ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер справи 648/4120/19 Головуючий в І інстанції Бугрименко В.В.
Номер провадження 22-ц/819/593/2020 Доповідач Полікарпова О.М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2020 року м. Херсон

Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючогоПолікарпової О.М.
суддівВоронцової Л.П.
Ігнатенко П.Я.
секретарГеленко А.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» (далі АТ «Укрексімбанк») на рішення Білозерського районного суду Херсонської області у складі судді Бугрименка В.В. від 30 січня 2020 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

У грудні 2019 року АТ «Укрексімбанк» звернулося до суду з вказаним позовом, з посиланням на те, що 23 вересня 2010 року між ним та ОСОБА_1 було укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки у рамках зарплатного проекту №. Крім того, 19 серпня 2014 року між сторонами було укладено додаткову угоду №1 до вказаного договору.

Відповідно до укладеного договору АТ «Укрексімбанк» надало ОСОБА_1 кредитну лінію в межах 4000 грн. для проведення операцій із застосуванням картки зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 40% з кінцевим терміном повернення до 31 серпня 2017 року. Однак, скориставшись кредитними коштами, відповідач не виконує умови договору, вказані кошти не повертає, у зв`язку з чим, станом на 28 листопада 2019 року виникла заборгованість в сумі 10614,90 грн., яка складається із заборгованості по кредиту 3991,94 грн., заборгованості по процентам 2694,66 грн., пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом 1381,97 грн., пені за несвоєчасне погашення процентів за кредитом 1003,96 грн., 3% річних від простроченої суми кредиту - 348,78 грн., інфляційних збитків за невиконання зобов`язання 1193,59 грн., які просить стягнути з відповідача.

Рішенням Білозерського районного суду Херсонської області від 30 січня 2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Укрексімбанк» в особі філії Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» в місті Херсоні, заборгованість за кредитним договором в сумі 6070,23 грн., яка складається із заборгованості за кредитом в сумі 3991,94 гривень, заборгованості за процентами в сумі 535,92 гривень, 3% річних 348,78 гривень, інфляційні втрати в сумі 1193,59 гривні.

В решті позову, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний експортно-імпортний банк України» процентів за кредитом та пені відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Державний експортно-імпортний банк України» в особі філії АТ «Державний експортно-імпортний банк України» в місті Херсоні судові витрати в сумі 1098,54 гривень.

В апеляційній скарзі АТ «Укрексімбанк», не погоджуючись з рішенням суду та посилаючись на його незаконність, просило його змінити в частині незадоволених позовних вимог і постановити рішення, яким задовольнити їх позов у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що відповідачка порушила свої зобов`язання за кредитним договором щодо своєчасної сплати процентів за користування кредитом, та у строк, визначений п.2.6 кредитного договору повністю кредит банку не повернула. У зв`язку з тим, що ОСОБА_1 не сплачувалися кредитні кошти та відсотки, їй було нараховано пеню за кожне невиконане зобов`язання.

Крім того вказує, що відповідно до п.5.3 кредитного договору нарахування процентів за користування кредитом банк здійснює починаючи з першого календарного дня, наступного за днем видачі кредиту, по день погашення відповідно кредиту (включно), тому застосування судом першої інстанції правової позиції викладеної у постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року не може бути прийнятним у даній справі, оскільки сторони обумовили, що нарахування процентів здійснюється до дня повернення позики, а в наведеній постанові саме зазначається про необхідність розрізняти поняття «строк договору» «строк виконання зобов`язання» та «термін виконання зобов`язання».

Також вказує, що згідно із п.10.2 кредитного договору, він діє до повного виконання сторонами зобов`язань за ним. Тому вважає, що суд помилково дійшов висновку, що пред`явленням вимоги щодо погашення заборгованості за кредитом зупиняються нарахування заборгованості за процентами, пенею за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, пенею за несвоєчасне погашення процентів за кредитом, оскільки вони не є штрафними санкціями, а є мірою відновлення порушеного права.

Письмовий відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.

У судовому засіданні представник АТ «Укрексімбанк» апеляційну скаргу підтримав, просив її задовольнити.

ОСОБА_1 на розгляд справи до суду апеляційної інстанції не з`явилась.

Заслухавши доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з таких підстав.

Відмовляючи позивачу у задоволенні його вимог про стягнення з ОСОБА_1 частини процентів за кредитом та пені, суд першої інстанції виходив з того, що пред`явивши відповідачу вимогу про дострокове повне погашення кредиту в строк до 30 грудня 2016 року, банк змінив строк виконання зобов`язання, а право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 23 вересня 2010 року між АТ «Укрексімбанк» та ОСОБА_1 укладено договір про відкриття та обслуговування карткового рахунку з видачею платіжної картки у рамках зарплатного проекту № , а 19 серпня 2014 року - додаткову угоду про відкриття у рамках зарплатного проекту карткового рахунку та кредитної лінії (далі кредитний договір). На підставі вказаного договору відповідач отримала кредит у вигляді кредитного ліміту в розмірі 4000,00 грн. на платіжну картку, зі сплатою процентів за користування кредитними коштами в розмірі 40% річних, з кінцевим терміном повернення до 31 серпня 2017 року.

Згідно до п.7.2.14 кредитного договору позичальник зобов`язаний погашати банку усю існуючу заборгованість за кредитом у день припинення кредитної лінії, а у разі припинення кредитної лінії банком згідно з п.2.8 цього договору - протягом строку зазначеного банком у своєму повідомлені клієнту про припинення кредитної лінії.

Відповідно до п.7.2.15 вказаного договору боржник зобов`язується сплачувати банку проценти, нараховані за користуванням кредитом, щомісяця не пізніше останнього банківського дня місяця, наступного за місяцем, у якому вони були нараховані, а в разі припинення дії кредитної лінії не пізніше першого банківського дня, наступного за днем у який клієнт зобов`язаний погасити банку усю існуючу заборгованість за кредитом у зв`язку з припиненням дії кредитної лінії.

Нарахування процентів за користування клієнтом кредитом та овердрафтом здійснюється банком у валюті карткового рахунку щомісяця, в останній банківський день місяця та в день припинення дії кредитної лінії (для процентів за кредитом), виходячи з фактичної заборгованості за кредитом та овердрафтом на початок кожного календарного дня поточного місяця, розмірів процентних ставок, визначених згідно з умовами цього договору, фактичної кількості календарних днів у поточному місяці та фактичної кількості календарних днів у поточному році. Нарахування процентів за користування кредитом та овердрафтом банк здійснює починаючи з першого календарного дня, наступного за днем видачі кредиту/виникнення овердрафту, по день погашення відповідно кредиту та овердрафту (п.5.3 кредитного договору).

Пунктом 2.8 кредитного договору визначено, що до моменту настання зазначеного у п.2.6 цього договору терміну дія кредитної лінії може бути припинена банком в односторонньому порядку. Про припинення дії кредитної лінії банк повідомляє клієнта шляхом подальшого надіслання йому відповідного письмового повідомлення.

Відповідно до пункту 8.1.1 кредитного договору у разі прострочення сплати заборгованості за кредитом/овердрафтом, процентами за кредитом/овердрафтом, клієнт сплачує банку за кожний день прострочення, включаючи день сплати, пеню. Пеня нараховується на суму прострочених платежів із розрахунку фактичної кількості прострочених днів, починаючи з дня виникнення простроченої заборгованості до дня погашення відповідної заборгованості повному обсязі, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Відповідно до поточної виписки за контрактом від 28 листопада 2019 року ОСОБА_1 активно користувалася кредитною карткою та коштами, що на ній знаходилися, проте належним чином умови кредитного договору не виконувала.

У зв`язку із неналежним виконанням відповідачкою своїх зобов`язань 20 грудня 2016 року банком, у відповідності до умов укладеного кредитного договору, було надіслано претензію № 069-13/194-18 про повне погашення усієї заборгованості за кредитною лінією в строк до 30 грудня 2016 року. Заборгованість складається із витрат за кредитною лінією 3991,94 грн. та боргу за процентами в сумі 535,92 грн. (а.с.19).

Зазначена вимога банку відповідачем не виконана.

Згідно довідки-розрахунку, станом на 28 листопада 2019 року прострочена заборгованість за кредитом становить 3991,94 грн., прострочена заборгованість за процентами - 2694,66 грн., пеня за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом -1381,97 грн.., пеня за несвоєчасне погашення процентів - 1003,96 грн., 3% річних від простроченої суми кредиту - 348,78 грн., інфляційні збитки за невиконання зобов`язання - 1193,59 грн.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до частин першої та другої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

ПАТ «Державний експортно-імпортний банк України» скористався правом вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту, сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 ЦК України, та пені за порушення умов договору, шляхом пред`явлення претензії про повернення усієї суми кредиту.

Такими діями кредитор на власний розсуд змінив умови зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом та пені.

У такому випадку має застосовуватися вимога про сплату процентів від суми позики, передбачена частиною першою статті 1048 ЦК України, до дня, встановленого кредитором у вимозі про дострокове повернення кредиту.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу, за змістом частини другої якої боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У правовому висновку Великої Палати Верховного Суду, викладеному у постанові від 04 липня 2018 року (провадження № 14-154цс18) зазначено, що наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором, що встановлено у судовому рішенні, а отже, строк дії договору змінився з тридцятого дня з дати, зазначеної на квитанції, яка надається банку відділенням зв`язку при відправленні позичальнику листа з вимогою про дострокове повернення кредиту, сплату процентів за користування ним з повідомленням про вручення, і вважається таким, що має бути виконаним у повному обсязі.

У такому разі положення абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України, за яким проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики, не підлягають застосуванню, оскільки між сторонами немає домовленості про порядок повернення позики поза межами строку дії договору.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що банк не має права на стягнення процентів та пені до повного виконання зобов`язань за кредитним договором, оскільки право кредитора нараховувати передбачені договором проценти та пеню за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. Якщо рішення про стягнення заборгованості за кредитним договором не виконано боржником, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Посилання АТ «Укрексімбанк» на те, що передбачений умовами кредитного договору розмір процентів та пені нараховуються за прострочення виконання зобов`язання і після спливу строку дії кредитного договору до повного виконання ОСОБА_1 зобов`язань, не ґрунтуються на умовах кредитного договору та вимогах закону.

Враховуючи наведене, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 389 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Державний експортно-імпортний банк України» залишити без задоволення.

Рішення Білозерського районного суду Херсонської області від 30 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ О.М. Полікарпова

Судді: _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ Л.П. Воронцова

_ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ _ П.Я. Ігнатенко

Повний текст постанови складений 20 березня 2020 року.

Суддя О.М. Полікарпова