Справа №441/354/20
Провадження №2/442/984/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Грицай М.М.,

з участю секретаря Антоненко В.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача адвоката Домашовець В.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить стягнути з відповідачки в його користь безпідставно отримані грошові кошти в сумі 49246,23 грн.

Позовні вимоги мотивує тим, що ОСОБА_2 звернулась до нього з проханням надати їй у користування, терміном на один місяць, кошти в сумі 49246,23 грн. Враховуючи те, що він добре знав відповідачку, у нього на той час була така сума грошей, ним було перераховано останній зазначену суму, про що свідчить дублікат квитанції №Р24А716680351А30067 від 10.01.2020.

Однак, відповідачем не було повернуто 49246,23 грн після закінчення терміну в один місяць. ОСОБА_2 відмовилась повернути перераховану їй суму.

Посилаючись на положення статті 1212 ЦК України, вважає, що ОСОБА_2 повинна повернути йому безпідставно отримані грошові кошти в сумі 49246,23 грн.

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив такі задоволити. Пояснив, що відповідачка зверталась до нього, щоб позичити на місяць кошти, оскільки хворіє її мама; казала, що не має до кого більше звернутись. На теперішній час він розуміє, що це був обман. Вважає, що претензії матеріального характеру, які раніше мала до нього відповідачка, були необґрунтованими. Автомобіль останньої він не пошкоджував. Відсутні будь-які докази на доведення його вини.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, проте її представник адвокат Домашовець В.С. заперечив щодо задоволення позовних вимог з підстав, викладених у відзиві на позовну заяву. Доповнив, що відповідачка не заперечує сам факт отримання нею грошових коштів, але зазначає, що такі отримані в рахунок відшкодування збитків. Оскільки ОСОБА_1 28.12.2019 (з метою помсти) пошкодив автомобіль ОСОБА_2 , шляхом нанесення умисного механічного пошкодження на лакофарбове покриття, остання 02.01.2020 звернулася у Франківський ВП ГУ НП у Львівській області. У зв`язку із добровільним відшкодування позивачем суми завданих збитків, 10.01.2020 відповідач звернулась із заявою до начальника Франківського ВП про припинення розгляду її заяви від 02.01.2020. Зазначає, що оскільки позивач перерахував гроші ОСОБА_2 10.01.2020, то відповідно того ж дня вона звернулася із згаданою заявою. Вважає вимоги позивача абсолютно безпідставними, тому просить відмовити у їх задоволенні.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.

На підтвердження позовних вимог позивачем надано дублікат квитанції №Р24А716680351А30067 від 10.01.2020, з якої вбачається, що вказаного дня ОСОБА_1 здійснив перерахунок коштів у розмірі 49246,23 грн на ім`я ОСОБА_2 , без зазначення призначення платежу.

Будь-яких інших доказів на доведення позовних вимог, позивачем не надано.

Слід зазначити, що стаття 1212 ЦК України, на яку посилається позивач, регулює випадки набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав.

Предметом регулювання інституту безпідставного набуття чи збереження майна є відносини, які вникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і які не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Зобов`язання з безпідставного набуття, збереження майна виникають за наявності трьох умов: а) набуття або збереження майна; б) набуття або збереження за рахунок іншої особи; в) відсутність правової підстави для набуття або збереження майна (відсутність положень закону, адміністративного акта, правочину або інших підстав, передбачених статтею 11 ЦК України).

Об`єктивними умовами виникнення зобов`язань з набуття, збереження майна без достатньої правової підстави виступають: 1) набуття або збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); 2) шкода у вигляді зменшення або не збільшення майна в іншої особи (потерпілого); 3) обумовленість збільшення або збереження майна з боку набувача шляхом зменшення або відсутності збільшення на стороні потерпілого; 4) відсутність правової підстави для вказаної зміни майнового стану цих осіб.

Відповідно до 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

Однак, позивач ОСОБА_1 як у своїй позовній заяві, так і в судовому засіданні пояснив, що відповідачка ОСОБА_2 звернулась до нього з проханням надати їй у позику грошові кошти, на що він погодився та перерахував відповідну суму на її банківський рахунок. Отже, у такому випадку між сторонами могли виникнути договірні відносини. Зокрема, положеннями ст.1046 ЦК України передбачено, що за договором одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики). Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками. Відповідно, боржник (особа, яка отримала позику) набуває майно (у тому числі гроші) на правовій підставі, тобто, на підставі договору позики.

У той же час, стаття 1047 ЦК України передбачає, що договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян. Поряд з тим, частиною другою цієї статті визначено, що на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Як слідує зі ст.1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) у строк та в порядку, що встановлені договором.

На час розгляду справи судом не здобуто доказів укладення між сторонами ( ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) договору позики грошових коштів і таких (зокрема розписки) не надано позивачем на доведення позовних вимог.

Натомість, стороною відповідача на підтвердження викладеного у відзиві на позовну заяву, надано копію висновку про проведену перевірку по факту пошкодження належного їй автомобіля, затвердженого 10.01.2020 т.в.о. начальника Франківського ВП ГУ НП у Львівській області В.Бачинським. Із вказаного висновку вбачається, що 02.01.2020 у Франківський ВП ГУ НП у Львівській області надійшла письмова заява ОСОБА_2 , яка просить вжити заходів до ОСОБА_1 , який 28.12.2019 у м.Львові пошкодив лакофарбове покриття автомобіля марки «BMW», завдавши збитків на суму 48840 грн. (згідно довідки рахунок № НОМЕР_1 від 30.12.2019). 08.01.2020 у Франківський ВП було запрошено ОСОБА_1 для дачі пояснень по даному факту. 10.01.2020 у Франківському ВП зареєстровано заяву ОСОБА_2 , яка просила припинити розгляд даного звернення по вищевказаному факту, у зв`язку з тим, що претензій не має. Також заявниця у своєму поясненні вказала, що 10.01.2020 ОСОБА_1 відшкодував завдану їй матеріальну шкоду, яку він завдав, пошкодивши автомобіль марки «BMW», в сумі 49000 грн. Як наслідок, оперуповноважений Франківського ВП дійшов висновку про завершення перевірки по факту звернення ОСОБА_2 .

Зважаючи на вищенаведене, суд дійшов до переконання, що позовні вимоги ОСОБА_1 не можуть підлягати до задоволення.

Керуючись ст. ст. 10, 12, 13, 76 - 82, 263 265. 274 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками, якщо апеляційну скаргу не подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 30.09.2020.

Суддя Грицай М.М.