Справа №491/776/20
УХВАЛА

06 жовтня 2020 року м. Ананьїв

Ананьївський районний суд Одеської області у складі головуючого у справі судді Желяскова О.О., розглянувши матеріали за позовної заяви ОСОБА_1 до Ананьївської НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів гімназія ДНЗ» про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

До Ананьївського районного суду Одеської області надійшли матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Ананьївської НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів гімназія ДНЗ» про відшкодування моральної шкоди.

11 вересня 2020 року головуючим суддею у справі було постановлено ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без руху, та встановлено позивачці строк для усунення недоліків, який становить десять днів з дня отримання цієї ухвали.

При цьому, в ухвалі про залишення позовної заяви без руху від 11 вересня 2020 року були зазначені наступні недоліки.

Так, пунктом 5 частини 3 статті 175 ЦПК України визначено, що позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Однак, позовна заява ОСОБА_1 не містила обгрунтованих та фактичних обставин справи з зазначенням доказів, що підтверджують вказані в ній обставини, та не надано будь-яких доказів що підтверджують зазначену позивачкою моральну шкоду в розмірі 100000,00 грн.

Отже, на підтвердження вказаних обставин позивачем не зазначено та не надано жодних доказів.

Зі змісту п.8 ч.3 ст.175 ЦПК України вбачається, що позовна заява повинна містити перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви.

Частиною другою статті 95 ЦПК України передбачено, що письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

В частині четвертій статті 95 ЦПК України зазначено, що копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Порядок засвідчення копій документів визначений п.п.5.26, 5.27 Національного стандарту України Державної уніфікованої системи документації, Уніфікованої системи організаційно розпорядчої документації Вимоги до оформлювання документів (ДСТУ 4163-2003, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 року №55. За вказаним нормативно-правовим актом, відмітка про засвідчення копії документа складається: зі слів "Згідно з оригіналом"; назви посади; особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища; дати засвідчення копії, яка проставляється нижче підпису.

Однак, всупереч вимог ст.95 ЦПК України всі копії документів, додані до позову, засвідчені неналежним чином, визначеним законом (відсутня дата засвідчення копії документа).

Також, позовна заява та додані до неї документи не містять попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи , що визначено в п.9 ч.3 ст.175 ЦПК України.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Абзацом 1 частини 1 статті 3 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Відповідно до ч.1 ст.2 Закону України «Про судовий збір» платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим Законом.

Згідно зі п.2 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, згідно із главою 8 розділу I ЦПК судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Пунктом 3 Постанови пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» від 17 жовтня 2014 року № 10, визначено, що порядок звернення до суду за судовим захистом урегульовано ЦПК. Подання заяви до суду має відбуватись із дотриманням певних умов. Зокрема, до позовної заяви додається документ, що підтверджує сплату судового збору. Отже, якщо сплата судового збору згідно з вимогами закону є обов`язковою, то наслідком недотримання цієї умови є залишення позовної заяви без руху, а у разі, якщо документ, що підтверджує сплату судового збору не буде поданий у строк, установлений судом, - визнання заяви неподаною та її повернення позивачеві або залишення заяви без розгляду.

Абзацом 2 пункту 5 частини 1 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви про захист честі та гідності фізичної особи, ділової репутації фізичної або юридичної особи, а саме позовної заяви про відшкодування моральної шкоди підлягає сплаті судовий збір в розмірі 1,5 відсотка ціни позову, але не менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем заявлено позовну вимогу про стягнення з відповідача 100000 гривень моральної шкоди, що є відповідно до п.1 ч.1 ст.176 ЦПК України ціною позову. Півтора відсотка від зазначеної суми складає 1500 гривень (100000 грн. / 100% * 1,5).

З наведеного вбачається, що відповідно до абз.2 п.5 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір» позивачем за вимогу про стягнення моральної шкоди мав бути сплачений судовий збір в розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановленого на 1 січня 2020 року - 2102 гривні, оскільки розмір судового збору за подання позовної заяви даної категорії не може бути менше 1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, при цьому, 1,5% від ціни позову 1500 гривень значно менше від розміру прожиткового мінімуму.

Проте, позовна заява та додані до неї документи не містили будь-яких відомостей про те, що позивачкою ОСОБА_1 сплачено судовий збір в розмірі 1500,00 грн. за подання позовної заяви до суду.

Докази про звільнення позивачки від сплати судового збору позовна заява та додані до неї документи не містять.

Враховуючи викладене, вказана позовна заява була подана без дотримання вимог ст.185 ЦПК України, зокрема: до позовної заяви не доданий документ про сплату судового збору за подання до суду позовної заяви в сумі 1500,00 грн.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи супровідного листа, що на адресу вказану в позовній заяві позивачці ОСОБА_1 було направлено 11 вересня 2020 року за вихідним №491/776/20/5190/2020 копію ухвали суду від 11 вересня 2020 року про залишення позовної заяви без руху.

При цьому, до суду повернулося «Рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, виплату поштового переказу», з якого вбачається, що 24 вересня 2020 року позивачкою було отримано поштовий конверт за вихідним №491/776/20/5190/2020, в якому містилася копія ухвали суду від 11 вересня 2020 року.

Суд вважає за доцільне звернути увагу на те, що в ухвалі суду від 11 вересня 2020 року було роз`яснено позивачці, що у відповідності до положень пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Однак, станом на 06 жовтня 2020 року позивачка заяву про продовження процесуальних строків не надала, а також до суду не надходило будь-яких відомостей про виконання позивачкою вимог ухвали суду від 11 вересня 2020 року та усунення вказаних недоліків.

Відповідно до частини 3 статті 185 ЦПК України, якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, сплатить суму судового збору, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, з урахуванням вище викладеного суд приходить до висновку, що в установлені строки позивачкою ОСОБА_1 недоліки визначені в ухвалі суду від 11 вересня 2020 року не усунуто, то відповідно до вимог ч.3 ст.185 ЦПК України позовна заява ОСОБА_1 до Ананьївської НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів гімназія ДНЗ» про відшкодування моральної шкоди, підлягає поверненню.

Керуючись ст.ст. 10, 43, 49, 185, 258-261, 352-354 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Ананьївської НВК «Загальноосвітня школа І-ІІІ ступенів гімназія ДНЗ» про відшкодування моральної шкоди, вважати неподаною і повернути позивачеві.

Роз`яснити позивачу, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.

Копію ухвали разом з позовною заявою та доданими до неї документами направити позивачу.

Копію позовної заяви долучити до матеріалів справи.

У відповідності до положень ч.2 ст.261 ЦПК України ухвала, що постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

У відповідності до положень ч.2 ст.352, ч.1 ст.353, ч.1 ст.354 ЦПК України (в редакції від 15 грудня 2017 року) з урахуванням положень п.15.5 ч.1 розділу XIII «Перехідні положення» ЦПК України (в редакції від 15 грудня 2017 року) ухвала може бути оскаржена до Одеського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення шляхом подання апеляційної скарги через місцевий суд.

Роз`яснити, що у відповідності до положень пункту 3 Розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Суддя: О.О. Желясков

Ухвала набула законної сили "_____"____________________20____року.