Справа № 642/1181/20
Провадження № 2/642/711/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 березня 2020 року Суддя Ленінського районного суду м. Харкова Вікторов В.В., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства «УкрСиббанк», публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович), товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», третя особа: ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання договору іпотеки недійсним, виключення з Державних реєстрів записів про обтяження предмету іпотеки, визнання договору поруки припиненим, -

в с т а н о в и в:

У березні 2020 року позивач звернулась до Ленінського районного суду м. Харкова з позовом до акціонерного товариства «УкрСиббанк», публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (Уповноважена особа Фондк гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович), товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», третя особа: ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання договору іпотеки недійсним, виключення з Державних реєстрів записів про обтяження предмету іпотеки, визнання договору поруки припиненим.

У прохальній частині позову позивач просила:

1. Визнати недійсним договір іпотеки від 19.02.2008р. на житловий будинок та надвірні будівлі за адресою: АДРЕСА_1 , укладений між Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (зараз Акціонерне товариство «УкрСиббанк") та ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 .

2. Зняти обтяження, накладені на житловий будинок та надвірні будівлі за адресою: АДРЕСА_1 за договором іпотеки від 19.02.2008 р., а саме:

- виключити запис з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, зареєстрованого 19.02.2008р. за №6623740, щодо заборони відчуження житлового будинку та надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 ;

- виключити з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно запису про іпотеку № 34104249, зареєстрованого 19.02.2008р., внесеного на підставі рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 49634463 від 12.11.2019р., щодо житлового будинку та надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 ;

- виключити з Державного реєстру іпотек запису про обтяження об`єкту нерухомості - житлового будинку та надвірних будівель за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер іпотеки 6623816, зареєстрованого 19.02.2008 р.

3. Визнати припиненим договір поруки № П1-0 від 19.02.2008р., укладений між ОСОБА_1 та Акціонерним комерційним інноваційним банком «УкрСиббанк» (зараз Акціонерне товариство «УкрСиббанк").

4. Витребувати у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Грішакової Оксани Вікторівни, що знаходиться за адресою: 61072, м. Харків, вул. Отокара Яроша, 22, п. 2, кім. 25, 27, 28, інформацію про те, чи була ОСОБА_6 присутня при вченні правочину по укладенню договору іпотеки від 19.02.2008р. та чи наявна у приватного нотаріуса її письмова нотаріально засвідчена згода на вчинення даного правочину, чи надавала вона її? У разі якщо у приватного нотаріуса наявна така письмова нотаріальна згода на вчинення даного правочину від ОСОБА_7 , надати її копію.

5. Витребувати у Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області, що знаходиться за адресою: 61004, Харківська область, місто Харків, вул. Москалівська, 58, інформацію про наступне:

- чи знаходяться у них на примусовому виконанні та чи направлялись їм колись на примусове виконання виконавчі листи, видані на примусове виконання заочного рішення Ленінського районного суду м. Харкова від 24.01.2011р. по справі № 2-296/11, де боржниками є якісь з цих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а стягувачем є якісь з цих осіб: АТ «УкрСиббанк» (раніше ПАТ «УкрСиббанк»), ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс»? Якщо такі виконавчі листи колись направлялись їм на примусове виконання або знаходяться на примусовому виконанні, письмово повідомити, коли саме вони були направлені на примусове виконання, номери виконавчих проваджень, які дії по ним були вчинені державним виконавцем та П ОСОБА_8 державного виконавця, який колись займався чи займається їх примусовим виконанням;

- чи знаходяться у них на примусовому виконанні та чи направлялись їм колись за період з 19.02.2008 р. і по сьогоднішній час на примусове виконання виконавчі листи на примусове виконання якихось рішень суду про стягнення заборгованості за кредитним договором, за договором поруки чи про накладення стягнення на предмет іпотеки, де боржниками є якісь з цих осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , а стягувачем є якісь з цих осіб: АТ «УкрСиббанк» (раніше ПАТ «УкрСиббанк»), ПАТ «Дельта Банк» та ТОВ «Укрдебт Плюс»? Якщо такі виконавчі листи колись направлялись їм на примусове виконання або знаходяться на примусовому виконанні, письмово повідомити, коли саме вони були направлені на примусове виконання, номери виконавчих проваджень, які дії по ним були вчинені державним виконавцем та П ОСОБА_8 державного виконавця, який колись займався чи займається їх примусовим виконанням.

6. Зупинити розгляд цивільної справи за цією позовною заявою до моменту набрання законної сили рішенням суду за позовною заявою ОСОБА_1 до (Позивача у даній справі) до ОСОБА_2 , ОСОБА_9 , ОСОБА_4 , треті особи: АТ «УкрСиббанк», АТ «Дельта Банк», ТОВ «Укрдебт Плюс» про встановлення факту проживання однією сім`єю без шлюбу та визнання права спільної сумісної власності на майно, яка була подана до Ленінського районного суду м. Харкова 28.02.2020 р.

7. Судові витрати по сплаті судового збору покласти солідарно на Відповідачів.

Дослідивши позовну заяву з додатками, суд вважає, що вона підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Положеннями ч. 1 ст. 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України, у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Згідно статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. 3. Позовна заява повинна містити: 1) найменування суду першої інстанції, до якого подається заява; 2) повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; 3) зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; 4) зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; 5) виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; 6) відомості про вжиття заходів досудового врегулювання спору, якщо такі проводилися, в тому числі, якщо законом визначений обов`язковий досудовий порядок урегулювання спору; 7) відомості про вжиття заходів забезпечення доказів або позову до подання позовної заяви, якщо такі здійснювалися; 8) перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; 9) попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи; 10) підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

Тобто в позовній заяві має міститись посилання на те, до кого пред`явлений позов; що саме вимагає позивач (предмет позову); обставини, на яких ґрунтується вимога (матеріально-правова підстава позову); докази, що підтверджують ці обставини.

Таким чином, на цій стадії цивільного процесу позивач зобов`язаний виконувати вимоги щодо доведення певного кола фактів, що мають процесуальне значення, для підтвердження наявності права на пред`явлення позову та дотримання процесуального порядку його пред`явлення.

Вивченням матеріалів позовної заяви, встановлено, що даний позов не відповідає вимогам ст. 175-177 ЦПК України, оскільки представник позивача не зазначив обставини, тобто ті юридично значимі факти, на основі яких він звертається до суду та обґрунтовує заявлені вимоги, відповідно до норм матеріального права, що поширюються на спірні правовідносини, із посиланням на докази в підтвердження обґрунтування заявлених вимог.

Так, представником позивача не викладено обґрунтування права вимоги до відповідачів, відповідно до норм матеріального права, а тому не визначено характер позову та не окреслено його предмет, який би характеризував те, на що спрямований позов, тобто які права порушені, якими діями відповідачів та як вони взаємопов`язані, тобто який характер мають правовідносини, що виникли між позивачем та відповідачами саме з приводу даного спору, якими правовими нормами вони регулюються та чим передбачений такий шлях поновлення і яких саме порушених прав позивача, враховуючи, що ст. 16 ЦК України визначений перелік способів захисту порушених прав та інтересів осіб, а право на звернення до суду відповідно до ст. 5 ЦПК України притаманне лише особі, яка звертається за захистом своїх порушених прав або охоронюваних законом інтересів.

Суд не може вийти за межі позовних вимог та в порушення принципу диспозитивності самостійно обирати правову підставу та предмет позову, а за вказаних обставин для судового розгляду позивачем не визначені ні суть позовних вимог, ні їх правові підстави, що позбавляє можливості з`ясувати предмет спору та межі доказування.

Тому, згідно з чинним законодавством зазначення доказів, що підтверджують кожну обставину позову щодо порушення прав позивача відповідачем в частині вимог визнання недійсним договору іпотеки від 19.02.2008 року та визнання припиненим договору поруки від 19.02.2008 року, є обов`язковими для особи, яка пред`являє позов, оскільки без зазначення доказів, що підтверджують вимоги, суд не може здійснити підготовку справи до розгляду та належним чином провести судове засідання.

Крім того, зі змісту позовних вимог вбачається, що представник позивача, серед іншого, просить суд витребувати у Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харків Головного територіального управління юстиції у Харківській області та у приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Грішакової Оксани Вікторівни докази. Аналогічні вимоги були оформлені окремим процесуальним документом клопотанням про витребування доказів.

Водночас, зазначення в прохальній частині позовної заяви вимоги про витребування доказів є процесуально недопустимим, адже дане клопотання оформлюється окремим процесуальним документом та має відповідати положенням ст. 84 ЦПК України.

Оскільки позовна заява містить вказані недоліки, представнику позивача на виконання вищевказаних положень чинного законодавства необхідно визначитись із змістом позовних вимог та надати суду виправлену редакцію позовної заяви відповідно до кількості учасників процесу з виключенням пунктів про витребування доказів.

Крім того, п. 7 прохальної частини позову не може бути позовною вимогою, оскільки зупинення розгляду цивільної справи також повинно бути оформлено окремим процесуальним документом клопотанням про зупинення провадження у справі та подаватись до суду разом з наданням відповідних доказів наявності іншої справи, яка розглядається.

Як вбачається з матеріалів позовної заяви вищевказане клопотання було оформлено окремо, у зв`язку з чим п. 7 прохальної частини позову необхідно виключити. Однак, докази наявності іншої справи, яка розглядається, надано не було.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 4 ЗУ «Про судовий збір», встановлено, що за подання позовної заяви фізичною особою з немайновими вимогами до суду судовий збір справляється у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 840,80 грн.

Згідно ч. 3 ст. 6 ЗУ «Про судовий збір», у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Натомість, у поданій позовній заяві представник позивача, посилаючись на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», зазначив, що позивач звільнений від сплати судового збору за подання цього позову.

Як вбачається, з матеріалів справи предметом спору є правовідносини, які склалися при укладанні договору іпотеки та договору поруки. У позові заявлено три вимоги немайнового характеру, а саме: визнання недійсним договору іпотеки, визнання припиненим договору поруки та зняття обтяжень.

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів» крім інших випадків порушень прав споживачів, які можуть бути встановлені та доведені виходячи з відповідних положень законодавства у сфері захисту прав споживачів, вважається, що для цілей застосування цього Закону та пов`язаного з ним законодавства про захист прав споживачів права споживача вважаються в будь-якому разі порушеними, якщо:1) при реалізації продукції будь-яким чином порушується право споживача на свободу вибору продукції; 2) при реалізації продукції будь-яким чином порушується свобода волевиявлення споживача та/або висловлене ним волевиявлення; 3) при наданні послуги, від якої споживач не може відмовитись, а одержати може лише в одного виконавця, виконавець нав`язує такі умови одержання послуги, які ставлять споживача у нерівне становище порівняно з іншими споживачами та/або виконавцями, не надають споживачеві однакових гарантій відшкодування шкоди, завданої невиконанням (неналежним виконанням) сторонами умов договору; 4) порушується принцип рівності сторін договору, учасником якого є споживач; 5) будь-яким чином (крім випадків, передбачених законом) обмежується право споживача на одержання необхідної, доступної, достовірної та своєчасної інформації про відповідну продукцію; 6) споживачу реалізовано продукцію, яка є небезпечною, неналежної якості, фальсифікованою; 7) ціну продукції визначено неналежним чином; 8) документи, які підтверджують виконання договору, учасником якого є споживач, своєчасно не передано (надано) споживачу.

Відтак, позивач, вважаючи себе споживачем, при зверненні до суду для дотримання вимог ст. 175 ЦПК України, зобов`язаний викласти зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує вказані позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», зазначивши про те, яке право споживача порушено (ст.21 Закону України «Про захист прав споживачів»), тим самим навівши підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

На підставі зазначеного, позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки представник позивача не виклав зміст позовних вимог та обставини, якими він обґрунтовує позовні вимоги у відповідності до норм Закону України «Про захист прав споживачів», не зазначивши про те, яке право позивача порушено (ст. 21 Закону України «Про захист прав споживачів») та чи є він споживачем, тим самим не навів підтвердження того, що між сторонами існують правовідносини, які регулюються Законом України «Про захист прав споживачів».

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України "Про захист прав споживачів" споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав.

Таким чином, Закон чітко розмежовує, що від оплати судового збору звільняються споживачі - позивачі і лише у поданих ними позовах, що стосуються порушення їхніх прав як споживачів.

Позивач не звільнений від сплати судового збору за позовними вимогами немайнового характеру про визнання недійсним договору іпотеки, визнання припиненим договору поруки та зняття обтяжень, оскільки вказані позовні вимоги не відносяться до вимог, пов`язаних з захистом прав споживачів, та позивач в даному випадку не є споживачем у розумінні Закону України «Про захист прав споживачів». Таким чином, за вказані позовні вимоги немайнового характеру позивач повинен сплачувати судовий збір на загальних підставах.

Таким чином, вимоги про визнання недійсним договору іпотеки, визнання припиненим договору поруки та зняття обтяжень за своєю природою є цивільно-правовими та не підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів».

Тому позивачу слід сплатити судовий збір за три вимоги немайнового характеру в розмірі 2 522,40 грн. та надати оригінал квитанції про сплату судового збору.

При зверненні з позовом до Ленінського районного суду міста Харкова судовий збір сплачується за наступними реквізитами: Отримувач коштів ГУК Холодногірського р-ну м. Харкова, Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 37999696, Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), Рахунок отримувача UA 0020006, Код класифікації доходів бюджету 22030101.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини її основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

На підставі вищевикладеного, представнику позивача необхідно усунути вищевказані недоліки.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

На підставі викладеного позовну заяву слід залишити без руху та надати строк для усунення зазначених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

Керуючись ст.ст.175, 177, 185 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до акціонерного товариства «УкрСиббанк», публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію АТ «Дельта Банк» Кадиров Владислав Володимирович), товариства з обмеженою відповідальністю «Укрдебт Плюс», третя особа: ОСОБА_2 , третя особа: ОСОБА_3 , третя особа: ОСОБА_4 про визнання договору іпотеки недійсним, виключення з Державних реєстрів записів про обтяження предмету іпотеки, визнання договору поруки припиненим - залишити без руху, надати строк протягом 5-ти днів з дня отримання копії ухвали для усунення вказаних недоліків.

Роз`яснити позивачці, що у разі невиконання ухвали суду позовна заява буде вважитись неподаною та повертається, що не перешкоджає її повторному зверненню до суду.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя В.В. Вікторов