Справа № 737/129/20
Проваждення № 2/737/122/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

суддяЛібстер А. С.
секретар судового засіданняЮрченко М. М.
розглянувши у підготовчому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу№ 737/129/20
за позовомОСОБА_1 ОСОБА_2
доКуликівської селищної ради
третя особа Приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощук В. О.
провизнання права власності на житловий будинок
учасники справи та представники:
позивачіне з`явилися
відповідачне з`явився
третя особа не з`явилася

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду з даним позовом посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 , який був чоловіком ОСОБА_2 та батьком ОСОБА_1 . За життя ОСОБА_3 залишив заповіт, за яким все своє майно заповів ОСОБА_1 . Після його смерті ОСОБА_1 , як спадкоємець за заповітом, прийняв спадщину. До спадкового майна, зокрема, входить житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на який померлий ОСОБА_3 за життя не оформив відповідних правовстановлюючих документів, що стало причиною відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Просять суд визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок АДРЕСА_1 , як за пережившою дружиною; за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частину зазначеного будинку з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Позовна заява надійшла до суду 18 лютого 2020 року.

Головуючий суддя своєю ухвалою від 20 лютого 2020 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 20 березня 2020 року.

Позивачі в підготовче судове засідання не з`явилися, надали заяву про розгляд справи за їхньої відсутності, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять їх задовольнити.

Куликівською селищною радою надано до суду відзив на позовну заяву, в якому селищний голова повідомляє про визнання позову в повному обсязі та просить розглядати справу за відсутності представника селищної ради.

Від приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Тимощук В. О. надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позовних вимог. заперечень не має.

Згідно зі ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Враховуючи те, що відповідач визнав позов, суд вважає можливим ухвалити рішення у підготовчому засіданні.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд, за наявності для того законних підстав, ухвалює рішення про задоволення позову.

Безпосередньо дослідивши письмові докази у справі та матеріали спадкової справи № 37/2019, наданої приватним нотаріусом Куликівського районного нотаріального округу Тимощуком В. О. щодо майна померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , суд приходить до наступного.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с.8).

Після його смерті відкрилася спадщина.

Згідно з довідкою виконкому Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 1030 від 02 грудня 2019 року, ОСОБА_3 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дружиною ОСОБА_2 (а.с.10).

ОСОБА_3 та ОСОБА_2 перебували у зареєстрованому шлюбі з 17 травня 1964 року (а.с.9).

Згідно зі ст. 60 Сімейного кодексу України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

ОСОБА_1 є сином ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про його народження.

Згідно зі ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з матеріалами спадкової справи № 37/2019, за життя ОСОБА_3 залишив заповіт, яким все своє майно заповів своєму сину ОСОБА_1 . Заповіт складений 01 грудня 2008 року, посвідчений секретарем Салтиково-Дівицької сільської ради Гайдук О. М., зареєстрований в реєстрі за № 562.

Також за життя ОСОБА_3 залишив ще один заповіт, за яким земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства, що розташовані на території Салтиково-Дівицької сільської ради Куликівського району Чернігівської області заповів своїй дочці ОСОБА_4 . Заповіт складений 31 жовтня 2018 року, посвідчений в. о. старости с. Салтикова Дівиця Губським М. Б ОСОБА_5 , зареєстрований в реєстрі за № 14/28.

ОСОБА_1 , 04 березня 2019 року звернувся до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В. О. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 .

ОСОБА_4 18 березня 2019 року звернулася до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В. О. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 березня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Тимощука В. О. із заявою в якій відмовилася від прийняття обов`язкової частки у спадщині, яка відкрилася після смерті ОСОБА_3 .

ОСОБА_1 та ОСОБА_4 отримали свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, які належали померлому ОСОБА_3 .

Відомості щодо інших спадкоємців у спадковій справі відсутні.

Згідно з повідомленням приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Тимощука В. О. № 38/01-16 від 12.02.2020 ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлим (а.с.17).

Згідно з довідкою КП „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" ЧОР № 319 від 21.12.2019 року, станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи), на будинок АДРЕСА_1 право власності не зареєстровано (а.с. 19).

У технічному паспорті на спірний будинок вказано, що його побудовано у 1966 році (а.с. 21-23).

У витягах з погосподарських книг Салтиково-Дівицької сільської ради за 1991-2020 роки вказано, що головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , являється ОСОБА_3 , житловий будинок перебуває у приватній власності (а.с.11-16).

Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано.

Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні.

Згідно зі ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Порядок реєстрації нерухомості в Української СРСР регулювався Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.66 затвердженою Заступником Міністра комунального господарства Української РСР В.Романовим 31 січня 1966 р., яка втратила чинність 13.12.95. Відповідно до п. 6 зазначеної інструкції «Не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані». Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Судова практика, що склалась після зміни законодавства в частині реєстрації прав власності на нерухоме майно в сільській місцевості, стала на захист прав власників такого майна та їх спадкоємців. Так, згідно з Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав.

За таких умов, враховуючи, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , було побудовано до 05.08.1992 року, а саме в 1966 році, в період зареєстрованого шлюбу ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , але за життя ними не отримано правовстановлюючого документу на будинок, після смерті ОСОБА_3 спадщину прийняв ОСОБА_1 , суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги та визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частину у спільному майні подружжя на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок АДРЕСА_1 , а за ОСОБА_1 визнати право власності на 1/2 частину вказаного будинку в порядку спадкування за заповітом після померлого ОСОБА_3 .

На підставі викладеного, керуючись статтями 4, 12, 13, 19, 81, 141, 200, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 Цивільного процесуального кодексу України суд,-

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 73,3 кв.м, житловою площею 50,5 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами (означеними в плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок А-1, погріб з шийкою В-1, Г-1, веранда а-1, сараї б-1, Б-1, літня кухня Д-1, ґанок а1-1) садиби АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , АДРЕСА_2 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 73,3 кв.м, житловою площею 50,5 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами (означеними в плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок А-1, погріб з шийкою В-1, Г-1, веранда а-1, сараї б-1, Б-1, літня кухня Д-1, ґанок а1-1) садиби АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом за померлим ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 20 березня 2020 року.

Суддя А. С. Лібстер