Справа № 303/4808/20
Номер рядка статистичного звіту -26
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

05 жовтня 2020 року м. Мукачево

Мукачівський міськрайонний суд Закарпатської області в складі:

головуючої-судді Гутій О.В.

за участю секретаря судових засідань Зарева А.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження в приміщенні суду в м.Мукачево цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» до ОСОБА_1 про стягнення боргу за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся з цим позовом, в якому просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 37 716,17 гривень, посилаючись на те, що 11.12.2018 року між ТОВ «Інтеркеш Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7-25227, згідно якого остання отримала кредит в сумі 10 000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 65,7 % річних користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення кредиту 11.12.2019 року. У зв`язку із не виконанням відповідачем умов договору станом на 26.08.2020 року у неї виникла заборгованість в сумі 37 416,17 гривень, яка складається з: 6886,17 гривень - заборгованість за кредитом; 5 130,00 гривень - відсотки за користуванням кредитом; 25 400,00 гривень - нарахована пеня, які позивач просить стягнути з відповідача та судовий збір у сумі 2 102,00 гривень.

Ухвалою суду від 07.09.2020 року відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, в позовній заяві зазначив про підтримання позовних вимог в повному обсязі, та в разі неявки відповідача не заперечив проти ухвалення заочного рішення.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, подала відзив на позов, в якому зазначила, що строк кредитного договору закінчився, а відтак в позивача відсутні підстави для нарахування пені та відсотків, просить застосувати наслідки позовної давності та відмовити в позові.

Дослідивши та перевіривши зібрані у справі докази, суд приходить до такого висновку. Так, відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. Статтею 1055 ЦК України визначена письмова форма укладення кредитного договору. За вимогами ч. 1 ст. 638 ЦК України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання. Згідно ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів законодавства.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 11.12.2018 року між ТОВ «Інтеркеш Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 7-25227, згідно якого остання отримала кредит в сумі 10 000,00 гривень зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 65,7 % річних користування кредитними коштами, з кінцевим терміном повернення кредиту 11.12.2019 року (а.с.13).

Підпунктами 1.2, 1.4 кредитного договору встановлено, що кредит надається позичальнику на споживачі цілі строком на 12 місяців (дата видачі кредиту 11.12.2018 р., дата повернення кредиту - 11.12.2019 р.), у будь-якому разі, договір діє до повного виконання позичальником зобов`язань за цим договором.

Отримання відповідачкою ОСОБА_1 кредитних коштів підтверджується видатковим касовим ордером від 11.12.2018 року (а.с.14).

Однак, ОСОБА_1 порушила взяті на себе згідно кредитного договору зобов`язання з погашення заборгованості по тілу кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, що підтверджується розрахунком заборгованості.

Оскільки відповідач односторонньо порушив взяті на себе зобов`язання за кредитним договором, то відповідно до вимог ст.1050 ЦК України та умов договору позикодавець вправі вимагати повернення заборгованості та виплати належних за цим договором платежів, в тому числі пені, на умовах, передбачених договором.

Згідно розрахунку, наданого позивачем, станом на 26.08.2020 року у відповідача виникла заборгованість в сумі 37 416,17 гривень, яка складається з: 6886,17 гривень - заборгованість за кредитом; 5 130,00 гривень - відсотки за користуванням кредитом; 25 400,00 гривень - нарахована пеня.

Разом з тим, щодо позовної вимоги в частині стягнення заборгованості по відсотках за користування кредитом в розмірі 5130,00 грн. та пені в розмірі 25 400,00 гривень суд встановив наступне.

Згідно умов Кредитного договору № 7-25227 від 11.12.2018 року строк дії такого становить 12 місяці, а саме з 11.12.2018 року по 11.12.2019 року.

Суд констатує, що закінчення терміну дії договору не припиняє правовідносин сторін кредитного договору, не звільняє останнього від відповідальності за невиконання грошового зобов`язання та не позбавляє кредитора права на отримання сум, передбачених ч.2 ст.625 ЦК України, оскільки зобов`язання залишається невиконанням належним чином відповідно до вимог ст.ст. 526, 599 ЦК України.

За змістом статті 526, частини першої статті 530, статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України для належного виконання зобов`язання необхідно дотримувати визначені у договорі строки (терміни), зокрема щодо сплати процентів, а прострочення виконання зобов`язання є його порушенням.

Відповідно до частини першої статті 1048 та частини першої статті 1054 ЦК України кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми кредиту, розмір і порядок одержання яких встановлюються договором.

Отже, припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Така правова позиція викладена у постанові Великої Палати ВС у справі №444/9519/12 від 28.03.2018 року.

Як вбачається зі змісту пункту 1.1 договору кредиту плата за користування одержаним кредитом встановлюється у розмірі 65,7 % річних.

Пунктом 3.3 кредитного договору регламентовано, що прострочення сплати кредиту та процентів згідно графіка розрахунків не зупиняє нарахування процентів, крім випадку прийняття окремого рішення про це Кредитодавцем.

Разом з тим умовами договору не конкретизовано, який саме розмір процентів має бути нараховано після визначеного сторонами строку дії кредитного договору за несвоєчасне погашення кредиту.

Спосіб захисту порушеного права обирає позивач. Право кредитора на пред`явлення вимоги щодо стягнення боргу не заперечується як таке, що, однак, не звільняє від обов`язку пред`явити позов із належних підстав, обґрунтувати та довести його належним процесуальним порядком. Лише в такому разі можуть мати місце законні підстави для задоволення позову повністю або в обґрунтованій і доведеній частині. Правова підстава для нарахування та стягнення процентів поза межами строку дії договору, оскільки щодо цього пред`явлено і вмотивовано позов, перевіряється судом безвідносно до того, чи є з цього приводу заперечення чи інші доводи.

Таким чином як вбачається з матеріалів справи позивачем не заявлено вимогу про стягнення з відповідача в порядку ст. 625 ЦК України коштів за прострочення виконання грошового зобов`язання, а відтак суд позбавлений можливості стягувати дані кошти, оскільки розглядає позов в межах заявлених позивачем позовних вимог.

Таким чином, з огляду на те, що кредитний договір не містить пункту щодо стягнення конкретного розміру відсотків після закінчення строку його дії, суд приходить до переконання, що вимога про стягнення процентів на підставі згідно п.1.1 Кредитного договору № 7-25227 від 11.12.2018 року в розмірі 65,7% річних підлягає частковому задоволенню в частині заборгованості по відсотках станом на день закінчення строку кредитування.

Згідно вимог п.6.1, п.6.7 Кредитного договору № 7-25227 від 11.12.2018 року сторони несуть відповідальність за порушення умов цього Договору згідно чинного законодавства України. Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Так, згідно з наявною в матеріалах справи довідкою- розрахунком заборгованості станом на 26.08.2020 року за Кредитним договором № 7-25227 від 11.12.2018, а саме із графи «Всього %/пеня» вбачається, що станом на 11.12.2019 року (встановлену дату строку дії кредитного договору) згідно умов договору ОСОБА_1 нараховано до сплати заборгованість по відсоткам в розмірі 468,00 грн., пеня - 100,00 гривень ( а.с.26).

З огляду на вищевикладене суд приходить до переконання, що з ОСОБА_1 підлягають стягненню відсотки на виконання умов Кредитного договору № 7-25227 від 11.12.2018 року в розмірі 468,00 грн. та 100,00 гривень - пеня.

Крім того, заперечуючи проти позову, відповідачем не надано будь-яких доказів на спростування документально нарахованого позивачем розміру заборгованості до закінчення строку дії кредитного договору ( 11.12.2019 року) та не представлено їх, а відтак в суду відсутні підстави для відмови в задоволенні позову до вказаного періоду, оскільки відповідно згідно ст. 526,599 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦПК України, інших актів законодавства та зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Таким чином, загальний розмір заборгованості, що виник у відповідача у зв`язку з отриманням кредитних коштів та користуванням ними, та неналежним виконанням договірних зобов`язань, виходячи з поданих доказів, розрахованих на підставі умов кредитування, наявних виписок по рахунку, та доведений в судовому засіданні, становить - 7454,17 грн. та складається з: 6886,17 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 468,00 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 100,00 грн. - пеня.

Згідно вимог ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 258-259, 264-265, 280-282 ЦПК України, ст.ст.11, 509, 526, 611, 625, 1048-1050, 1054 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ :

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» задоволити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтеркеш Україна» заборгованість за кредитним договором № 7-25227 від 11.12.2018 року з у розмірі 7 454,17 (сім тисяч чотириста п`ятдесят чотири гривні сімнадцять копійок) гривень, що складається з: 6886,17 грн. - заборгованість за тілом кредиту; 468,00 грн. - заборгованість за процентами за користування кредитом; 100,00 грн. - пеня та судовий збір у розмірі 840,80 (вісімсот сорок гривень вісімдесят копійок) гривень.

В задоволенні решти вимог - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, з урахуванням п.15.5. Перехідних положень ЦПК України (в редакції від 03.10.2017 р.) через Мукачівський міськрайонний суд.

Позивач: ТОВ «Інтеркеш Україна», 88018, м.Ужгород, вул.Швабська, буд.17, Закарпатської області, .

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .

Рішення суду виготовлено 05 жовтня 2020 року.

Головуюча О.В.Гутій