№ 317/2579/20
Провадження № 2-о/337/50/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький районний суд Запорізької області в складі:

головуючого судді Нікітіна В.В.

за участі секретаря судового засідання Московкіної І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , зацікавлена особа: Головне управління ДМС України в Запорізькій області про встановлення факту, що має юридичне значення,

ВСТАНОВИВ:

09.09.2020 року ОСОБА_1 звернулась до Запорізького районного суду Запорізької області з вищезазначеною заявою, в якій просить встановити факт її постійного проживання на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

В обґрунтування поданої заяви ОСОБА_1 зазначила, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 у с. Трудолюбівка Вільнянського району Запорізької області. Після досягнення 16 років, заявниця отримала паспорт громадянина СРСР, після 1992 року вона втратила свій паспорт та проживала без нього. У 1989 році ОСОБА_2 закінчила Приморську восьмирічну загальноосвітню школу. У 1992 році вона закінчила Середнє професійно-технічне училище №29 м. Запоріжжя та отримала диплом. 28.03.1992 ОСОБА_2 зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 та змінила прізвище на « ОСОБА_4 ». Станом на дату звернення до суду заявниця постійно проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 . З 07.03.2003 заявниця зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 . З 20.04.2015 по 10.04.2020 ОСОБА_1 відбувала покарання у ДУ «Кам`янська виправна колонія № 34», звільнена по відбутті міри покарання. Таким чином, станом на 24.08.1991 та на 13.11.1991 заявниця постійно проживала на території України. На теперішній час заявниці необхідно встановити факт постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 та на 13.11.1991 для отримання отримання паспорта громадянина України.

Заявниця у судове засідання не з`явилась, представник заявниці надала суду заяву про розгляд справи без їх участі, заяву підтримала у повному обсязі.

Представник зацікавленої особи Головного управління ДМС України в Запорізькій області в судове засідання не з`явилась, надала суду заяву про розгляд справи без її участі, проти задоволення заяви не заперечує.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

ОСОБА_2 народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 у с. Трудолюбівка Вільнянського району Запорізької області, що підтверджено Свідоцтвом про народження Серія НОМЕР_1 , виданого 08.08.1974 Максимівською с/радою Вільнянського району Запорізької області.

У 1989 році ОСОБА_2 закінчила Приморську восьмирічну загальноосвітню школу, що підтверджено Свідоцтвом про неповну середню освіту НОМЕР_2 .

Відповідно до Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_3 , виданого повторно 14.08.2020 Вознесенівським районним у місті Запоріжжі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Дніпро), заявник ОСОБА_2 28.03.1992 року уклала шлюб з ОСОБА_3 та змінила прізвище на « ОСОБА_4 ».

Як вбачається з архівної довідки ДНЗ «Запорізьке МВПУ», у 1992 році ОСОБА_2 закінчила Середнє професійно-технічне училище №29 м. Запоріжжя та отримала диплом № НОМЕР_4 .

На теперішній час ОСОБА_1 проживає без реєстрації за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Біленьківської сільської ради Запорізького району Запорізької області № 1499/15-10 від 03.09.2020.

З 14.02.2003 по теперішній час ОСОБА_1 зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджується довідкою про реєстрацію місця проживання особи № 340 від 21.07.2020.

Як вбачається з довідки про звільнення Серія ДНП № 05507, ОСОБА_1 звільнена по відбутті міри покарання з ДУ ««Кам`янська виправна колонія № 34», де відбувала покарання з 20.04.2015 по 10.04.2020.

Згідно відповіді Шевченківського районного відділу у місті Запоріжжі управління державної міграційної служби України в Запорізькій області № 2316-1600/2316.1-20 від 21.08.2020 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі паспорта громадянина України у зв`язку з відсутністю документу, який підтверджує факт постійного проживання на території України до 24.08.1991 та до 13.11.1991 та надано копію заяви про видачу паспорта колишнього СРСР зразка 1974 року на ім`я ОСОБА_2 , відповідно до якого ОСОБА_2 25.10.1990 було видано Вільнянським РВ Запорізької області паспорт серії НОМЕР_5 у зв`язку з досягненням 16 років.

Згідно зі ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Належність та набуття громадянства України встановлюється на підставі Закону України «Про громадянство України» і може пов`язуватися із фактом постійного проживання на території України в певний час.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Закону України «Про громадянство України» громадянами України є усі громадяни колишнього СРСР, які на момент проголошення незалежності України (24 серпня 1991 року) постійно проживали на території України. Про належність до громадянства України таких осіб може свідчити наявність у паспортах громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 24.08.1991 чи 13.11.1991.

Відповідно до п. 7 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень громадяни колишнього СРСР, які не мають у паспорті громадянина колишнього СРСР відмітки про прописку, що підтверджує факт їхнього постійного проживання на території України станом на 13 листопада 1991 року, проходять процедуру встановлення їхньої належності до громадянства України. У таких випадках, одним із документів на підтвердження цієї обставини може бути рішення суду, яким підтверджується факт постійного проживання особи на території України станом на 24.08.1991 або 13.11.1991.

У пункті 44 Порядку провадження за заявами і поданнями з питань громадянства України та виконання прийнятих рішень, затвердженого Указом Президента України від 27 березня 2001 року №215, встановлено, що у разі відсутності документів, що підтверджують факт постійного проживання особи до 24 серпня 1991 року на території, яка стала територією України, для оформлення набуття громадянства України подається відповідне рішення суду.

Факт, про встановлення якого просить заявниця, має для неї юридичне значення, оскільки надає право на отримання паспорта громадянина України.

За таких обставин, з урахуванням досліджених доказів, суд вважає за можливе встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 на території України станом на 13 листопада 1991 року.

Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31.03.1995 передбачено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

На підставі ч.1 ст.293 ЦПК України передбачено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності не оспорюваних прав. Частиною другою даної статі визначено, що суд в порядку окремого провадження розглядає, зокрема, справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п.2 ч. 1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

Відповідно до частини 1 статті 318 ЦПК України у заяві повинно бути зазначено:1) який факт заявник просить встановити та з якою метою; 2) причини неможливості одержання або відновлення документів, що посвідчують цей факт; 3) докази, що підтверджують факт.

Враховуючи положення зазначених вище норм законодавства, а також не можливість іншим чином довести і підтвердити факт проживання ОСОБА_1 на території України станом на 24.08.1991 року та 13.11.1991 року, факт, який просить суд встановити заявник, має юридичне значення, так який надасть можливість підтвердити належність до громадянства України та отримати паспорт громадянина України.

Керуючись ст.193, 294, 315, 316, 318 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання на території України задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженки с. Трудолюбівка, Вільнянського району, Запорізької області на території України станом на 24 серпня 1991 року та 13 листопада 1991 року.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя В.В.Нікітін