Провадження №2/523/1159/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" жовтня 2020 р. суддя Суворовського районного суду міста Одеси Сувертак І. В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про відвід судді Суворовського районного суду м. Одеси Сувертак І. В., що заявлений по цивільній справі № 523/12465/10 за позовом ОСОБА_1 (зареєстрована: АДРЕСА_1 , адреса для листування: АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , місце проживання: АДРЕСА_3 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Лебідь Оксана Вікторівна (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 15-а), про визнання заповіту недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 13 вересня 2019 року відкрито провадження по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в особі законного представника ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог: приватний нотаріус Одеського міського нотаріального округу Лебідь Оксана Вікторівна, про визнання заповіту недійсним.

01 жовтня 2020 року засобами електронної пошти по зазначеній справі надійшла заява від ОСОБА_1 про відвід судді Сувертак І. В. від розгляду зазначеної цивільної справи.

Зазначену заяву передано головуючому-судді Сувертак І. В. 02 жовтня 2020 року.

Свою заяву ОСОБА_1 обґрунтувала тим, що головуючий суддя проголосила ухвалу від 20 січня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про виклик та допит свідків, вона з зазначеною ухвалою не погодилась та звернулась до суду апеляційної інстанції з апеляційною скаргою. Постановою Одеського апеляційного суду від 06 липня 2020 року вищезазначену апеляційну скаргу задоволено та ухвалу суду першої інстанції від 20 січня 2020 року скасовано, постановлено клопотання про виклик та допит свідків задовольнити, тому просила відвести суддю Сувертак І. В. від розгляду зазначеної цивільної справи, оскільки у заявника виник сумнів щодо неупередженості та об`єктивності головуючого судді по дані справі.

Відповідно до ч.7 ст.39 ЦПК України відвід, який надійшов поза межами судового засідання, розглядається судом у порядку письмового провадження.

Згідно ч.8 ст.39 ЦПК України суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді.

У відповідності до Бангалорських принципів об`єктивність судді є необхідною умовою для належного виконання ним своїх обов`язків.

При виконанні своїх обов`язків суддя вільний від будь-яких схильностей, упередженості чи забобонів.

Суддя заявляє самовідвід від участі в розгляді справи в тому випадку, якщо для нього не є можливим винесення об`єктивного рішення у справі, або в тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді, зокрема:

1. У судді склалося реальне упереджене ставлення до якоїсь зі сторін або судді з його власних джерел стали відомі певні докази чи факти стосовно справи, яка розглядається.

2. Раніше при розгляді цього самого предмета спору суддя виступав як адвокат чи долучався до справи як важливий свідок.

3. Суддя чи члени його родини матеріально зацікавлені в рішенні у відповідній справі.

Однак заявником не наведено жодних обґрунтувань, які б свідчили про наявність таких обставин, а також не зазначено жодних доказів, які підтверджували вказані обставини.

При цьому слід зазначити, що посилання позивача на те, що суддею проголошено ухвалу, котру в подальшому було скасовано судом апеляційної інстанції, такі обставини не є підставою для відводу судді.

Згідно з ч. 4 ст. 36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Наведене повністю узгоджується із приписами ст. 36 ЦПК України, відповідно до якої незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах не може бути підставою для відводу. Незгода із рішенням суду може бути викладена стороною у апеляційній скарзі на рішення суду першої інстанції, яка є предметом розгляду апеляційного суду (ст.352 ЦПК України). Незгода із ухвалою суду може бути викладена у апеляційній скарзі окремо від рішення суду лише у випадках, передбачених статтею 353 ЦПК України; заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Відповідно до прецедентної практики ЄСПЛ особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного (рішенні по справі «Білуха проти України»).

У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Бочан проти України» від 03 травня 2007 року суд нагадує, що «безсторонність», в сенсі пункту 1 статті 6 Конвенції, має визначатися відповідно до суб`єктивного критерію, на підставі особистих переконань та поведінки конкретного судді у конкретній справі - тобто, жоден з членів суду не має проявляти будь-якої особистої прихильності або упередження, та об`єктивного критерію - тобто, чи були у судді достатні гарантії для того, щоб виключити будь-які легітимні сумніви з цього приводу. Відповідно до об`єктивного критерію має бути визначено, чи наявні факти, що можуть бути перевірені, які породжують сумніви щодо відсутності безсторонності суддів.

Стосовно об`єктивного критерію слід визначити чи існували переконливі факти, які б могли свідчити про його безсторонність. Це означає, що при вирішенні того, чи є у цій справі обґрунтовані причини побоюватися, що певний суддя був небезсторонній, позиція заінтересованої особи є важливою, але не вирішальною. Вирішальним же є те, чи можна вважати такі побоювання об`єктивно обґрунтованими (рішення у справі «Ветштайн проти Швейцарії).

Водночас, несприятлива позиція суду з питань права сама по собі не породжує сумнівів в неупередженості (рішення "Кастілло Альгар проти Іспанії" ).

Таким чином, суд вважає, що даний відвід є безпідставним і необґрунтованим.

З урахуванням наведеного, суд вважає за необхідне передати заявлений відвід головуючому-судді Сувертак І.В., для визначення судді, у порядку, встановленому частиною першою статті 36,40 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 3 ,4 10-14,18, 36-40, 352, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Вважати заявлений 01 жовтня 2020 року позивачем ОСОБА_1 відвід головуючому - судді Сувертак І.В. необґрунтованим.

Передати заяву позивача ОСОБА_1 від 01 жовтня 2020 року про відвід судді до канцелярії Суворовського районного суду м. Одеси для визначення автоматизованою системою документообігу суду на підставі ч.1 ст. 33 ЦПК України, судді, який буде вирішувати питання про відвід судді по суті.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя