справа № 197/983/20
провадження № 2/197/658/20
ШИРОКІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

29 вересня 2020 року смт Широке

Суддя Широківського районного суду Дніпропетровської області Охнач О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про забезпечення позову,

ВСТАНОВИЛА:

Позивач звернувся 28 вересня 2020 року до суду з позовною заявою про визначення місця проживання дитини, припинення стягнення аліментів.

Одночасно з поданням позовної заяви, позивач подав заяву про забезпечення позову, в якій просить зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 2-482, виданого Широківським районним судом Дніпропетровської області 24.09.2010 року до вирішення даної справи № 197/983/20 по суті, мотивуючи заяву тим, що стягнені аліменти за рішенням суду не використовуються за цільовим призначенням та не можуть бути використані, так як діти проживають з ним, знаходяться на його утриманні, відповідач з ними не проживає, дітьми не цікавиться, та не може отримати та використати аліменти за призначенням, а повернути стягнуті аліменти буде не можливо, чим порушуються права дітей, так як аліменти є власністю дітей.

Надаючи правову оцінку заявленому клопотанню суд враховує наступне:

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся, або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується встановленням обов`язку вчинити певні дії.

Зміст та форма заяви про забезпечення позову, що подана позивачем, відповідає вимогам ст. 151 ЦПК України.

Згідно з приписами статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини та основоположних свобод та практику Суду як джерело права.

За змістом пункту 1 статті 6 Конвенції кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який, зокрема, вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру. Стаття 13 Конвенції гарантує кожному, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, право на ефективний спосіб юридичного захисту в національному органі. А статтею 1 Першого протоколу до Конвенції передбачено, що кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном, до якого, згідно з практикою Суду, відносяться й грошовій кошти.

У той же час, у пункті 36 рішення від 09 грудня 2010 року у справі «Буланов і Купчик проти України», Європейський суд з прав людини вказав, що пункт 1 статті 6 Конвенції гарантує кожному право звернутися до суду з будь-якою вимогою щодо своїх цивільних прав та обов`язків. У такий спосіб здійснюється «право на суд», яке, відповідно до практики Суду, включає не тільки право ініціювати провадження, а й право отримати «вирішення» спору судом. Така сама правова позиція викладена Європейським судом з прав людини й у пункті 50 рішення від 13 січня 2011 року у справі «Чуйкіна проти України» та інших рішення Суду.

Одним з механізмів забезпечення ефективного юридичного захисту є передбачений національним законодавством України інститут вжиття заходів для забезпечення позову.

Згідно ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи.

Залежно від обставин справи суд може забезпечити позов повністю або частково. Про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу. В ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання та вирішує питання зустрічного забезпечення. Суд може також зазначити порядок виконання ухвали про забезпечення позову. Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Вирішуючи дану заяву, суд бере до уваги характер спірних правовідносин, доводи заявника, обґрунтування заяви та подані докази. Предметом позову у вищевказаній справі є аліменти, які не використовуються за цільовим призначенням. Враховуючи, що відповідно до матеріалів справи, з позивача по справі кожен місяць стягуються аліменти на користь відповідача, на утримання дітей, а відповідач, згідно довідки від 01.09.2020 року за № 1492, не зареєстрована і не проживає разом з дітьми і позивачем, тобто фактично не може використати аліменти за цільовим призначенням, а аліменти є власністю дітей, та мають бути викоритані за призначенням, враховуючи першочергово інтереси дітей, суд вважає за необхідне забезпечити позов шляхом зупиненням стягнення на підставі виконавчого листа. Такі вимоги підтверджені належними та допустимими доказами, є законними, обґрунтованими та співмірними із позовними вимогами позивача, та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Як передбачено положеннями ч. 7 ст. 153 ЦПК України, в ухвалі про забезпечення позову суд зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання, а також вирішує питання зустрічного забезпечення.

Станом на час розгляду судом заяви про забезпечення позову у суду відсутні підстави вважати, що існують обставини, з якими законодавець встановив обов`язок суду на застосування зустрічного забезпечення, згідно з ч. 3 ст. 154 ЦПК України.

Керуючись ст. ст. 149, 150, 260 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИЛА:

Заяву про забезпечення позову задовольнити.

Зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 2-482, виданого Широківським районним судом Дніпропетровської області 24.09.2010 року до вирішення цивільної справи № 197/983/20 (провадження № 2/197/658/20).

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Копію ухвали суду для виконання направити до відповідних компетентних органів.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

СУДДЯ О.В.ОХНАЧ