Провадження № 2/643/1342/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2020 м. Харків

Московський районний суд м. Харкова в складі:

головуючого судді Афанасьєва В.О.,

за участю секретаря судових засідань Леонтьєвої І.І.,

у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Харкові, розглянувши цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участі третьої особи Органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області, про визначення місця проживання дитини,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася до суду з вищевказаним позовом, в якому просить визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Свої вимоги ОСОБА_1 мотивує тим, що вона перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 , який було зареєстровано у Московському районному у місті Харкові відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області 28.10.2016 за актовим записом № 1492. Від шлюбу із відповідачем мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження. Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22.01.2019 у справі № 536/885/18, позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі. Шлюб між нею та відповідачем розірвано, залишено дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 », визначено місце проживання дитини разом із позивачем, стягнуто із Відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх дитини. Однак, відповідач не погодився із вказаним рішенням суду та подав на нього апеляційну скаргу. Постановою Полтавського апеляційного суду від 25.04.2019 у справі 536/885/18 апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволена частково. Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22.01.2019 в частині визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 - скасовано, та в цій частині ухвалено нове рішення. В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині визнання місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити. В іншій частині рішення залишити без змін. Таким чином, враховуючи вказані зауваження апеляційного суду та відповідно до вимог ст. 19 Сімейного кодексу України, беручи до уваги, що дитина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , фактично проживає із позивачем, її вихованням та утриманням займається ОСОБА_1 , особисто, позивач вимушена звернутись до суду з вказаним позовом.

Позивач подала до суду заяву, у якій просила справу розглядати за її відсутності, позов підтримала в повному обсязі та просила його задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце судового розгляду сповіщений належним чином. Про причини неявки не повідомив. Заяв про розгляд справи за його відсутності не надходило.

Представник третьої особи органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області в судове засідання не з`явився, надав клопотання, в якому просить справу розглядати за відсутності представника органу опіки та піклування, рішення по справі прийняти з урахуванням висновку.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши відповідні обставини і визначивши відповідні до них правовідносини, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 перебувала у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 .

Від шлюбу із відповідачем мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого міститься в матеріалах справи.

Рішенням Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22.01.2019 у справі № 536/885/18, позов ОСОБА_1 задоволено в повному обсязі. Шлюб між нею та відповідачем розірвано, залишено дошлюбне прізвище « ОСОБА_4 », визначено місце проживання дитини разом із позивачем, стягнуто із Відповідача на користь позивача аліменти на утримання їх дитини, копія якого міститься в матеріалах справи.

Постановою Полтавського апеляційного суду від 25.04.2019 у справі 536/885/18 апеляційна скарга ОСОБА_2 задоволена частково. Рішення Кременчуцького районного суду Полтавської області від 22.01.2019 в частині визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , з матір`ю ОСОБА_1 - скасовано, та в цій частині ухвалено нове рішення. В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині визнання місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 - відмовити. В іншій частині рішення залишити без змін.

Відповідно до довідки Дошкільного навчального закладу (Ясла- Садок) № 60 Кременчуцької міської ради Полтавської області, копія якої міститься в матеріалах справи, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відвідує ДНЗ № 60 з 01.09.2019 по теперішній час.

Відповідно до виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, ФОП та громадських формувань, копія якої міститься в матеріалах справи, ОСОБА_1 є фізичною особою підприємцем.

Відповідно до копії договору купівлі-продажу квартири, посвідченого приватним нотаріусом КМНО Полтавської області Веселовським А.Г., зареєстрованого в реєстрі за № 7148, ОСОБА_1 набула право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , копія якого міститься в матеріалах справи.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування виконавчого комітету Кременчуцької міської ради Полтавської області № 233 від 14.02.2019, який міститься в матеріалах справи, орган опіки та піклування, вважає за доцільне визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із матір`ю, ОСОБА_1 .

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого1991року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Згідно із статтею 9 Конвенції про права дитини держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням, визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад, коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї, або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Відповідно до статті 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.

Стаття 11 Закону України «Про охорону дитинства» наголошує, що кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, однак предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Із системного тлумачення статей 3, 9, 18 Конвенції про права дитини, частин другої та третьої статті 11 Закону України «Про охорону дитинства», слідує, що при вирішенні спору про визначення місця проживання дитини, суди мають враховувати передусім інтереси дитини.

За змістом статей 160-161 СК України, місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків, а місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Тлумачення частини першої статті 161 СК України свідчить, що під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини враховується ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особисту прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. До інших обставин, що мають істотне значення, можна віднести, зокрема: особисті якості батьків; відносини, які існують між кожним з батьків і дитиною (як виконують батьки свої батьківські обов`язки по відношенню до дитини, як враховують її інтереси, чи є взаєморозуміння між кожним з батьків і дитиною); можливість створення дитині умов для виховання і розвитку.

Європейський суд з прав людини зауважує, що між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків. (HUNT v. UKRAINE, № 31111/04, § 54, ЄСПЛ, від 07 грудня 2006року). При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (MAMCHUR v. UKRAINE, № 10383/09, § 100, ЄСПЛ, від 16 липня 2015року).

Аналіз наведених норм права та практики ЄСПЛ дає підстави для висновку про те, що рівність прав батьків є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й, у першу чергу, повинні бути визначені інтереси дитини у ситуації спору, а вже тільки потім права батьків.

При вирішенні питання про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_3 з урахування інтересів дитини, враховуючи тривалість проживання малолітньої дитини з матір`ю, забезпечення сталості її соціальних зв`язків з матір`ю, відсутність виключних обставин, які б унеможливлювали проживання дитини з матір`ю, чи негативно впливали на її виховання та розвиток, суд дійшов висновку про визначення місця проживання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_1 .

Крім того, суд, відповідно до положень ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судові витрати.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 4, 12, 13, 80, 81, 141, 263, 265 ЦПК України, суд,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі.

Визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із матір`ю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , (РНОКПП: НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн., 40 коп.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду через Московський районний суд м. Харкова, шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня оголошення рішення, апеляційної скарги. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії повного тексту цього рішення.

Суддя В.О. Афанасьєв