Постанова

Іменем України

23 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 761/40428/19

провадження № 61-10605св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Синельникова Є. В. (суддя-доповідач),

суддів: Осіяна О. М., Сакари Н. Ю., Хопти С. Ф., Шиповича В. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - акціонерне товариство «Агропросперіс Банк»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Київського апеляційного суду, у складі колегії суддів: Желепи О. В., Кулікової С. В., Олійника В. І., від 05 березня 2020 року.

Короткий зміст позовної заяви

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до акціонерного товариства «Агропросперіс Банк» (далі - АТ «Агропросперсіс Банк») про стягнення збитків.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 16 грудня

2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з

АТ «Агропросперіс Банк» на користь ОСОБА_1 нараховані відсотки за договором банківського вкладу фізичної особи «Класичний» від 05 квітня 2018 року № 055819 у розмірі 18 563, 66 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Короткий зміст ухвали суду апеляційної інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 05 березня 2020 року клопотання АТ «Агропросперіс Банк» задоволено. Зупинено апеляційне провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до АТ «Агропросперіс Банк» про стягнення збитків до набрання законної сили судовим рішенням у справі № 286/261/20 за позовом АТ «Агропросперіс Банк» до ОСОБА_1 про визнання недійсним договору банківського вкладу фізичної особи «Класичний»

від 05 квітня 2018 року № 055819.

Ухвала суду апеляційної інстанції мотивована тим, що розгляд цієї справи є неможливим до ухвалення судового рішення у справі № 286/261/20 за позовом АТ «Агропросперіс Банк» до ОСОБА_1 про визнання недійсним з моменту укладення договору банківського вкладу фізичної особи «Класичний» від 05 квітня 2018 року № 055819.

Короткий зміст вимог касаційної скарги та доводи особи, яка її подала

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 05 березня 2020 року про зупинення апеляційного провадження у цій справі та направити справу для продовження розгляду до суду апеляційної інстанції, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права.

Доводи касаційної скарги зводяться до того, що клопотання відповідача про зупинення апеляційного провадження є необґрунтованим, оскільки під час розгляду цієї справи у суді першої інстанції, а також під час розгляду справи

№ 761/33170/18 за її позовом до банку про визнання дій неправомірними відповідач не оспорював дійсність договору банківського вкладу, отже суд першої інстанції ухвалив законне та обґрунтоване рішення на підставі зібраних доказів та встановлених у справі обставин. На думку заявника, суд апеляційної інстанції не зазначив мотивів зупинення апеляційного провадження у справі. Також заявник зазначає, що будь-які перешкоди для розгляду справи відсутні, а апеляційним судом порушено принцип ефективності судового процесу, прийнято процесуальне рішення, яке призводить до затягування розгляду справи.

Короткий зміст відзиву на касаційну скаргу

У відзиві на касаційну скаргу АТ «Агропросперіс Банк» просить залишити касаційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення, а оскаржену ухвалу суду апеляційної інстанції - без змін, посилаючись на її законність та обґрунтованість. Також заявник вказує, що були відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі, оскільки касаційна скарга підписана не ОСОБА_1 , а іншою особою.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2020 року відкрито касаційне провадження за поданою касаційною скаргою.

Ухвалою Верховного Суду від 15 вересня 2020 року справу призначено до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 16 грудня

2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто

з АТ «Агропросперіс Банк» на користь ОСОБА_1 нараховані відсотки за договором банківського вкладу фізичної особи «Класичний» від 05 квітня 2018 року № 055819 в сумі 18 563, 66 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, АТ «Агропросперіс Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати рішення районного суду та ухвалити нове судове рішення про відмову у позові. З апеляційною скаргою на рішення суду першої інстанції також звернулась ОСОБА_1 у частині відмови у позові.

03 березня 2020 року до Київського апеляційного суду від

АТ «Агропросперіс Банк» надійшло клопотання про зупинення провадження у справі. Клопотання обґрунтовано тим, що у провадженні Овруцького районного суду Житомирської області перебуває справа № 286/261/20 за позовом АТ «Агропросперіс Банк» до ОСОБА_1 про визнання недійсним з моменту укладення договору банківського вкладу фізичної особи «Класичний» від 05 квітня 2018 року № 055819, у зв`язку із чим розгляд цієї справи є об`єктивно неможливим.

Позиція Верховного Суду

Перевіривши доводи касаційної скарги та матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до частини другої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пунктах 2, 3 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною першою статті 400 ЦПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

У пункті 8 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що однією із основних засад судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи.

За змістом статті 371 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів із дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження, а апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції - протягом тридцяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.

У виняткових випадках за клопотанням сторони з урахуванням особливостей розгляду справи суд апеляційної інстанції може продовжити строк розгляду справи, але не більш як на п`ятнадцять днів, про що постановляє відповідну ухвалу.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (частина перша статті 367 ЦПК України).

Пунктом 6 частини першої статті 251 ЦПК України передбачено, що суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Зупинення провадження у справі - це тимчасове припинення судом вчинення процесуальних дій під час судового розгляду із визначених у законі об`єктивних підстав, які перешкоджають подальшому розгляду справи і щодо яких неможливо передбачити їх усунення.

Зупинення провадження у справі не повинне призводити до необґрунтованого затягування розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції достатньою мірою не врахував вимоги пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України, дійшов необґрунтованого висновку щодо наявності об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свободзакріплено право особи на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку. Таке право кореспондується з обов`язком добросовісно використовувати як сторонами, так і судом, своїх процесуальних прав та необхідністю утримуватися від дій, що зумовлюють затягування судового процесу і вживати наданих процесуальним законом заходів до скорочення періоду судового провадження.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

Положеннями статті 204 ЦК України визначено, що правочин є правомірним, якщо його дійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 13 лютого 2019 року у справі № 761/33170/18, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 30 жовтня 2019 року, позов ОСОБА_1 задоволено частково. Визнано дії АТ «Агропросперіс Банк» щодо розірвання договору банківського вкладу фізичної особи «Класичний» від 05 квітня 2018 року

№ 055819, розірвання договору банківського рахунку фізичної особи

№ 2701 від 05 квітня 2018 року та закриття рахунків, відкритих на ім`я ОСОБА_1 , неправомірними. Під час розгляду зазначеної справи

АТ «Агропросперіс Банк» дійсність договорів банківського вкладу не заперечувало.

Матеріали справи, яка переглядається, не містять заперечень банку щодо дійсності договору банківського вкладу фізичної особи «Класичний» від 05 квітня 2018 року № 055819 під час розгляду справи в суді першої інстанції (відзив на позовну заяву (а. с. 21), пояснення щодо позову (а. с. 42)). В апеляційній скарзі АТ «Агропросперіс Банк» вказує на те, що зустрічний позов АТ «Агропросперіс Банк» до ОСОБА_1 про визнання договору банківського вкладу недійсним було повернуто у зв`язку з тим, що його було подано після ухвалення судом першої інстанції рішення у справі.

Із позовом до ОСОБА_1 про визнання договору банківського вкладу фізичної особи «Класичний» від 05 квітня 2018 року № 055819

недійсним АТ «Агропросперіс Банк» звернулось у лютому 2020 року, тобто після винесення 16 грудня 2019 року Шевченківським районним судом міста Києва рішення у цій справі про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

З урахуванням наведеного, суд апеляційної інстанції не був позбавлений об`єктивної можливості здійснити перегляд справи в апеляційному порядку за поданими апеляційними скаргами. Зібрані в суді першої інстанції докази визнані достатніми для встановлення обставини справи, отже суд апеляційної інстанції мав перевірити в апеляційному порядку рішення районного суду на предмет його законності та обґрунтованості на підставі наявних у матеріалах справи доказів (у виняткових випадках - додатково поданих доказів) у межах доводів апеляційних скарг.

Отже, при розгляді клопотання АТ «Агропросперіс Банк» про зупинення провадження у справі апеляційний суд не надав належної оцінки вищенаведеним обставинам, а тому ухвала суду апеляційної інстанції про зупинення провадження у справі не може вважатись обґрунтованою і такою, що відповідає пункту 6 частини першої статті 251 ЦПК України.

Посилання АТ «Агропросперіс Банк» у відзиві на те, що касаційа скарга підписана не ОСОБА_1 , а іншою особою, не підтверджено належними та допустимими доказами.

Частиною шостою статті 411 ЦПК України встановлено, що підставою для скасування судових рішень суду першої та апеляційної інстанцій і направлення справи для продовження розгляду є порушення норм матеріального чи процесуального права, що призвели до постановлення незаконної ухвали суду першої інстанції та (або) постанови суду апеляційної інстанції, що перешкоджають подальшому провадженню у справі.

У випадках скасування судом касаційної інстанції ухвал суду першої або апеляційної інстанцій, які перешкоджають провадженню у справі, справа передається на розгляд відповідного суду першої або апеляційної інстанції (частина четверта статті 406 ЦПК України).

У зв`язку з наведеним, колегія суддів вважає, що касаційну скаргу слід задовольнити, оскаржену ухвалу суду апеляційної інстанції скасувати і передати справу для розгляду до суду апеляційної інстанції.

Керуючись статтями 400, 406, 409, 411, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 05 березня 2020 року скасувати, справу направити на розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Є. В. Синельников

Судді: О. М. Осіян

Н. Ю. Сакара

С. Ф. Хопта

В. В. Шипович