Справа № 310/7274/20
Пр.2-з/310/75/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 рокум. Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Вайнраух Л.А., за участі секретарки судового засідання Вакал Н.А., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Бердянськ заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про заміну одного заходу забезпечення позову іншим, -

за участі заявника ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до суду 05.10.2020 із вказаною заявою, за змістом якої просить змінити застосований відповідно до ухвали Бердянського міськрайонного суду від 01.10.2020 захід забезпечення позову у вигляді арешту майна, на інший захід забезпечення позову, а саме: на накладення арешту шляхом складання постанови про опис і арешт майна, з наданням державному виконавцю доступу до майна та переданням його іншій незацікавленій особі, а саме, на спільне сумісне майно, що було придбано за час перебування у шлюбі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в період з 09.09.2015 по 25.01.2020, та перебуває у фактичному володінні заінтересованої особи у цій справі за місцем її проживання на території домоволодіння АДРЕСА_1 та прилеглої до них земельної ділянці, а саме: на мобільний готельний комплекс, який складається з наступного: вагони - побутівки (гуртожитки на 25 місць), розмірами 12x3x3 м, обшиті деревиною, облаштовані під 8 готельних номерів (з санвузлами), металевим дахом (профліст) - у кількості 4 од.; - кондиціонери ERGO 07-6 од., Luberg 07-2 од.; LED-телевізори (розміром 21-32 дюйми - 8 од. з TV-2 приставками - 8 од., телевізор BRAVIS 52 1 од.; холодильники побутові - 8 од.; - холодильник торговий для охолоджування напоїв - 1 од.; - ліжка дерев`яні 2-х спальні (саморобні, з ортопедичними матрацами) 8 од.; - меблеві крісла - ліжка - 4 од.; - водонагрівачі - 2 од.; - навіс між вагонами -побутівками (стропила, стовпи та профлист), площею 100 кв.м.

В обґрунтування заявник зазначає, що 30.09.2020 звернувся до суду з заявою про забезпечення позову до пред`явлення позовної заяви до суду, яка ухвалою суду від 01.10.2020 задоволена частково шляхом накладення арешту на вищевказаний перелік майна.

02.10.2020 на підставі ухвали суду від 01.10.2020 відкрито виконавче провадження, в межах здійснення якого 02.10.2020 державний виконавець здійснив виїзд за вказаною в ухвалі суду адресою з метою примусового виконання судового рішення, проте, під час виконавчої дії ОСОБА_2 , якій доведено зміст ухвали суду та постанови державного виконавця, відмовилась від їх отримання та доступ до майна не надала.

Заявник вказує також, що станом на 03.10.2020 ОСОБА_2 , не дивлячись на обізнаність із ухвалою суду, продовжує роботи з демонтажу арештованого майна, про що, на думку заявника свідчать протоколи огляду місця події від 02.10.2020 та 03.10.2020.

З підстав, передбачених ст.150, 156 ЦПК України, ст. 58 Закону України «Про виконавче провадження», внаслідок перешкоджання ОСОБА_2 здійсненню виконавчих дій та задля збереження майна, на яке накладено арешт, заявник просить задовольнити заяву у визначений спосіб.

В судовому засіданні заявник підтримав заяву, навів тотожне письмовій заяві обґрунтування звернення до суду.

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилась, внаслідок скорочених строків розгляду справи, за відсутності у заяві контактних даних для її телефонного повідомлення, своєчасний виклик особи не видається за можливим.

Згідно з ч.2 ст.156 ЦПК України питання про заміну одного заходу забезпечення позову іншим вирішується судом у судовому засіданні не пізніше наступного дня після надходження до суду відповідного клопотання учасника справи.

Враховуючи наведене та думку заявника, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи без виклику заінтересованої особи, на підставі наявних доказів.

Розглянувши заяву, дослідивши наявні письмові докази, суд дійшов висновку про те, що вказана заява не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч.1, 3 ст. 156 ЦПК України за клопотанням учасника справи суд може допустити заміну одного заходу забезпечення позову іншим.

Судом встановлено, що ухвалою судді Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01.10.2020 у цивільній справі №310/7110/20, пр. 2-з/310/70/20 заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задоволено частково. Накладено арешт мобільний готельний комплекс, який складається з наступного: вагони - побутівки (гуртожитки на 25 місць), 12x3x3 м, обшиті деревиною, облаштовані під 8 готельних номерів (з санвузлами), з металевим дахом (профліст) - у кількості 4 шт.; - кондиціонери ERGO 07-6 шт., Luberg 07- 2шт.; LED-телевізори (розміром 21*32 дюйми - 8 шт., с TV-2 приставками - 8 шт.; телевізор BRAVIS521 шт.; холодильники побутові - 8 шт.;- холодильник торговий для охолоджування напоїв - 1 шт.; - ліжка дерев`яні 2-х спальні (саморобні, з ортопедичними матрацами) 8 шт.; - меблеві крісла - ліжка - 4 шт.; - водонагрівачі - 2 шт.; - навіс між вагонами -побутівками (стропила, стовпи та профлист), площею 100 кв.м., які перебувають у фактичному володінні ОСОБА_2 за місцем її проживання на території домоволодіння АДРЕСА_1 та прилеглої до них земельної ділянці, в задоволенні решти вимог, викладених в заяві, відмовлено.

Зазначена ухвала суду від 01.10.2020 не набрала законної сили на час звернення заявника до суду із цією заявою. Так, відповідно до резолютивної частини вказаної ухвали вона може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її підписання.

Судом встановлено, що постановою державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу ДВС Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Борецької М.О. від 02.10.2020 внаслідок розгляду заяви ОСОБА_1 відкрито виконавче провадження ВП №63188640 на підставі ухвали Бердянського міськрайонного суду Запорізької області у цивільній справі №310/7110/20 від 01.10.2020.

Згідно з копією акту державного виконавця від 02.10.2020 ОСОБА_4 , складеного за участі одного понятого, боржник ОСОБА_3 відмовилась надати доступ до комплексу та майна, зазначеного в ухвалі суду, а також отримати постанову про відкриття виконавчого провадження.

Із врахуванням ст. 222 КПК України, якою врегульовано недопустимість розголошення відомостей досудового розслідування, суд не приймає як неналежний доказ протоколи огляду місця події від 02.10.2020 та 03.10.2020, складені дізнавачами СД Бердянського ВП ГУНП в Запорізькій області, без зазначення реквізитів журналу єдиного обліку, копії яких залучені заявником, які мають значення лише в межах досудового розслідування (дізнання) кримінального провадження.

Крім того, за положеннями ч.6 ст.82 ЦПК України лише вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відмовляючи у задоволенні заяви, суд виходить й з того, що заява про забезпечення позову, як це видно із описової частини ухвали суду від 01.10.2020, містила вимоги саме про накладення арешту шляхом винесення постанови про опис і арешт майна з переданням на зберігання третій особі майна згідно з переліком.

Відповідно, саме в цій частині у задоволенні заяви було відмовлено, тобто, заявник повторно порушує питання перед судом, яке вже було розглянуто, крім того, за тим судовим рішенням, яке хоч й підлягало негайному виконанню за змістом ч.1 ст.157 ЦПК України, проте, законної сили не набрало.

Суд наголошує також, що відповідно до змісту постанови державного виконавця Бердянського міськрайонного відділу ДВС Південно-Східного управління Міністерства юстиції (м.Дніпро) Борецької М.О. від 02.10.2020, зазначеної вище, боржнику ОСОБА_2 необхідно виконати рішення протягом 10 робочих днів, а зазначена постанова може бути оскаржена, як про це зазначила державний виконавець. Вказаний у постанові час не сплинув.

В якості підстави для відмови у задоволенні заяви, суд враховує й ту обставину, що заявником, власне, не ставиться питання щодо заміни виду забезпечення позову, а вказується про спосіб його накладення та про надання доступу державному виконавцю до майна.

Проте, визначивши шлях або спосіб виконання ухвали про арешт майна, суд фактично втрутиться в дискрецію державного виконавця, його повноваження та компетенцію.

Так, ст.10,18 Закону України «Про виконавче провадження» визначено заходи примусового виконання рішень, а також, обов`язки і права виконавців, обов`язковість їх вимог.

Зокрема, п.6, 13-15 ч.3 ст. 18 Закону передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку; звертатися до суду з поданням про примусове проникнення до житла чи іншого володіння боржника - фізичної або іншої особи, в якої перебуває майно боржника чи майно та кошти, що належать боржникові від інших осіб; викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що перебувають у виконавчому провадженні; залучати в установленому порядку понятих, працівників поліції, інших осіб. При цьому, у разі якщо боржник без поважних причин не з`явився за викликом виконавця, виконавець має право звернутися до суду щодо застосування до нього приводу.

У розділі VIII вказаного Закону врегульовано виконання рішень немайнового характеру. Зокрема, у ст.63 вичерпно визначено порядок виконання рішень, за якими боржник зобов`язаний вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення.

Крім того, відповідно до Закону України «Про виконавче провадження» наказом МЮУ від 02.04.2012 №512/5 затверджено й Інструкцію з організації примусового виконання рішень, яка зареєстрована в Міністерстві юстиції України 02.04.2012 за № 489/20802.

Також, суд роз`яснює, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені у порядку, передбаченому законом.

На підставі наведеного, за відсутності підстав для визнання заяви обгрунтованою, суд дійшов висновку про необхідність залишення її без задоволення.

Керуючись ст. 2, 12-13, 82, 157, 258-261, 353 ЦПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про заміну одного заходу забезпечення позову іншим відмовити.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала суду може бути оскаржена в апеляційному порядку до Запорізького апеляційного суду через Бердянський міськрайонний суд Запорізької області шляхом подання апеляційної скарги протягом 15-ти днів з дня її складення (з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України).

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом 15-ти днів з дня її вручення.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у ч.2 ст. 358 цього Кодексу.

Ухвала суду складена та підписана 06.10.2020.

Суддя Л.А. Вайнраух