ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 532/3014/19 Номер провадження 22-ц/814/1700/20Головуючий у 1-й інстанції Мороз Т.М. Доповідач ап. інст. Бондаревська С. М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді: Бондаревської С.М.

суддів: Пилипчук Л.І., Чумак О.В.

секретар: Зеленська О.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25 травня 2020 року

у справі за позовом ОСОБА_1 до Кобеляцького районного відділу виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області (Кобеляцький районний відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) про визначення розміру неправомірно нарахованих та стягнутих аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Кобеляцького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Полтавській області з позовом про визначення розміру неправомірно нарахованих та стягнутих аліментів на утримання неповнолітнього сина та стягнення моральної шкоди.

В обгрунтування позовних вимог вказував, що на виконанні в Кобеляцькому район-ному відділі ДВС знаходиться виконавче провадження №52137512З по стягненню з нього аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь матері сина - ОСОБА_3 . За період з вересня 2016 року по червень 2017 року виконавче провадження перебувало на виконанні у Марга-нецькому ВДВС і державним виконавцем аліменти нараховувалися виходячи із середнього розміру заробітної плати по регіону, однак в цей період він працював і навчався, тому розмір аліментів необхідно було визначати в розмірі 1/4 частини його доходу, але не менше 30 від-сотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. В зв`язку з цим державним виконавцем за вищевказаний період було неправомірно нараховано 8 722,32 грн.

Після закінчення навчання з липня 2017 року він проживав у м. Кобеляки Полтавської області, за місцем реєстрації, про що ним було повідомлено Марганецький ВДВС. Однак виконавче провадження до Кобеляцького відділу ДВС було направлено лише в травні 2018 року. За цей період державним виконавцем здійснювалося нарахування розміру аліментів по середній заробітній платі Марганецького району, а необхідно було проводити нарахування по середній заробітній платі в Кобеляцькому районі. Крім того, за цей період він добровільно сплачував аліменти, а отримувач аліментів - ОСОБА_3 умисно приховувала це від органів виконавчої служби. В зв`язку з цим державним виконавцем було нараховано борг станом на 01 жовтня 2018 року в сумі 28 322,98 грн. та винесено постанову про накладення штрафу в розмірі 5 664,60 грн. А станом на 01 січня 2019 року йому нараховано борг в розмірі 2 639,50 грн. Однак він вважає, що борг станом на 01 січня 2019 року відсутній, оскільки, за його підрахунками: 17 404,27 грн. (борг станом на 01.10.2018) + 5 523 (аліменти за жовтень-грудень 2018) = 22 927,27 - 800 грн. (сплачено у жовтні 2018) = 22 127,27 грн. З урахуванням сплачених у листопаді 2018 року 38 995,88 грн., - виходить переплата надлишково сплачених коштів в сумі 16 868,61 грн. (38 995,88 -22127,27), з яких 5664,60 грн. штраф на користь стягувача, а 11 204,01 грн. - надлишково сплачені аліменти.

У травні 2020 року позивач уточнив свої позовні вимоги, згідно яких просив визнати аліменти у сумі 11 204,01 грн. як такі, що неправомірно нараховані та надлишково ним сплачені на утримання неповнолітнього сина у виконавчому провадженні №521375123.

Рішенням Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25 травня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 - відмовлено.

Не погодившись з даним судовим рішенням, ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку.

В апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просив рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове рішення, яким задовольнити його позовну заяву у повному обсязі.

На думку апелянта, судом не взято до уваги надані пояснення, що після направлення матеріалів виконавчого провадження із Марганецького відділу ДВС до Кобеляцького відділу ДВС, позивач звертався до державного виконавця Заїки І.М. із клопотанням провести перевірку правильності проведених нарахувань, яку державний виконавець має право і повинен був провести у відповідності до положень Інструкції з організації примусового виконання рішень. Саме недбалість державного виконавця і призвели до надлишкових нарахувань та стягнень аліментів.

Вважає, що суд визнав факт переплати ним аліментів, але помилково війшов висновку, що він (позивач) самостійно обраховував суми, які потрібно було сплачувати в рахунок аліментів на утримання дитини.

Відзив на апеляційну скаргу від учасників справи до суду апеляційної інстанції - не надходив.

Судове засідання в суді апеляційної інстанції проводилося в порядку спрощеного позовного провадження з викликом учасників справи, які, будучи належним чином та завчасно повідомленими про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, не повідомивши суд про причини своєї неявки.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість рішення районного суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Судом першої інстанції встановлено і це вбачається з наявних у справі доказів, що Кобеляцьким районним судом Полтавської області видано виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліментів на утримання сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , щомісячно, до досягнення ним повноліття, в розмірі 1/4 частини заробітку (доходу) відповідача, при цьому мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 01 липня 2016 року.

09 червня 2016 року державним виконавцем відкрито виконавче провадження, про що повідомлено боржника ОСОБА_1

27 липня 2018 року державним виконавцем Марганецького міського відділу ДВС винесено постанову про передачу виконавчого провадження Кобеляцькому РВ ДВС, в зв`язку з тим, що ОСОБА_1 в м. Марганець не працює та згідно виконавчого листа зареєстрований в м. Кобеляки. Згідно даної постанови, заборгованість по аліментах станом на 01 червня 2018 року становить 28 349 грн. 98 коп.

07 серпня 2018 року Кобеляцьким РВДВС прийнято дане виконавче провадження.

Відповідно до розрахунку заборгованості, станом на 01 листопада 2018 року сукупний розмір заборгованості становив 28 676 грн. 48 коп.

07 листопада 2018 року боржником ОСОБА_1 були сплачені кошти в сумі 30 000 грн. в рахунок сплати аліментів та надані квитанції про часткову сплату коштів за 2017-2018 роки.

Державним виконавцем було здійснено перерахування розміру аліментів і згідно розрахунку станом на 09 вересня 2019 року заборгованість становить 3 087 грн. 93 коп.

16 вересня 2019 року ОСОБА_1 подано заяву про перерахунок аліментів за період, коли він працював та навчався та підтверджуючі документи щодо цього.

На підставі поданої боржником заяви, державним виконавцем здійснено перерахунок заборгованості зі сплати аліментів і, згідно розрахунку, станом на серпень 2019 року у ОСОБА_1 значиться переплата в розмірі 4 137 грн. 26 коп.

Також судом встановлено, що в 2016 році ОСОБА_1 мав сплатити аліменти в сумі 2 981,35 грн. (липень - 459,3 грн., серпень - 637,45 грн., вересень - 459,3 грн., жовтень - 459,3 грн., листопад - 459,3 грн., грудень - 506,7 грн.), оскільки він в цей період працював та навчався, - розмір аліментів визначався в розмірі ј всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. За цей період позивачем сплачено 2 765,71 грн. Станом на 01 січня 2017 року розмір боргу становить 215,64 грн.

За період з січня 2017 по червень 2017 року ОСОБА_1 мав сплатити аліменти в розмірі 3 093 грн. (з січня по квітень - по 506,7 грн., травень - червень - по 533,1 грн.), оскільки він в цей період навчався, - розмір аліментів визначався в розмірі ј частини всіх видів доходів, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

За період з липня по грудень 2017 року ОСОБА_1 повинен був сплатити аліменти в сумі 9 456,3 грн. (липень - грудень по 1 576,05 грн.), оскільки в цей період він не працював та не навчався, - розмір аліментів визначається, виходячи і середньої заробітної плати по регіону. Всього ОСОБА_1 за 2017 рік необхідно було сплатити 12 549,30 грн., а з урахуванням боргу (станом на 01 січня 2017 року) - в розмірі 215,64 грн., - 12 764,94 грн. Позивачем за 2017 рік сплачено - 4 708,47 грн.

Борг позивача по сплаті аліментів станом на 1 січня 2018 року становить 8 056,47 грн. (12 764,94 - 4708,47).

За 2018 рік ОСОБА_1 мав сплатити аліменти в сумі 19 840,25 грн., виходячи із середньої заробітної плати по регіону, а з урахуванням боргу (станом на 01.01.2018) - в розмірі 8 056,47 грн., - 27 896,72 грн. ОСОБА_1 за 2018 рік сплачено - 37 670,98 грн.

Станом на 01 січня 2019 року існує переплата в розмірі 9 774,26 грн. (27 896,72 - 37 670,98 = - 9 774,26).

В 2019 році за період з січня по серпень позивачу необхідно сплатити 14 875,5 грн., виходячи із середньої заробітної плати по району, в той же час час ним за вказаний період сплачено 15 008,47 грн.

Отже, станом на час повернення виконавчого документа стягувачу у позивача існувала переплата в розмірі 9 907,23 грн. (9 774,26 грн. (переплата на 01.01.2019) + 132,97 грн. (переплата на 01.09.2019).

При цьому судом встановлено, що після надання ОСОБА_1 підтверджуючих документів про період його роботи та навчання, - державний виконавець здійснив перерахунок заборгованості зі сплати аліментів.

За встановлених обставин суд вважав правомірним нарахування аліментів за період з липня 2017 року по червень 2018 року виходячи з розміру середньої заробітної плати по місту Марганець, оскільки виконавче провадження в цей період перебувало на виконанні в Марганецькому ВДВС і після закінчення навчання ОСОБА_1 не повідомив державного виконавця про зміну місця проживання. Державним виконавцем неодноразово направлялись виклики боржнику про явку до відділу ДВС для уточнення розміру заборгованості, однак останній не з`являвся. Крім того, ОСОБА_1 жодного разу не оскаржувався обрахований розмір заборгованості, а також постанова державного виконавця про накладення на нього штрафу.

Колегія суддів погоджується з таким висновком районного суду.

Так, зобов`язання зі сплати аліментів носить періодичний характер і має виконува-тися щомісяця. Судом встановлено, що ОСОБА_1 не виконував покладений на нього обов`язок по щомісячній сплаті аліментів. Крім того, судом встановлено, що ОСОБА_1 періодично сплачував аліменти, однак не надавав відповідних доказів (квитанцій) відділу державної виконавчої служби, як це передбачено ч. 4 ст. 19 Закону України «Про виконавче провадження», згідно якої боржник зобов`язаний невідкладно, не пізніше наступного робочого дня після настання відповідних обставин, письмово повідомити виконавця про повне чи часткове самостійне виконання рішення, а також про зміну проживання чи перебування або місцезнаходження, а також про зміну місця роботи.

Неповідомлення ОСОБА_1 державного виконавця про зміну місця проживання, роботи, навчання, також неповідомлення про самостійну сплату аліментів у встановлені строки призвело до нарахування йому завищеного розміру заборгованості. Однак, після надання останнім підтверджуючих документів, державним виконавцем виконані відповідні перерахунки.

Окрім того, вірним є висновок суду, що боржник самостійно визначав суму, яку сплачував для погашення заборгованості зі сплати аліментів, що призвело до їх переплати в сумі 9 774,26 грн.

Постановою від 24 вересня 2019 року виконавчий документ повернуто стягувачу ОСОБА_3 без виконання за її заявою.

З урахуванням встановленого, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про відсутність підстав для визнання аліментів в розмірі 11 204,01 грн. такими, що неправомірно нараховані та надлишково сплачені боржником та з цих підстав обгрунтовано відмовив ОСОБА_1 у задоволенні його позову.

В свою чергу, доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків районного суду, як і не підтверджують належними доказами їх неправомірність.

Рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права та не може бути скасовано з підстав, викладених в апеляційній скарзі.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Кобеляцького районного суду Полтавської області від 25 травня 2020 року - залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Головуючий: Бондаревська С.М.

Судді: Пилипчук Л.І.

Чумак О.В.