ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
справа № 2-1036/12
провадження № 6/753/107/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" вересня 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Сирбул О.Ф.

за участю секретаря Лаптєвої Ю.М.

представника стягувача Куришко К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, по цивільній справі № 2-1036/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення коштів по кредитному договору,

В С Т А Н О В И В:

Заявник звернувся до суду із заявою, по якій просить суд визнати виконавчий лист №2-1036/12, виданий 16.05.2013 року Дарницьким районним судом м.Києва, таким, що не підлягає виконанню.

Представник АТ "Універсал Банк" заперечував проти задоволення вказаної заяви з підстав викладенних у письмових запереченнях.

Інші учасники процесу у судове засідання не з`явились, про час слухання справи повідомлялись належним чином.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до наступного.

Відповідно до вимог ст. 129-1 Конституції Українисуд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Згідно ч. 1 ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

При цьому виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 17.10.2012 року позовні вимоги ПАТ «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення коштів по кредитному договору задоволено та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «Універсал Банк»заборгованість за кредитним договором №046-2900/840-0842 від 28.12.2007 року у сумі 219 219,33 доларів США, що еквівалентно за курсом НБУ 1 752 220,10 грн. А також, з відповідачів на користь позивача стягнуто судовий збір у сумі 3339,00 грн.

Зазначене рішення набрало законної сили та були видані виконавчі листи.

Відповідно ч.1 та ч.2 ст.432 ЦПК України, суд, який видав виконавчий документ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущену при його оформленні або видачі, чи визнати виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню.

Суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Отже, закон передбачає можливість визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, якщо він виданий компетентним судом і є належним виконавчим документом, однак наявними є обставини, які виключають необхідність проведення виконавчих дій за цим виконавчим документом.

Підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Пунктом 5 частини першої статті 39 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, скасування рішення суду, на підставі якого видано виконавчий документ, як самостійну підставу для закінчення виконавчого провадження. У зв`язку з цим у разі, якщо виконавчий лист вже пред`явлено до виконання, необхідності звертатися до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, немає. Виконавче провадження в цьому випадку буде закінчене на зазначеній підставі.

Отже, приписами чинного законодавства України обставин для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню з підстав не додержання державними та приватними виконавцями свої обов`язків передбачених Законом України «Про виконавче провадження», а саме: не направлення документів виконавчого провадження боржнику, не передбачено. Крім того, згідно із ч. 5 ст. 13 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

У випадку порушення державними та приватними виконавцями свої обов`язків передбачених Законом України «Про виконавче провадження» боржник за виконавчим документом не позбавлений права звернутися до суду зі скаргою на дії державними та приватними виконавцями.

Відповідно до п. 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України, ст. 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Судом встановлено, що заявник був обізнаний про розгляд справи про стягнення з нього заборгованості за кредитним договором, та відповідно був обізнаний про наявність рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17.10.2012 року у справі 2-1036/12, яке було оскаржене заявником до Апеляційного суду м. Києва, та який ухвалою від 05.02.2013 року залишив апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17.10.2012 року без змін.

Станом на сьогоднішній день рішення Дарницького районного суду м. Києва від 17.10.2012 року у цивільній справі № 2-1036/12 не скасоване та залишається не виконаним, а тому обставини, які звільняли б заявника від виконання рішення суду при розгляді справи встановлено не було, суд вважає, що заява ОСОБА_1 не є обгрунтованою, в зв`язку з чим вона не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.ст. 259-261, 432 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання виконавчого документу таким, що не підлягає виконанню, по цивільній справі № 2-1036/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення коштів по кредитному договору - відмовити.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: