,43 м.п., загальною площею 146,0 кв.м (0,0146 га); ділянка №3 з розмірами по периметру 5,84; 7,81; 5,86; 12,67; 7,32; 1,29; 0,78; 5,62; 16,88; 8,07; 11,03 м.п., загальною площею 277,0 кв.м (0,0277 га);

- виділити в користування ОСОБА_4 як першому співвласнику 1/2 частки будинковолодіння такі частини земельної ділянки (синій колір додаток №3 до висновку експерта №112, таблиця №1): ділянка №4 з розмірами по периметру: 9,29; 11,03; 9,74; 10,98 м.п., загальною площею 103,5 кв.м. (0,0103 га); ділянка №5 з розмірами по периметру : 2,29; 12,54; 8,90; 7,45; 5,13; 10,70; 0,38: 7,47; 1,29; 7,32; 12,67 м. п., загальною площею 320,0 кв.м (0,0320 га);

- залишити у спільному користуванні обох співвласників земельну ділянку №1 з розмірами по периметру: 17,81; 16,88; 5,62; 3,50; 9,43; 20,40; 18,15; 3,50 м.п., загальною площею 154,0 кв.м (0,0154 га) (зелений колір додаток №3 до висновку експерта №112, таблиця №1).

Відносно магазину-кафетерію, то суд, враховуючи, що його у своїй підприємницькій діяльності використовує відповідач, між сторонами існують неприязні стосунки, що виключає ведення ними такої діяльності спільно, вважає, що не доцільно його ділити між ними та приходить до переконання, що ОСОБА_4 слід виділити та визнати за ним право власності на магазин - кафетерій, як на цілий об`єкт нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_2 , та стягнути з нього користь ОСОБА_1 140336 гривень грошової компенсації вартості 1/2 частки магазину - кафетерію по АДРЕСА_2 (280672 / 2 = 140336 грн, де 280672 грн - його ринкова вартість), на яку вона погодилася.

Щодо транспортних засобів, то їх слід поділити таким чином:

- виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на автомобіль марки "RENAULT TRAFIC", 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_13 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та стягнути з неї на користь ОСОБА_4 71092 гривні грошової компенсації вартості 1/2 частини вказаного автомобіля (142184 / 2 = 71092 грн, де 142184 грн - його ринкова вартість);

- виділити ОСОБА_4 та визнати за ним право власності на автомобіль ВА3 21043, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_11 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , та стягнути з нього користь ОСОБА_1 16746 гривень грошової компенсації вартості 1/2 частки даного автомобіля (33492 / 2 = 16746 грн).

При визначенні такого варіанту розподілу суд виходив з того, що обидва транспортні засоби та документи на них знаходяться у розпорядженні відповідача. Останній в судове засідання надав тільки копії та відмовивлявся надати їх оригінали позивачці. Автомобіль "RENAULT TRAFIC" зареєстрований за ОСОБА_1 , тому у неї не виникне складності з його переоформленням. Крім того, транспортний засіб НОМЕР_14 є в гіршому технічному стані та потребує ремонтних робіт, що відповідач, як чоловік, якому, в тому числі залишається приміщення для здійснення підприємницької діяльності, який працює, відповідно отримує дохід, зможе забезпечити.

Згідно з ч. 1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обгрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Таким чином щодо поділу предметів домашнього вжитку, які позивачка просить поділити між нею та відповідачем, враховуючи, що у своєму відзиві заперечень щодо їх переліку та вказаних сум вартості останній не зазначає, більше того наголошує, що жодних перешкод позивачці у їх користування він не створює, суд вважає за необхідне поділити їх між сторонами відповідно до запропонованого варіанту позивачкою, при цьому бере до уваги, що відповідачу було відомо про нього, свого варіанту він не запропонував, заперечень не надавав, тому суд вважає, що сторонам слід виділити та визнати за кожним з них право особистої власності на таке майно:

- за позивачкою на морозильну камеру вартістю 2500 гривень, бойлер вартістю 1500 гривень, ванну вартістю 1500 гривень, електронасос вартістю 1000 гривень, диван вартістю 4000 гривень, набір меблів для кухні вартістю 3000 гривень, електричну плиту "Gorenje" вартістю 4000 гривень, шафу двохдверну вартістю 2000 гривень, стіл кухонний вартістю 500 гривень, розкладне крісло вартістю 2000 гривень, шафу кутову з тумбою вартістю 3000 гривень, стіл письмовий вартістю 500 гривень, телевізор "Samsung" вартістю 6000 гривень, тумбу під телевізор вартістю 500 гривень, диван вартістю 4000 гривень, всього на суму 36000 гривень;

- за відповідачем на набір меблів для прихожої вартістю 3500 гривень, мікрохвильову піч "Samsung" вартістю 1000 гривень, холодильник "NORD" вартістю 2000 гривень, кавоварку вартістю 500 гривень, пральну машину "Indezit" вартістю 5000 гривень, розкладне крісло вартістю 2000 гривень, телевізор "LG" вартістю 1000 гривень, шафу чотирьохдверну вартістю 4000 гривень, комод вартістю 1000 гривень, стіл розкладний вартістю 1000 гривень, набір меблів (стінку) вартістю 10000 гривень, диван вартістю 5000 гривень, крісла м`які в кількості 6 штук, загальною вартістю 3600 гривень, всього на суму 39600 гривень.

Враховуючи, що загальна сума предметів домашнього вжитку у відповідача більша за загальну суму предметів домашнього вжитку у позивачки, тому з ОСОБА_4 на користь ОСОБА_1 слід стягнути 1800 гривень грошової компенсації різниці присудженого рухомого майна (75600 / 2 = 37800 грн, 37800 - 36000= 1800 грн, де 75600 - загальна сума всього рухомого майна (предметів домашнього вжитку та побутової техніки)).

Таким чином, дослідивши всебічно, повно, безпосередньо та об`єктивно наявні у справі докази, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, з`ясувавши усі обставини справи, на які сторони посилалися як на підставу своїх вимог і заперечень, з урахуванням того, що відповідно до ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичної особи, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 ґрунтуються на вимогах закону, обставини справи підтверджені певними засобами доказування, право позивачки, з приводу якого вона звернувся в суд порушено і воно підлягає захисту, а тому позовну заяву необхідно задовольнити.

Розподіл судових витрат:

питання судових витрат суд вирішує за правилами ст. 141 ЦПК України, при цьому враховує, що до судових витрат, які позивачка понесла у зв`язку з розглядом справи, остання відносить оплату судового збору у розмірі 3860 грн, витрати за проведення експертиз в розмірі 14287 гривень та 175,80 гривень, витрати, пов`язані із залученням спеціаліста по геодезії та складенню кадастрового плану в розмірі 1900 гривень та витрати з надання професійної правничої допомоги в розмірі 3000 гривень, що підтверджується відповідними квитанціями та щодо професійної правничої допомоги також договором №3 від 24.01.2019 з адвокатом Оленин О.Ф., розрахунком таких витрат, в якому підготовка матеріалів до написання позову, зняття копій документів становить - 500 грн, складання, друкування позовної заяви - 1000 грн, ведення цивільної справи - 1500 грн, що в цілому становить 3000 грн (т.1 а.с.1, 225, 226, 227-228, 25).

Беручи до уваги, що суд прийшов до висновку про задоволення позову, то з урахуванням того, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ст.141 ЦПК України), а інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, до яких належать, зокрема витрати на професійну правничу допомогу; витрати пов`язані із залученням спеціалістів та проведенням експертизи (ст. 133 ЦПК України), покладаються у разі задоволення позову - на відповідача, слід стягнути на користь позивачки з відповідача понесені нею судові витрати в розмірі 23222,80 грн, що включають сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 3860 гривень, витрати за проведення експертиз в розмірі 14287 гривень та 175,80 гривень, витрати, пов`язані із залученням спеціаліста по геодезії та складенню кадастрового плану в розмірі 1900 гривень, витрати з надання професійної правничої допомоги в розмірі 3000 гривень.

При цьому суд враховує, що згідно з позицією Європейського Суду з прав людини, заявник має право на відшкодування судових та інших витрат лише у разі, якщо доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обгрунтовним (справа «Баришевський проти України» від 26.02.2015, пункт 95). Понесені позивачкою судові витрати відповідають складності справи та були зумовлені необхідністю збирання доказів та надання їх суду для всебічного та повного встановлення всіх обставин справи.

На підставі вище викладеного, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04.11.1950, ст. 1 Першого протоколу від 20.03.1952 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст.41, 55 Конституції України, ст.ст. 15, 16, 316, 317, 319, 321, 328, 355, 369, 372, 377 ЦК України, ст.ст. 57, 60, 63, 65, 68, 69, 70, 71 СК України, ст. 120 ЗК України, ст.ст. 2, 4, 13, 77, 81, 82, 133, 141 ЦПК України та керуючись ст.ст. 258, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити.

Визнати будинковолодіння АДРЕСА_1 , магазин - кафетерій по АДРЕСА_2 , автомобіль "RENAULT TRAFIC" державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , автомобіль ВАЗ 21043 державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , об`єктами спільної сумісної власності подружжя та поділити спільно нажите з відповідачем нерухоме та рухоме майно.

В порядку поділу майна визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину будинковолодіння за адресою: АДРЕСА_1 , та виділити їй, як другому співвласнику, в натурі 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, реальна частка яких становить 50,21%, загальною вартістю 110886 гривень, згідно з першим варіантом розподілу будинковолодіння з відхиленням від ідеальних часток відповідно до висновку №112 судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи від 20 лютого 2020 року, а саме:

- такі приміщення в житловому будинку (жовтий колір, таблиця №1 додатку №2 до висновку експерта №112): частина коридору літ. 1-1(2) площею 2,5 кв.м, житлова кімната літ. 1-5 площею 13,9 кв.м, кухня літ. 1-6 площею 13,4 кв.м, комора літ. 1-7 площею 3,4 кв.м, загальна площа яких становить 33,2 кв.м, загальна вартість цієї частини житлового будинку - 81183 гривні;

- господарські будівлі і споруди: стайня під літ. Г вартістю 22680 гривень, вбиральня під літ. Д вартістю 1524 гривні, криниця під літ. №3 вартістю 3092 гривні, 1/2 воріт з хвірткою під літ. №1 вартістю 1634 гривні та 1/2 огорожі вартістю 773 гривні.

В порядку поділу майна визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частку будинковолодіння по АДРЕСА_1 та виділити йому, як першому співвласнику, в натурі 1/2 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами, реальна частка якої становить 49,79%, загальною вартістю 109960 гривень, згідно з першим варіантом розподілу будинковолодіння з відхиленням від ідеальних часток відповідно до висновку №112 судової оціночно-будівельної, будівельно-технічної, земельно-технічної експертизи від 20 лютого 2020 року, а саме:

- такі приміщення в житловому будинку (синій колір, таблиця №1 додатку №2 до висновку експерта №112): частина коридору літ. 1-1(1) площею 4,5 кв.м, комора літ.1-2 площею 2,2 кв.м, житлова кімната літ. 1-3 площею 12,9 кв.м, житлова кімната літ. 1-3 площею 13,6 кв.м, загальна площа яких становить 33,2 кв.м, загальна вартість цієї частини житлового будинку - 81183 гривні;

- господарські будівлі і споруди: гараж під літ. Б вартістю 10712 гривень, стодола під літ. В вартістю 15658 гривень, 1/2 воріт з хвірткою під літ. №1 вартістю 1634 гривні та 1/2 огорожі вартістю 773 гривні.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 463 (чотириста шістдесят три) гривні грошової компенсації за відхилення від ідеальної частки в будинковолодінні по АДРЕСА_1 .

Визначити порядок користування земельною ділянкою з кадастровим номером :01:004, площею 0,1001 га, цільове призначення - будівництво і обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд ( присадибна ділянка) за адресою: АДРЕСА_1 відповідно до частки в будинковолодінні.

Виділити в користування ОСОБА_1 як другому співвласнику 1/2 частки будинковолодіння такі частини земельної ділянки (жовтий колір додаток №3 до висновку експерта №112, таблиця №1):

- ділянка №2 з розмірами по периметру 3,19; 0,38; 10,70; 6,38; 4,67; 11,46; 2,66; 9,43 м.п., загальною площею 146,0 кв.м (0,0146 га);

- ділянка №3 з розмірами по периметру 5,84; 7,81; 5,86; 12,67; 7,32; 1,29; 0,78; 5,62; 16,88; 8,07; 11,03 м.п., загальною площею 277,0 кв.м (0,0277 га).

Виділити в користування ОСОБА_2 як першому співвласнику 1/2 частки будинковолодіння такі частини земельної ділянки (синій колір додаток №3 до висновку експерта №112, таблиця №1):

- ділянка №4 з розмірами по периметру: 9,29; 11,03; 9,74; 10,98 м.п., загальною площею 103,5 кв.м. (0,0103 га);

- ділянка №5 з розмірами по периметру : 2,29; 12,54; 8,90; 7,45; 5,13; 10,70; 0,38: 7,47; 1,29; 7,32; 12,67 м. п., загальною площею 320,0 кв.м (0,0320 га).

Залишити у спільному користуванні обох співвласників ОСОБА_1 та ОСОБА_2 земельну ділянку № 1 з розмірами по периметру: 17,81; 16,88; 5,62; 3,50; 9,43; 20,40; 18,15; 3,50 м.п., загальною площею 154,0 кв.м (0,0154 га) (зелений колір додаток №3 до висновку експерта №112, таблиця №1).

Виділити ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на магазин - кафетерій, як на цілий об`єкт нерухомого майна, за адресою: АДРЕСА_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 140336 (сто сорок тисяч триста тридцять шість) гривень грошової компенсації вартості 1/2 частки магазину - кафетерію по АДРЕСА_2 .

Виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право власності на автомобіль марки "RENAULT TRAFIC", 2004 року випуску, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_13 , державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 71092 (сімдесят одну тисячу дев`яносто дві) гривні грошової компенсації вартості 1/2 частини автомобіля марки "RENAULT TRAFIC", 2004 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

Виділити ОСОБА_2 та визнати за ним право власності на автомобіль ВА3 21043, номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_11 , державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 16746 (шістнадцять тисяч сімсот сорок шість) гривень грошової компенсації вартості 1/2 частки автомобіля ВА3 21043, 2005 року випуску, державний реєстраційний номер НОМЕР_2 .

В порядку поділу спільного майна подружжя виділити ОСОБА_1 та визнати за нею право особистої власності на таке майно: морозильну камеру вартістю 2500 гривень, бойлер вартістю 1500 гривень, ванну вартістю 1500 гривень, електронасос вартістю 1000 гривень, диван вартістю 4000 гривень, набір меблів для кухні вартістю 3000 гривень, електричну плиту "Gorenje" вартістю 4000 гривень, шафу двохдверну вартістю 2000 гривень, стіл кухонний вартістю 500 гривень, розкладне крісло вартістю 2000 гривень, шафу кутову з тумбою вартістю 3000 гривень, стіл письмовий вартістю 500 гривень, телевізор "Samsung" вартістю 6000 гривень, тумбу під телевізор вартістю 500 гривень, диван вартістю 4000 гривень, всього на суму 36000 гривень.

В порядку поділу спільного майна подружжя виділити ОСОБА_2 та визнати за ним право особистої власності на таке майно: набір меблів для прихожої вартістю 3500 гривень, мікрохвильову піч "Samsung" вартістю 1000 гривень, холодильник "NORD" вартістю 2000 гривень, кавоварку вартістю 500 гривень, пральну машину "Indezit" вартістю 5000 гривень, розкладне крісло вартістю 2000 гривень, телевізор "LG" вартістю 1000 гривень, шафу чотирьохдверну вартістю 4000 гривень, комод вартістю 1000 гривень, стіл розкладний вартістю 1000 гривень, набір меблів (стінку) вартістю 10000 гривень, диван вартістю 5000 гривень, крісла м`які в кількості 6 штук, загальною вартістю 3600 гривень, всього на суму 39600 гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 1800 (одну тисячу вісімсот) гривень грошової компенсації різниці присудженого рухомого майна.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати в розмірі 23222 (двадцять три тисячі двісті двадцять дві) гривні 80 копійок, що включають сплачений при зверненні до суду судовий збір у розмірі 3860 гривень, витрати за проведення експертиз в розмірі 14287 гривень та 175,80 гривень, витрати, пов`язані із залученням спеціаліста по геодезії та складенню кадастрового плану в розмірі 1900 гривень, витрати з надання професійної правничої допомоги в розмірі 3000 гривень.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду. До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Долинський районний суд Івано-Франківської області, а матеріали справи витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Позивач: ОСОБА_1 , зареєстрована по АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_15 .

Відповідач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_16 .

Повний зміст рішення суду буде складено до 5 жовтня 2020 року.

Суддя Долинського районного суду С. М. Монташевич

Текст повного судового рішення виготовлено 5 жовтня 2020 року.