Справа № 311/1742/20
Провадження № 2/311/668/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 жовтня 2020 року місто Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Задорожка Д.А.,

секретаря судового засідання Листопад В.І.

первісного позивача ОСОБА_1

представника первісного позивача адвоката Трофимової Г.М.

первісного відповідача ОСОБА_2

представника первісного відповідача адвоката Притули М.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ майна подружжя,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, який мотивовано наступним.

17 січня 2004 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено шлюб, який зареєстровано Відділом реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, актовий запис № 12.

Подружні стосунки між сторонами припинено, у зв`язку з чим шлюб розірвано рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 18.05.2020.

В період шлюбу, 22 червня 2005 року, за договором купівлі-продажу, сторонами набуте майно, а саме, придбана квартира за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 68,1 кв м., житловою площею 42,5 кв. м. Згідно оцінки ринкова вартість вказаного нерухомого майна складає 149 726, 00 грн.

З посиланням на положення ст..ст. 60, 63, 70 Сімейного кодексу України, позивач просив суд визнати за ним та відповідачем право власності на вищевказану квартиру по Ѕ частці за кожним (т.с. № 1, а.с. 1-4).

ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , в якому зазначила, що за період шлюбу між сторонами дійсно було придбано вищевказану квартиру. Від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розірвання шлюбу проживають із зустрічним позивачем.

ОСОБА_1 неналежно виконує свої батьківські обов`язки з утримання дітей, оскільки добровільно грошових коштів на їх утримання не надає, аліменти не сплачує. З огляду на викладене, ОСОБА_2 просила суд, на підставі ч.3 ст. 70 СК України, відійти від засад рівності часток подружжя у спільному майні, визнавши за нею право власності на 2/3 частки спірної квартири, а також стягнути на її користь понесені судові витрати на правничу допомогу в розмірі 3 000 грн. (т.с. № 2, а.с. 1-4).

Згідно відзиву на зустрічну позовну заяву, ОСОБА_1 зазначив, що зустрічним позивачем не надано жодного належного доказу на підтвердження невиконання ним своїх батьківських обов`язків по відношенню до дітей. Судовий наказ про стягнення з нього аліментів на утримання дітей, видано Василівським районним судом Запорізької області 22 червня 2020 року. При цьому, ОСОБА_1 в травні, червні та липні місяці 2020 року добровільно перераховані аліменти на утримання дітей, тобто що до отримання вищевказаного рішення суду. Він здійснював обстеження дітей в медичному закладі, продовжує сплачувати комунальні послуги на утримання квартири. Крім того, на думку ОСОБА_1 , зустрічним позивачем не доведено наявність підстав для відступу від засад рівності часток подружжя у спільному майні (т.с. № 1, а.с.49-54).

Зустрічним позивачем надано відповідь на відзив, згідно якого ОСОБА_2 , вказала, що розмір аліментів, які сплачує ОСОБА_1 на утримання дітей, є недостатнім для їх нормального розвитку. На теперішній час існує заборгованість зі сплати аліментів (т.с. № 1, а.с. 92-94).

Зміст наданих заперечень ОСОБА_1 є аналогічним доводам, викладеним ним у відзиві на зустрічну позовну заяву (т.с. № 1, а.с. 97-99).

В судовому засіданні первісний позивач та його представник первісні позовні вимоги підтримали в повному обсязі, з підстав, викладених в позовній заяві, в задоволенні зустрічного позову просили відмовити за необґрунтованістю.

В судовому засіданні первісний відповідач та його представник просили відмовити в задоволенні первісного позову, зустрічний позов просили задовольнити за підставами, викладеними у зустрічній позовній заяві.

Вислухавши пояснення сторін, представників сторін, дослідивши надані сторонами на підтвердження своїх вимог та заперечень докази, оцінивши їх у сукупності, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню, а в задоволенні зустрічного позову необхідно відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно вимог ч.3 ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.2 ст.77 ЦПК України, предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Згідно ст.80 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина 1); докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (частина 5).

Відповідно до ч.1 ст. 82 ЦПК України, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Судом встановлено, що 17 січня 2004 року між сторонами у справі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладено шлюб, який зареєстрований Відділом реєстрації актів цивільного стану Комунарського районного управління юстиції м. Запоріжжя, про що складено актовий запис № 12 (т.с. № 1, а.с. 9).

Рішенням Василівського районного суду Запорізької області від 18 травня 2020 року шлюб між сторонами розірвано (т.с. № 1, а.с. 10-11).

22 червня 2005 року, в період перебування сторін у шлюбі, між ОСОБА_5 та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу нерухомого майна, а саме: трикімнатної квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальна площа складає 68,1 кв.м., житлова площа - 42,5 кв.м. Вказаний договір посвідчено приватним нотаріусом Василівського районного нотаріального округу Запорізької області Скориченко А.В., зареєстрований в реєстрі №1061. (т.с. № 2, а.с. 9-10,11-12, 13, 14).

Відповідно до довідки, наданою ФОП ОСОБА_6 , ринкова вартість спірної квартири складає 149 726 грн. (т.с. № 1, а.с. 12-18). Оцінка вартості нерухомого майна не оспорювалася ОСОБА_2 .

На даний час, між сторонами не досягнуто згоди щодо розподілу спільного майна, яке було придбано за час шлюбу.

Згідно зі статтею 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Згідно з частиною третьою статті 61 СК України, якщо одним із подружжя укладено договір в інтересах сім`ї, то гроші, які були одержані за цим договором, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї (частина четверта статті 65 СК України).

Згідно із статтею 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Судом встановлено, що спірне майно, про поділ якого йдеться в первісному та зустрічному позовах, придбане ОСОБА_2 в період шлюбу із первісним позивачем, ОСОБА_1 , а, отже, в силу положень вимог законодавчих актів, є об`єктом спільної сумісної власності подружжя - сторін у справі, а частки їх є рівними.

Зустрічний позивач просила суд відійти в своїх вимогам від засад рівності часток, посилаючись на положення ч.3 ст. 70 СК України.

В порушення вимог ст.. 81 ЦПК України, зустрічний позивач не навела обставин та не надала суду належні докази на підтвердження необхідності відходу від рівності часток у майні подружжя, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.3 ст. 70 СК України, за рішенням суду частка майна дружини, чоловіка може бути збільшена, якщо з нею, ним проживають діти, а також непрацездатні повнолітні син, дочка, за умови, що розмір аліментів, які вони одержують, недостатній для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування.

Судом встановлено, що від шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , які після розірвання шлюбу проживають із зустрічним позивачем (т.с. № 2, а.с. 15, 16, 17, 20).

Згідно судового наказу, виданого Василівським районним судом Запорізької області 22 червня 2020 року, з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуті аліменти на утримання дітей в розмірі 1/3 частки всіх видів заробітку (доходів) (т.с. № 1, а.с. 57).

Згідно наданих ОСОБА_1 доказів, зокрема, квитанцій, встановлено, що ним на адресу ОСОБА_2 протягом травня-серпня 2020 року перераховувалися кошти в добровільному порядку в якості аліментів на утримання дітей (т.с. № 1, а.с. 58, 59,60), вносилися послуги за утримання квартири (т.с. № 1, а.с. 61,62); відвідував з дітьми медичні заклади (т.с. № 1, а.с.63, 64). При цьому, суд враховує, що ОСОБА_1 є інвалідом третьої групи, отримуючи пенсію в розмірі 1 638 грн. (т.с. № 1, а.с. 87,89).

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що зустрічним позивачем на надано доказів того, що розмір аліментів, які вона одержує на утримання дітей, є недостатнім для забезпечення їхнього фізичного, духовного розвитку та лікування та, як наслідок, до відсутності правових підстав для відходу від рівності часток сторін.

Згідно розрахунку заборгованості, зробленого державним виконавцем, станом на 01 жовтня 2020 року, заборгованість ОСОБА_1 зі сплати аліментів складає 2 047 грн. 02 коп., що на думку суду, не є суттєвою та наявність якої на вирішення спору не впливає.

На думку суду, наявність додаткових витрат на дітей може бути вирішена шляхом пред`явлення зацікавленою особою позову в порядку ст.. 185 СК України, а наявність заборгованості зі сплати аліментів, є підставою для пред`явлення позову в порядку ст.ст. 194, 196 СК України.

З огляду на викладене, суд вважає необхідним первісний позов задовольнити, визнавши за ОСОБА_1 та ОСОБА_2 право власності по Ѕ частині за кожним квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

З вищевикладених підстав в задоволенні зустрічного позову суд вважає необхідним відмовити.

Керуючись ст.ст. 263-268, 273 ЦПК України,

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про поділ майна подружжя, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 ), який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на Ѕ частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 ), яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на Ѕ частину квартири, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

В задоволенні зустрічного позову ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , про поділ майна подружжя, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Василівський районний суд Запорізької області (згідно п.п.15.5 п.15 Розділу ХІІI Перехідні положення Цивільного процесуального кодексу).

Повний текст рішення суду складено 05 жовтня 2020 року.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області Д.А. Задорожко