Справа № 159/938/20
Провадження № 2-о/159/67/20
КОВЕЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року м. Ковель

Ковельський міськрайонний суд Волинської області

в складі головуючого - судді Панасюка С.Л.,

за участю секретаря Клевецької О.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Ковелі справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Управління державної міграційної служби України УДМС України у Волинській області про встановлення факту, що має юридичне значення,

в с т а н о в и в :

Вимоги обґрунтовані тим, що заявник народився ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Заріччя Ковельського району Волинської області. Після закінчення військової служби у 1980 році заявник переїхав в м. Владивосток та розпочав трудову діяльність у ВО «Дальморепродукт», де працював по травень 1991 року. Зазначає, що 05 травня 1991 року він повернувся в с. Любче Ковельського району Волинської області, де на той час проживала його дружина. ІНФОРМАЦІЯ_2 у нього народився син та він залишився проживати з дружиною і сином на території України. Зазначає, що з 05.05.1991 постійно без реєстрації проживав в будинку батьків по АДРЕСА_1 . 07.02.1994 заявник був внесений до Державного реєстру фізичних осіб та отримав ідентифікаційний номер. Просив встановити факт, що він станом на 24.08.1991 та по даний час постійно безвиїзно проживав на території України.

Встановлення факту необхідне заявнику для отримання паспорта громадянина України.

Заяву слід задовольнити.

Згідно ст. 293 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Ралізація права заявника на набуття громадянства України залежить від встановлення судом факту постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 року, який має юридичне значення.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч.1 ст.3 Закону України «Про громадянство України», громадянами України є, в тому числі: усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України.

Оцінюючи надані заявником докази, суд дійшов висновку, що факт постійного проживання ОСОБА_2 на території України станом на 24 серпня 1991 року є доведеним.

А саме, відповідно до довідки № 154 від 20.02.2020 року, виданої Тойкутською сільською радою Ковельського району Волинської області, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає без реєстрації з 05 травня 1991 року в АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 присвоєно ідентифікаційний номер, що підтверджено довідкою, виданою 09.04.2001 Ковельською ОДПІ.

ОСОБА_2 , згідно свідоцтва про народження є батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . І актовий запис про народження вчинений Міським відділом реєстрації громадянського стану м. Ковеля 02.08.1991.

Шлюб з матір`ю дитини, згідно запису у паспорті ОСОБА_2 , був зареєстрований 17.10.1992 року, тобто після народження дитини.

Це означає, що на момент вчинення актового запису про народження дитини, 02.08.1991 року , ОСОБА_2 мав знаходитись в Україні, оскільки він мав заявити про своє батьківство. Різниця між датами 02.08.1991 року та 24.08.1991 року не є настільки істотною для висновку, що ОСОБА_2 в цей проміжок міг залишити територію України, до того ж, в ситуації, коли у нього щойно народилася дитина. До того ж, жодна обставина не вказує на таке залишення.

Зазначене дозволяє зробити, поза розумним сумнівом, висновок, що ОСОБА_2 на момент проголошення незалежності України, станом на 24 серпня 1991 року, постійно проживав на території України.

Зважаючи на те, що від встановлення зазначеного факту залежить отримання заявником паспорта громадянина України, і чинним законодавством не передбачено іншого порядку для його встановлення, підтвердити даний факт у позасудовому порядку неможливо, суд дійшов висновку, що заяву слід задовольнити, оскільки встановлення даного факту породить для заявника певні юридичні наслідки та іншого шляху для його підтвердження не існує.

Керуючись ст.ст. 3, 12, 247, 258, 259, 265, 273, 293, 315, 319, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживав на території України.

Рішення може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:С. Л. Панасюк