Суддя Бугера О. В.
Справа № 644/4885/20
Провадження № 2/644/1637/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 року Орджонікідзевський районний суд м.Харкова у складі:

Головуючого судді Бугери О.В.,

За участю секретаря судового засідання Ступницького К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Орджонікідзевського районного суду м.Харкова цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності, 3-я особа Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, -

ВСТАНОВИВ:

Позивачем 03.07.2020 року до суду подано відповідну позовну заяву. Позивач просить суд визнати за нею 100% право власності на легковий автомобіль Ford Focus, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами, VIN) НОМЕР_2 . В обґрунтування позову посилалась на те, що вона перебувала в шлюбі із відповідачем з 26.05.2010 року по 18.03.2014 року. За період перебування в шлюбі в 2012 році ними було придбано легковий автомобіль Ford Focus, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами, VIN) НОМЕР_2 . Цей автомобіль було придбано в кредит, загальна вартість автомобіля склала 174900 гривень, сума кредитних зобов`язань за договором склала 148665 гривень. Також, в період шлюбу, у вересні 2013 року ними було придбано легковий автомобіль Ford Fiesta, 2013 року випуску, номер шасі (кузова, рами, VIN) НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 білого кольору. На момент придбання даного автомобіля фактичні шлюбні стосунки були припинені, але за домовленістю між нею та відповідачем він витратив на оформлення кредиту на цей автомобіль спільні заощадження в розмірі 46000 гривень.

Оскільки відповідно до вимог ч.1,2 ст.69 СК України подружжя має право на поділ майна, що належить їй на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу, також подружжя має право розподілити майно на взаємною згодою, вони домовились із відповідачем про розподіл придбаних автомобілів. При цьому, вирішили, що автомобіль Ford Focus є власністю дружини, а автомобіль Ford Fiesta є власністю чоловіка. Оскільки обидва автомобілі були придбані в кредит та оформлені на відповідача, існувала домовленість, що після сплати кредиту, буде переоформлене відповідачем право власності на автомобіль Ford Focus на ім`я позивачки. Зазначала, що вона оформлювала кредитний ліміт на свою банківську карту заробітної плати, допомогла відповідачу за кредитні кошти оплатити вартість контракту за період навчання, що дало йому змогу влаштуватись на роботу за фахом та отримувати стабільний високий дохід. Також, на початку 2011 року мати відповідача уклала з відповідачем договір дарування на квартиру за адресою АДРЕСА_1 , оскільки квартира була в нежитловому стані, вони вклали чималу суму коштів на капітальний ремонт, внаслідок чого вартість зазначеного житлового приміщення значно зросла. Враховуючи всі обставини придбання та витрат спільного майна, після розірвання шлюбу вони з відповідачем домовились, що автомобіль Ford Focus є її власністю, а після проведення всіх зобов`язань буде переоформлений на її ім`я, відповідач зобов`язався сплачувати поточні платежі за кредитним договором від 28.12.2012 року, а після повної ліквідації кредитної заборгованості право власності переходить до неї. Протягом всього періоду кредитних зобов`язань саме вона здійснювала технічне обслуговування, страхування автомобіля. Легковий автомобіль Ford Fiesta, залишений в користуванні відповідача, та він взяв на себе всі зобов`язання по сплаті кредиту за цей автомобіль, при цьому враховували те, що вона не претендує на нерухоме майно квартиру та автомобіль Ford Fiesta. В період з 2013 по 2019 рік нею добросовісно виконувались всі домовленості досягнуті з відповідачем. На початку травня 2018 року від відповідача вона дізналась, що виникла поточна заборгованість за кредитним договором по легковому автомобілю Ford Focus. Внаслідок ситуації, яка виникла, 23.05.2018 року вона зустрічалась з відповідачем у відділенні АТ «Таксомбанк», намагалась здійснити платіж по заборгованості самостійно від свого імені, але працівник банку повідомив, що такий платіж не буде зарахований, тому саме відповідач поставив підпис у платіжному дорученні та надав їй розписку про отримання від неї коштів на оплату кредитної заборгованості. 24.05.2018 року сума за кредитом була повністю погашена, саме за рахунок її коштів. Але переоформити одразу автомобіль на своє ім`я вона не змогла, оскільки витратила всі кошти на оплату заборгованості. В 2018 та в 2019 році вона декілька разів зверталась до відповідача щодо переоформлення права власності на автомобіль, але він уникав зустрічі. В серпні 2019 року вона знов звернулась до відповідача з приводу переоформлення права власності та дізналась, що на все майно відповідача накладено арешт, у зв`язку із іншими кредитними зобов`язаннями. Враховуючи, що вона лише в 2019 році дізналась про порушення її права, строк на подачу позову нею не порушений. Також просила стягнути понесені судові витрати з відповідача.

Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якій він позовні вимоги визнав в повному обсязі, не заперечував проти їх задоволення та стягнення з нього судових витрат. Також, подав заяву, в який просив провести розгляд справи у підготовчому та судовому засіданні за його відсутності за наявними в матеріалах справи доказами та поясненнями, заперечень проти задоволення позову не має.

За клопотанням позивача, з урахуванням даних Реєстру обтяжень, судом залучено до участі у справі у якості 3-ї особи на боці відповідача Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції. Письмових пояснень, у встановлений ухвалою суду строк, з приводу позову, на адресу суду не надходило.

Позивачем подано до суду заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи за її відсутності. Відповідач у відзиву просив провести розгляд справи за його відсутності. Представник 3-ї особи в судове засідання не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлявся.

Суд, дослідивши матеріали справи встановив наступне.

Відповідно до вимог ч.1 ст.60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу).

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.61 СК України об`єктом права спільної сумісної власності подружжя може бути будь-яке майно, за винятком виключеного з цивільного обороту. Об`єктом права спільної сумісної власності є заробітна плата, пенсія, стипендія, інші доходи, одержані одним із подружжя.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.62 СК України, якщо майно дружини, чоловіка за час шлюбу істотно збільшилося у своїй вартості внаслідок спільних трудових чи грошових затрат або затрат другого з подружжя, воно у разі спору може бути визнане за рішенням суду об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Якщо один із подружжя своєю працею і (або) коштами брав участь в утриманні майна, належного другому з подружжя, в управлінні цим майном чи догляді за ним, то дохід (приплід, дивіденди), одержаний від цього майна, у разі спору за рішенням суду може бути визнаний об`єктом права спільної сумісної власності подружжя.

Сторони перебували у шлюбі з 26.05.2010 року, що підтверджується копією свідоцтва про укладання шлюбу, актовий запис №421 від 26.05.2010 року. Шлюб між сторонами розірвано 18.03.2014 року, про що свідчить копія свідоцтва про розірвання шлюбу, актовий запис №44 від 18.03.2014 року. Прізвище позивача, як до вступу в шлюб, так і після « ОСОБА_1 ».

Позивач у справі, 31.10.2015 року вступила в шлюб з ОСОБА_4 та змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

За договором купівлі-продажу №643 від 21.12.2012 року, укладеного між ВАТ «Автоцентр Фрунзе» та ОСОБА_2 , було придбано автомобіль Ford Focus, вартість якого за договором визначена 174900 гривень. Свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу видано на ім`я ОСОБА_2 , із особливими відмітками про права ОСОБА_1 .

Відповідно до укладеного кредитного договору №R1B від 28.12.2012 року між ПАТ «ВТБ Банк» та ОСОБА_2 було отримано кредит на суму 148665 гривень, в забезпечення кредитного договору визначено у якості застави автомобіль Ford Focus.

За довідкою від 23.05.2018 року права за кредитним договором №R1B від 28.12.2012 року перейшли від ПАТ «ВТБ Банк» до АТ «Таксомбанк» та заборгованість складає 105107,54 гривні. Відповідно до довідки виданої 24.05.2018 року АТ «Таксомбанк» кредитний договір припинив свою дію з 24.05.2018 року, у зв`язку із повним виконанням зобов`язань. Кредитор не має фінансових та майнових претензій до Позичальника за кредитним договором №R1B від 28.12.2012 року.

Із змісту копії розписки від імені ОСОБА_2 від 23.05.2018 року вбачається, що ним було отримано від ОСОБА_1 грошові кошти в сумі 105 тисяч гривень, для погашення кредиту за автомобіль Ford Focus, державний номерний знак НОМЕР_1 , яким вона користується за усною домовленістю.

За даними АТ «Страхова компанія «ARX» між позивачем та страховою компанією було укладено та оплачено договори добровільного страхування за період з 2013 року по 2019 рік.

Відповідно до звіту про визначення ринкової вартості автомобіля Ford Focus станом на 30.06.2020 року вартість транспортного засобу становить 209516 гривень.

З наданих фотознімків стану квартири за адресою АДРЕСА_1 , вбачається, що проводились ремонтні роботи в квартирі, фотознімки містять зображення до та після ремонту.

Тобто, фактично сторонами за період шлюбу було придбано два автомобілі, а також набута відповідачем квартира була значно поліпшена за рахунок спільних коштів подружжя.

Відповідно до вимог ч.1 ст.63 СК України дружина та чоловік мають рівні права на володіння, користування і розпоряджання майном, що належить їм на праві спільної сумісної власності, якщо інше не встановлено домовленістю між ними.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.68 СК України розірвання шлюбу не припиняє права спільної сумісної власності на майно, набуте за час шлюбу. Розпоряджання майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності, після розірвання шлюбу здійснюється співвласниками виключно за взаємною згодою, відповідно до Цивільного кодексу України.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.69 СК України дружина і чоловік мають право на поділ майна, що належить їм на праві спільної сумісної власності, незалежно від розірвання шлюбу. Дружина і чоловік мають право розділити майно за взаємною згодою. Договір про поділ житлового будинку, квартири, іншого нерухомого майна, а також про виділ нерухомого майна дружині, чоловікові зі складу усього майна подружжя має бути нотаріально посвідчений.

Відповідно до вимог ч.1 ст.70 СК України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до вимог ч.1,2 ст.71 СК України майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі. Якщо дружина та чоловік не домовилися про порядок поділу майна, спір може бути вирішений судом. При цьому суд бере до уваги інтереси дружини, чоловіка, дітей та інші обставини, що мають істотне значення. Неподільні речі присуджуються одному з подружжя, якщо інше не визначено домовленістю між ними.

Після розірвання шлюбу між сторонами досягнуто домовленість про фактичний розподіл спільного майна. Позивач, залишила в своєму користуванні спірний автомобіль, а відповідачу залишено в користування автомобіль Ford Fiesta та, враховуючи домовленість сторін щодо повної сплати відповідачем кредитної заборгованості за автомобіль, яким продовжувала користуватись позивач, остання не мала будь-яких претензій до нерухомого майна квартири, що зазнала поліпшень в період шлюбу за спільні кошти.

Про фактичне користування автомобілем свідчать досліджені в судовому засіданні дані страхової компанії про укладання саме позивачем договорів страхування, даних свідоцтва про право власності, де позивач має відповідне право, означене в примітках, а також, розписка, відповідної до якої позивачем було надано грошові кошти відповідачу для погашення заборгованості за кредитними зобов`язаннями, саме за автомобіль, що наразі є спірним. Позивач просить виділити їй право власності на спірний автомобіль. Відповідач визнав позов, не заперечував проти визнання права власності за позивачем на спірний автомобіль, право власності на автомобіль зареєстровано за відповідачем.

Відповідно до вимог ч.1, 2 ст.73 СК України за зобов`язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі. Стягнення може бути накладено на майно, яке є спільною сумісною власністю подружжя, якщо судом встановлено, що договір був укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї і те, що було одержане за договором, використано на її потреби. За даними інформації з Єдиного реєстру боржників ОСОБА_2 має відкриті виконавчі провадження щодо стягнення витрат виконавчого провадження в Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). За даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна вбачається, що 04.06.2020 року накладено арешт на легкові автомобілі боржника ОСОБА_2 Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції. За результатами пошуку виконавчих проваджень відносно боржника ОСОБА_2 є 4 відкритих виконавчих провадження. Постановою від 04.06.2020 року відкрито виконавче провадження №62281029 за постановою №59135102 від 05.06.2020 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору. Постановою від 04.06.2020 року відкрито виконавче провадження №62272921 за постановою №59334872 від 25.06.2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору. Постановою від 05.06.2020 року відкрито виконавче провадження №62281144 за постановою №59334872 від 05.06.2020 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчих витрат. Постановою від 05.06.2020 року відкрито виконавче провадження №62273024 за постановою №59135102 від 24.05.2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчих витрат. Відповідно до постанови про арешт майна боржника від 04.06.2020 року вчиненої в рамках виконавчого провадження №62272921 за постановою №59334872 від 25.06.2019 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь держави виконавчого збору, накладено арешт на майно, що належить боржнику, а саме автомобіль Ford Fiesta, 2013 року випуску, номер шасі (кузова, рами, VIN) НОМЕР_3 , державний номерний знак НОМЕР_4 білого кольору, та автомобіль Ford Focus, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами, VIN) НОМЕР_2 , білого кольору. За актуальними даними Державного реєстру обтяжень рухомого майна станом на день розгляду справи на 01.10.2020 року транспортний засіб автомобіль Ford Focus, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами, VIN) НОМЕР_2 , білого кольору, що є предметом спору, має обтяження на підставі постанови про арешт майна боржника серія та номер 62272921, виданої 04.06.2020 року Міжрайонним відділом державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Харків). Враховуючи, що зобов`язання відповідача виникли вже після розірвання шлюбу, автомобіль, на який накладено арешт був придбаний в період шлюбу та після його розірвання за домовленістю подружжя поділений між ними, позивачем було сплачено кредитні зобов`язання за даний автомобіль, та відповідач не заперечував проти обставин поділу спільного майна, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню. Наявність реєстрації права власності на ім`я відповідача на спірний автомобіль позбавляє позивача можливості на власний розсуд розпоряджатись автомобілем, окрім того, як вбачається з досліджених матеріалів справи, наявна заборона на автомобіль вжита після розірвання шлюбу та стосується стягнень витрат з відповідача на користь держави пов`язаних із виконанням. Також, відповідно до вимог ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню понесені судові витрати, а саме сплачений при подачі позову судовий збір в сумі 2095,16 гривень за подачу позовної заяви. Керуючись ст.ст. 69, 70, 71, 72, 73 СК України, ст.ст. 12, 76, 81, 95, 141, 258, 259, 264-265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 100% право власності на легковий автомобіль Ford Focus, 2012 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами, VIN) НОМЕР_2 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у вигляді судового збору в сумі 2095 (дві тисячі дев`яносто п`ять) гривень 16 копійок.

Повний текст рішення виготовлений 05.10.2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано до Харківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Харківського апеляційного суду або через Орджонікідзевський районний суд м.Харкова.

Відповідно до вимог п.4 ч.5 ст.265 ЦПК України:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ідентифікаційний код НОМЕР_5 , що зареєстрована та проживає АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний код НОМЕР_6 , що зареєстрований та проживає АДРЕСА_3 .

3-я особа Міжрайонний відділ державної виконавчої служби по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції, місце розташування майдан Свободи,5, м.Харків, 61022.

Головуючий: суддя О.В. Бугера