КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
апеляційне провадження № 22-ц/824/5624/2020 Доповідач Заришняк Г.М.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року Київський апеляційний суд в складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого - Заришняк Г.М.

Суддів - Мараєвої Н.Є., Рубан С.М.

при секретарі - Діденко А.С.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою Заєзжай Андрія Юрійовича, діючого в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут», на рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 листопада 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Акціонерного товариства «Запоріжгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут», третя особа: Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг (НКРЕКП), про захист прав споживачів,-

В С Т А Н О В И В :

У вересні 2019 року позивачі, керуючись Законом України «Про захист прав споживачів», звернулись в суд з позовом до відповідачів про захист прав споживачів, у якому зазначали, що вони володіють на праві спільної часткової власності будинком АДРЕСА_1 , постачання побутового газу до якого здійснюється відповідно до договору від 12.04.2006 року, укладеного позивачем ОСОБА_2 з ВАТ «Запоріжгаз».

В обґрунтування позовних вимог позивачі вказують, що у серпні 2019 року ТОВ «Запоріжгаз Збут» надіслало позивачам поштою «Повідомлення про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості від 08.07.2019», відповідно до якого позивачів повідомлено, що на підставі Постанови НКРЕКП від 30.09.2015 року №2496 «Про затвердження Правил постачання природного газу», від позивачів вимагається сплатити прострочену заборгованість у сумі 2606,11 грн. на показання лічильника №321,92 м.куб. на дату 08.07.2019 року. А в разі несплати цієї суми у термін до 31.08.2019 року постачання газу по будинку АДРЕСА_1 буде примусово припинене.

Враховуючи, що позивачами витрати за спожитий газ регулярно сплачувались на банківський рахунок відповідача ТОВ «Запоріжгаз Збут», а тому, будучи незгодними з указаним Повідомленням, вони звернулись до суду з даним позовом.

Також, позивачі зазначили, що вони сплатили у термін до 31.08.2019 року зазначену у спірному Повідомленні суму 2606,11 грн., однак цей факт не свідчить про визнання ними боргу, оскільки викликаний лише тим, що в разі здійснення відповідачами їх намірів про примусове відключення будинку від газопостачання, ці дії відповідачів призведуть до більш суттєвих проблем з наступним підключенням будинку до газопостачання.

Оскільки позивач ОСОБА_2 зареєстрована та проживає у Дарницькому районі м. Києва, тому відповідно до ч.5 ст.28 ЦПК України позивачі звернулись з цим позовом до Дарницького районного суду м. Києва та з урахуванням уточнень до позову просили суд: визнати незаконними дії АТ «Запоріжгаз» та ТОВ «Запоріжгаз Збут», які виразились у надісланні позивачам «Повідомлення про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості від 08.07.2019р.» та нарахуванні боргу на суму 2 606,11 грн. щодо надання послуг з газопостачання до будинку АДРЕСА_1 ; просили кошти у сумі 2 606,11 грн., сплачені платником ОСОБА_2 на рахунок ТОВ «Запоріжгаз Збут» за квитанцією №060769 від 26.08.2019 року, вважати боргом ТОВ «Запоріжгаз Збут» перед позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_2 і віднести цю суму на рахунок майбутніх платежів за постачання газу до домоволодіння АДРЕСА_1 з дати набрання чинності рішенням суду за цим позовом.

Рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 26 листопада 2019 року позов задоволено.

Визнано незаконними дії АТ «Запоріжгаз» та ТОВ «Запоріжгаз Збут», які виразились у надісланні позивачам «Повідомлення про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості від 08.07.2019 р.» та нарахуванні боргу на суму 2 606,11 грн. щодо надання послуг з газопостачання до будинку АДРЕСА_1 .

Сплачені ОСОБА_2 на рахунок ТОВ «Запоріжгаз Збут» кошти у сумі 2 606,11 грн. за квитанцією № 060769 від 26.08.2019 року вважати боргом ТОВ «Запоріжгаз Збут» перед позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_2 і віднести цю суму на рахунок майбутніх платежів за постачання газу до домоволодіння АДРЕСА_1 , з дати набрання чинності рішенням за цим позовом.

Стягнуто з АТ «Запоріжгаз» () та ТОВ «Запоріжгаз Збут» () в дохід держави судовий збір з кожного по 768,40 грн.

В апеляційній скарзі Заєзжай А.Ю., діючий в інтересах ТОВ «Запоріжгаз збут», посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у позову.

В поданому відзиві позивачі просили апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, посилаючись на його з-законність та обґрунтованість.

В судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник апелянта підтримала апеляційну скаргу з підстав та доводів, викладених в ній.

Інші учасники судового процесу в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суд не сповістили.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність й обґрунтованість постановленого рішення суду в цій частині, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що згідно з положеннями ст.1 Закону України «Про ринок природного газу», стосовно до запорізького регіону, АТ «Запоріжгаз» після анулювання з 01.01.2015 року дії ліцензії щодо надання послуг з газопостачання, забезпечує розподіл природного газу, як оператор газорозподільної системи (Оператор ГРМ) на користь третіх осіб (замовників), а ТОВ «Запоріжгаз Збут», починаючи з 01.07.2015 року, є постачальником газу із спеціальними обов`язками, зокрема, для побутових споживачів міста Запоріжжя та Запорізької області, який діє на підставі ліцензії.

З метою забезпечення побутовим газом будинковолодіння АДРЕСА_1 , між позивачем ОСОБА_2 , яка до 2010 року мешкала в указаному будинку, та ВАТ «Запоріжгаз» (з 2009 року - ПАТ «Запоріжгаз», а з 22.05.2019 року - АТ «Запоріжгаз»), як суб`єктом господарювання, яким здійснювались одночасно функції, як Оператора ГРМ, так і постачальника побутового газу, укладений договір №29971 від 12.04.2006 року «Про надання послуг з газопостачання».

У зв`язку з анулюванням з 01.07.2015 року ліцензії ПАТ «Запоріжгаз» щодо надання послуг з газопостачання всім категоріям споживачів, зазначений договір №29971 від 12.04.2006 року між позивачем та ВАТ «Запоріжгаз» втратив силу, оскільки ПАТ «Запоріжгаз», який виконував до 01.07.2015 року обов`язки постачання споживачам побутового газу, позбавлений функцій постачальника газу.

Однак, відносини сторін, тобто між позивачами та ТОВ «Запоріжгаз Збут», з приводу постачання побутового газу до вказаного домоволодіння продовжились без укладеного нового договору між ними й виконувались на умовах договору, укладеного у 2006 році.

Відповідно до п.п.1, 2 ч.2 ст.8 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 09.11.2017 року виконавець комунальної послуги зобов`язаний: 1) забезпечувати своєчасність надання, безперервність і відповідну якість комунальних послуг згідно із законодавством та умовами договорів про їх надання, у тому числі шляхом створення системи управління якістю відповідно до національних або міжнародних стандартів; 2) готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з Типовим договором.

Крім того, в силу абз.3 п.2 Правил постачання природного газу (далі - Правила), затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2496 «Договір постачання природного газу побутовим споживачам укладається з урахуванням статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного кодексу України шляхом заявочного приєднання побутового споживача до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам, що розміщений на офіційному веб-сайті Регулятора та постачальника і не потребує двостороннього підписання письмової форми договору».

Відповідно до п.4 Правил для забезпечення приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам усіх діючих побутових споживачів, об`єкти яких знаходяться в межах закріпленої території постачальника із спеціальними обов`язками, останній в установленому порядку надсилає кожному побутовому споживачу заяву-приєднання до умов договору постачання природного газу побутовим споживачам з персоніфікованими даними щодо споживача та його об`єкта за формою, встановленою додатком 1 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2500 разом із супровідним листом за формою, встановленою додатком 2 до Типового договору постачання природного газу побутовим споживачам, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2500».

Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ «Запоріжгаз Збут», як постачальник газу для побутових споживачів м.Запоріжжя, не вчинив будь-яких дій щодо надіслання позивачам заяви-приєднання і укладення тим самим з ними нового договору на основі Типового договору постачання природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року № 2500 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 06.11.2015 року за №1386/27831.

У зв`язку з цим, відносини сторін виконувались на умовах договору укладеного у 2006 році.

Згідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами, а в силу ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Судом встановлено, що приватний будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 55,7 кв.м, обладнаний газовим лічильником, належить на праві спільної часткової власності в порядку спадкування позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_2 , який постійно мешкає в цьому будинку.

Позивачами своєчасно та в повному обсязі оплачувався спожитий об`єм газ, відповідно до показників газового лічильника, яким обладнане їх домоволодіння, що підтверджується наявними в матеріалах справи квитанціями про щомісячну оплату вартості спожитого газу за період з 2015 року включно по серпень 2019 року.

Оплата за спожитий газ здійснювалась позивачами у відповідності з Договором№29971 від 12.04.2006 року «Про надання послуг з газопостачання» шляхом внесення показників спожитого об`єму газу за відповідний місяць до абонентської книжки (яка, згідно п.4.1 укладеного договору, є платіжним документом) з подальшою оплатою вартості спожитого газу на банківський рахунок постачальника газу.

Судом встановлено, що між сторонами не виникало непорозумінь чи будь-яких конфліктів з приводу невиконання сторонами умов, передбачених Договором №29971 від 12.04.2006 року «Про надання послуг з газопостачання», а також не виникало проблемних питань і після 01.07.2015 року, коли була здійснена заміна постачальника побутового газу з АТ «Запоріжгаз» на ТОВ «Запоріжгаз Збут» та запровадження нової форми договорів між сторонами.

Крім того, відповідачами не заперечувалось, що працівники ТОВ «Запоріжгаз збут» регулярно контролюють на місці показники лічильників та справність їх роботи.

Із наданих позивачами суду квитанцій вбачається, що 01.07.2019 року позивачами оплачений спожитий об`єм газу - 10251м.куб. і квитанцією від 05.08.2019 року підтверджується оплачений об`єм спожитого газу ще у сумі 22,50 грн.

Отже, позивачами станом на серпень 2019 року повністю оплачено вартість спожитого газу у відповідності з показниками лічильника та визначених тарифів.

Разом з тим, у серпні 2019 року ТОВ «Запоріжгаз Збут» надіслало позивачам «Повідомлення про припинення газопостачання та погашення простроченої заборгованості від 08.07.2019». При цьому, позивачам повідомлено, що на підставі Постанови НКРЕКП від 30.09.2015 року №2496 «Про затвердження Правил постачання природного газу» (зареєстровано в Мінюсті 06.11.2015 року за №1382/27827), вимагається сплатити прострочену заборгованість у сумі 2606,11 грн. на показання лічильника №321,92 м.куб. на дату 08.07.2019 року, а в разі несплати цієї суми до 31.08.2019 року постачання газу по будинку буде примусово припинене.

Згідно вказаного Повідомлення, показання газового лічильника повинні становити станом на 08.07.2019 року не 10251 кубів газу, що є реальними показниками, а 10321,92 куб.газу, тобто, майже на 100 кубів газу більше від фактичних показників.

Разом з тим, в тексті цього Повідомлення не зазначено з якого розрахунку і у зв`язку із чим виникла у позивачів заборгованість у сумі 2606,11 грн. Розгорнутого розрахунку боргу ні суду першої інстанції, ні апеляційному суду представниками відповідачів не надано. Сплата позивачами суми в розмірі 2 606,11 грн. зумовлена тим, що у разі здійснення відповідачами їх намірів про примусове відключення будинку від газопостачання, такі дії відповідачів призведуть до більш суттєвих проблем з наступним підключенням будинку до газопостачання й понесенням додаткових витрат.

Посилання представника відповідача ТОВ «Запоріжгаз Збут» на те, що, очевидно, спірна заборгованість виникла в лютому 2019 р. в результаті відсутності субсидії у відповідачів, не є переконливим й грунтується на припущеннях, оскільки суду не надано належних доказів щодо достовірності розрахунку боргу, його характеру утворення.

Обґрунтовуючи наявність у позивачів спірної заборгованості у сумі 2606,11 грн., відповідачі безпідставно пов`язують оформлену на позивача ОСОБА_2 житлову субсидію з тим, що позивачі не здійснювали оплату за спожитий газ в порядку, визначеному п.13 Правил, тобто на підставі даних Оператора ГРМ про об`єм (обсяг) газу, визначений за підсумками місяця за договором розподілу природного газу з обов`язковим повідомленням Оператора ГРМ у термін до 6 числа кожного місяця про об`єм спожитого газу.

Суд першої інстанції прийшов до правильного висновку про те, що незалежно від того, чи була оформлена позивачами житлова субсидія, відповідачі не мали права нараховувати позивачам заборгованість за невиконання п.13 Правил, який передбачає визначення фактичного об`єму споживання природного газу за розрахунковий період на рівні планового місячного об`єму споживання за відповідний період, виходячи з його середньомісячного об`єму споживання природного газу за останні 12 календарних місяців, оскільки між сторонами не укладено нового договору на основі Типового договору постачання природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 року №2500 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 06.11.2015 року за №1386/27831, а тому постачальник газу ТОВ «Запоріжгаз Збут» не має правових підстав для нарахування позивачам заборгованості у разі невиконання ними договірних умов з тих підстав, які вимагаються у спірному «Повідомленні про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості від 08.07.2019».

Суд першої інстанції повно та всебічно з`ясував обставини справи, зібраним доказам дав належну оцінку та прийшов до правильного висновку про те, що позивачі довели факт того, що ними на час розгляду справи щомісячно здійснюється оплата за спожитий газ у відповідності до фактичних показників газового лічильника, з урахуванням субсидії, яка державними соціальними службами перераховується на банківський рахунок ТОВ «Запоріжгаз Збут», тому вимоги позивачів про визнання протиправним «Повідомлення про припинення газоспоживання та погашення простроченої заборгованості від 08.07.2019 року», а також позовні вимоги про визнання протиправним нарахування заборгованості за спожитий газ у сумі 2 606,11 грн. та необхідності зарахування сплаченихОСОБА_2 на рахунок ТОВ «Запоріжгаз Збут» коштів у сумі 2 606,11 грн. за квитанцією №060769 від 26.08.2019 року в рахунок боргу ТОВ «Запоріжгаз Збут» перед позивачами ОСОБА_2 та ОСОБА_3 і віднесення цієїсумина рахунок майбутніх платежів за постачання газу до вказаного домоволодіння, є доведеними й ґрунтуються на вимогах закону, тому суд правильно задовольнив позов.

Доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Постановлене судом рішення відповідає вимогам норм матеріального та процесуального закону й не може бути скасованим з підстав, наведених в апеляційній скарзі.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що між сторонами виникли нові договірні відносини, які врегульовані типовим договором про постачання природного газу побутовим споживачам та заявою приєднання до умов договору, яка опублікована в газеті Запорізької обласної ради і обласної державної адміністрації «Запорізька правда» №145-146 (23678-23679) від 17 грудня 2015 року, а також розміщено на офіційній веб-сторінці ТОВ «Запоріжгаззбут», й та обставина, що позивачі не повернули постачальнику заяву-приєднання свідчить про згоду споживачів про приєднання до умов договору (акцептування заяви-приєднання), не можуть бути підставою для скасування законного рішення суду, оскільки в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про надіслання позивачам заяви приєднання і укладення тим самим з ними нового договору на основі Типового договору постачання природного газу, затвердженого постановою НКРЕКП від 30.09.2015 №2500 та зареєстрованого у Міністерстві юстиції України від 06 листопада 2015 року за №1386/27831.

Сам факт сплати позивачами в рахунок заборгованості суми 2 606,11 грн. до 31.08.2019 року, яка була зазначена у спірному Повідомлені, не свідчить про визнання позивачами суми боргу.

Інші доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують та не впливають на законність постановленого судового рішення.

Керуючись ст.ст.367, 374,375, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Заєзжай Андрія Юрійовича, діючого в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «Запоріжгаз збут», залишити без задоволення.

Рішення Дарницького районного суду м. Києва від 26 листопада 2019 року - залишити без зміни.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Повний текст постанови виготовлений 30 вересня 2020 року.

Головуючий:

Судді: