Єдиний унікальний номер 719/404/20
Номер провадження 2/719/96/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

05 жовтня 2020 року м.Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді Цицак В.Л.,

за участі секретаря Матковської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Новодністровськ, Чернівецької області, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

10 вересня 2020 року в суд надійшов позов ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , за підписом представника, адвоката Радамовського М.М., до відповідача ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право на користування жилим приміщенням.

В позовній заяві представник зазначає, що позивачі являються співвласниками кв. АДРЕСА_1 . На даний час в зазначеній квартирі зареєстровані троє осіб: позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_3 . Вказує, що за спільною згодою співвласників квартири відповідач був зареєстрований у належній їм квартирі, проте з часу реєстрації по теперішній час в квартирі фактично жодного дня не прожив. Пояснює, що реєстрація ОСОБА_3 в вищевказаній квартирі створює позивачам незручності у соціальній та побутовій сфері, зокрема, обмежує їхнє право на використання державної допомоги (субсидії), що в свою чергу впливає на їх матеріальний стан. Вказує, що будь-яких домовленостей щодо користування квартирою між сторонами не було, а відповідач у добровільному порядку знятись з місця реєстрації не бажає, місце його фактичного проживання позивачам не відоме. З огляду на зазначене просить суд визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , їх представник ОСОБА_4 не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання. Представник позивача подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивачів, позовні вимоги підтримує та просить задоволити, надав згоду на винесення заочного рішення (а.с. 24).

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце судового засідання за місцем реєстрації; жодних заяв чи клопотань суду не подавав, відзив на позов не надав.

Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою його реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема, довідкою №2888 від 15.09.2020р., виданою Відділом ведення реєстру територіальної громади м. Новодністровськ, Новодністровської міської ради (а.с. 21), у зв`язку з чим в суд повернулись конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 22-23), суд вважає відповідача таким, що повідомлений про дату судового засідання належним чином.

Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив, що на даний час позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є співвласниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 07.12.1994, зареєстрованим в Чернівецькому обласному бюро технічної інвентаризації, запис за 13 грудня 1994р. в реєстраційній книзі № 2, за реєстровим № 31 (а.с. 8).

На даний час в квартирі АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_1 , її син ОСОБА_2 та її син ОСОБА_3 , що підтверджується довідкою № 2350 від 16.07.2020р., виданою Відділом ведення реєстру територіальної громади м.Новодністровськ Новодністровської міської ради (а.с. 9).

В підтвердження того, що відповідач ОСОБА_3 не проживає за місцем реєстрації та ніколи не проживав, позивачі ОСОБА_5 та ОСОБА_2 надали акт обстеження сім`ї від 17.07.2020р., складений комісією у складі депутата Новодністровської міської ради Чернівецької області ОСОБА_8 та сусідів - мешканців будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 (а.с.10).

Як зазначено у позовній заяві, реєстрація місця проживання відповідача створює незручності та обмежує права співвласників у соціальній та побутовій сфері, зокрема, обмежує їхнє право на використання державної допомоги (субсидії), що в свою чергу впливає на їх матеріальний стан; будь-яких домовленостей щодо користування квартирою між сторонами не було, а відповідач у добровільному порядку знятись з місця реєстрації не бажає, місце його фактичного проживання позивачам не відоме.

Доказів, які б спростовували твердження позивачів ОСОБА_5 та ОСОБА_2 , відповідачем ОСОБА_3 суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України особі належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Об`єктом права власності може бути згідно ст.ст. 379, 382 ЦК України квартира.

Права власника житлового будинку, квартири визначені, зокрема, ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, якими передбачено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 64, ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Згідно ст. 391 ЦК України, ст.150 ЖК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

У ч. 2 ст. 405 ЦК України передбачено, що член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Як вбачається із матеріалів справи, будь-якої угоди чи домовленості між позивачами та відповідачем, які є членами сім`ї, щодо користування квартирою немає, а відповідач не проживає в квартирі без поважних причин понад один рік.

Аналіз наведених вище норм законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки або внаслідок припинення обставин, що були підставою для вселення в житлове приміщення.

Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_3 , будучи сином та братом позивачів відповідно, без поважних причин не проживає у квартирі АДРЕСА_1 , понад один рік по теперішній час, жодних домовленостей, в тому числі договорів, між позивачами - власниками квартири та відповідачем щодо збереження за ним права на проживання в квартирі не має, суд приходить до висновку, що позов про визнання ОСОБА_3 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підставний та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню по 420, 40 грн. судового збору на користь кожного позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 64, 150, 156, 158 ЖК Української РСР, ст.ст. 16, 317, 319, 321, 379, 382, 383, 391, 405 ЦК України, ст.ст. 2-4, 7-13, 17-19, 76-82, 89, 95, 128, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-274, 279-284, 288-289, 352, 354-355, п. 3 Прикінцевих положень, п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 ) та ОСОБА_2 (1975 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задоволити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 420, 40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок)

Стягнути з ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) на користь ОСОБА_2 (1975 року народження, зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний № НОМЕР_2 ) судовий збір в розмірі 420, 40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок)

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Новодністровського міського суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, а саме протягом тридцяти днів з дня його проголошення подати апеляційну скаргу на рішення суду до Чернівецького апеляційного суду через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: