Справа № 569/6847/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м. Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області у складі:

головуючого - судді Кучиної Н.Г.,

за участю секретаря - Добровчан К.Ю.,

розглянувши в спрощеному позовному провадженні справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача суму заборгованості за договором позики в сумі 106621 грн 16 коп. та судовий збір.

Позовні вимоги позивач обґрунтував тим, що 11 вересня 2019 року до нього звернувся відповідач ОСОБА_2 з проханням позичити йому 96000,00 (дев`яносто шість тисяч) гривень. Враховуючи, що він добре знав відповідача і на той час внього була така сума грошей, він погодився позичити йому 96000,00 гривень, за умови погашення кожного місяця, починаючи з наступного, що йде за місяцем отримання грошових коштів від Позичальника, не пізніше 11 (одинадцятого) числа суму у розмірі не менше 32000,00 грн. (п.5.2 договору). Термін позики за договором становить 3 (три місяці). Тобто термін повернення позики закінчився 11 грудня 2019 року.

Відповідач свої зобов`язання за договором позики належним чином не виконав. Суму позики в обумовлений договором строк не повертав. У зв`язку з невиконанням відповідачем умов Договору позики від 11.09.2019 року у нього утворилася заборгованість в загальному розмірі 106621,16 грн., що складається з основної суми боргу в розмірі 96000,00 грн., 3% річних в розмірі 1025,00 грн. з урахуванням індексу інфляції 9596,16 грн.

Ухвалою Рівненського міського суду від 20 травня 2020 року по справі відкрите провадження, ухвалено справу розглядати за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 надав заяву про розгляд справи у його відсутність, наполягав на задоволенні позову.

Представник відповідача в судове засідання надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність та відсутність його довірителя. Позовні вимоги не визнає, просить в позові відмовити.

Суд, дослідивши наявні в матеріалах справи письмові докази, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено наступні фактичні обставини та відповідні ним правовідносини.

Згідно з ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства. Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Згідно вимог ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

За змістом ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути надана розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Таким чином, договір позики є укладеним з моменту передання грошей, а його укладення у належній формі може бути підтверджено розпискою позичальника.

Як встановлено в ході розгляду справи, 11 вересня 2019 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 був укладений Договір позики.

На підтвердження укладення Договору позики від 11 вересня 2019 та передачі грошових коштів відповідачем була складена розписка від 11.09.2019 року про одержання у позику грошових коштів у розмірі 96 000, 00 гривень, за умови погашення кожного місяця, починаючи з наступного, що йде за місяцем отримання грошових коштів від Позичальника, не пізніше 11 (одинадцятого) числа суму у розмірі не менше 32000,00 грн. (п.5.2 договору). Термін позики за договором становить 3 (три місяці). Тобто термін повернення позики закінчився 11 грудня 2019 року.

Відповідач свої зобов`язання згідно договору та вказані в борговій розписці строки не виконав.

Позивачем 15 жовтня 2019 року на адресу відповідача надіслано письмову вимогу щодо порушення позичальником своїх договірних зобов`язань графіку погашення передбаченим договором позики від 11 вересня 2019 року, оскільки перший платіж у розмірі 32000,00 грн. ним не було повернуто, направлено рекомендований лист з повідомленням про вручення поштового відправлення. При направленні указаного повідомлення позичальник користувався послугами Акціонерного товариства «Укрпошта». 19 листопада 2019 року від АТ «Укрпошта» до позичальника повернулося повідомлення з відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання».

21 листопада 2019 року позивачу було повторно відправлено рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення письмову вимогу з проханням повернути грошові кошти достроково до 01 грудня 2019 року, отримані ним відповідно договору позики від 11 вересня 2019 року, та вважати що договір розірваний в односторонньому порядку з 02 грудня 2019 року. Вказане поштове відправлення з листом вимогою, адресоване відповідачу ОСОБА_2 підприємством поштового зв`язку ПАТ «Укрпошта», було вручено.

Відповідно до ст. 1049, 1048 ЦК України відповідач зобов`язаний повернути позивачу позику (грошові кошти у такій самій сумі, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісячно до дня повернення позики.

На підставі наведеного суд вважає, що укладений між сторонами договір позики, оформлений з дотриманням простої письмової форми, внаслідок його реального характеру є допустимим та достатнім доказом на підтвердження як факту укладення договору позики та його умов, так і факту передачі відповідачу позивачем коштів, і наявність невиконаних зобов`язань ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 за вказаним договором.

Тому враховуючи, що ОСОБА_2 отримав у борг гроші, зобов`язання за договором позики не виконав, кошти ОСОБА_1 у встановлений строк не повернув, суд доходить висновку про доведення правових підстав для стягнення заборгованості по основному боргу з відповідача на користь позивача, тобто 96 000 гривень.

Відповідно до ч. 1 ст. 1050 ЦК України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом (ст. 625 ЦК України).

Відповідач заборгував позивачеві суму позики в розмірі 96000,00 грн, втрати в розмірі 3% річних у розмірі 1025,00 грн. Розрахунок 3% виконується за формулою: сума санкції =С*3*Д/365/100. (96000*3%* 130 днів:365днів:100=1025,00)

Розрахунок суми заборгованості з урахуванням індексу інфляції: період прострочення з 12 грудня 2019 по 20 квітня 2020 p.p. =130 днів. Індекс інфляції становив: грудень 2019- 99,8%, січень 2020-100,2%, лютий 2020- 99,7%, березень та квітень індекс не встановлений. 11с =99,8*100,2*99,7:100=9,996. Сума заборгованості з урахуванням індексу інфляції:96000*9,996=9596,16 грн. Загальна сума боргу відповідача становить 106621,16 грн.

Даний розрахунок відповідачем не спростований, а відтак суд бере вказаний розрахунок до уваги при встановленні обставин по справі.

За змістом ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Враховуючи, що позивач надав належні та допустимі докази існування між ним та ОСОБА_2 зобов`язальних правовідносин, невиконання зобов`язання відповідачем , суд приходить до висновку що з відповідача слід стягнути на користь ОСОБА_1 суму позики у розмірі 106621,16 грн., що складається з основної суми боргу в розмірі 96000,00 грн., 3% річних в розмірі 1025,00 грн. з урахуванням індексу інфляції 9596,16 грн.

Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до положень ст. 141 ЦПК України, стягнувши з відповідача суму судового збору 1066,30 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. 526, ст. 629, ст. 639, ст. 640, ст. 1046, ст. 1047, ст. 1048, ст. 1049 ЦК України, ст.ст. 10-13, ст. 17, ст. 141, ст.ст. 258-259, ст.ст. 263-265 ЦПК, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів за договором позики, - задоволити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 заборгованість за договором позики від 11 вересня 2019 року в загальному розмірі 106621,16 грн., що складається з основної суми боргу в розмірі 96000,00 грн., 3% річних в розмірі 1025,00 грн. з урахуванням індексу інфляції 9596,16 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 1066 грн. 30 коп.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасники справи:

Позивач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , адреса проєживання: АДРЕСА_1 .

Відповдіач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя Н.Г. Кучина