Придніпровський районний суд м.Черкаси
Провадження 6/711/46/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого судді Демчика Р.В.,

при секретарі Бузун Л.В.

за участі представника ДВС Дан А.І.

прокурора Гіндик А.М.

представника заінтересованої особи Ноговського І.Л.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в залі суду в м. Черкаси подання державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про виділ частки майна боржника зі спільної сумісної власності подружжя,-

встановив:

Державний виконавець Центрального відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області Дан А.І. звернулася до Соснівського районного суду м. Черкаси з поданням про виділ частки майна боржника зі спільної сумісної власності подружжя.

Подання обґрунтовує тим, що на виконанні у Центральному відділі ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області перебуває зведене виконавче провадження № 54152832 відносно боржника ОСОБА_1 . До складу вищевказаного виконавчого провадження входять 5 виконавчих проваджень про стягнення коштів на користь юридичних та фізичних осіб на загальну суму 1185264,05 грн, з примусового виконання виконавчих документів, а саме:вимога ГУ ДФС у Черкаській області № Ф-8606-17 від 2 липня 2016 року; виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/725/13-к від 19 березня 2013 року; постанова УПП серія АР № 729790 від 11 червня 2017 року; постанова УПП серія БР № 019440 від 9 грудня 2017 року; вимога ДПІ у Черкасах № Ф-8606-7-У від 12 січня 2018 року.

Під час виконання вищевказаних виконавчих документів, встановлено, що боржник не працює, пенсію не отримує, відкритих карток та автотранспортних засобів немає.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого щодо суб`єкта, що боржнику на праві приватної власності належить земельна ділянка, за адресою: Черкаська область, Драбівський район, с/рада Золотоношківська, площа 2,5454 га, кадастровий номер :02:001:0370, має сільськогосподарське призначення. Однак, згідно чинного законодавства заборонено звернення стягнення на вищевказану земельну ділянку.

В ході проведення виконавчих дій, державним виконавцем встановлено, що згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно дружині боржника - ОСОБА_2 на праві приватної власності належить: 1/3 частка власності квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна - 18186445, загальна площа 48,9 кв. м, яка належить на підставі свідоцтва про право власності № САВ 493337 від 19 лютого 2007 року; склад мінеральних добрив за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 49, загальна площа 343,70 кв.м, який належить на підставі договору дарування, серія та номер 989 від 5 травня 2016 року; земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01, загальна площа 0,0536 га, кадастровий номер :02:060:0012, яка належить на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 2560 від 10 вересня 2015 року; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна - 01, загальна площа 102,5 кв. м, який належить на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 2557 від 10 вересня 2015 року.

З метою виконання вказаних виконавчих документів, встановлено, що згідно повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про шлюб від 19 листопада 2019 року виявлено актовий запис про шлюб, складений відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Черкаси Черкаського міського управління юстиції 2 жовтня 1980 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Тобто вищевказане майно дружини боржника придбане під час шлюбу.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 СК України, за зобов`язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі.

Відповідно до ч. 6 ст. 48 Закону України «Про виконавче провадження», стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 СК України, у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором.

Відповідно до ст. 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Отже, у боржника ОСОБА_1 відсутнє майно, на яке можливо звернути стягнення та за рахунок виділу часток з нерухомого майна, що придбане в шлюбі між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , є єдиним можливим способом для повного фактичного виконання рішень суду та інших органів.

На підставі наведеного просить суд визначити часку майна боржника ОСОБА_1 , з наступного майна, що належить ОСОБА_2 , яке придбане під час шлюбу: 1/3 частка власності квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна - 18186445, загальна площа 48,9 кв. м, яка належить на підставі свідоцтва про право власності № САВ 493337 від 19 лютого 2007 року; склад мінеральних добрив за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 49, загальна площа 343,70 кв.м, який належить на підставі договору дарування, серія та номер 989 від 5 травня 2016 року; земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01, загальна площа 0,0536 га, кадастровий номер :02:060:0012, яка належить на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 2560 від 10 вересня 2015 року; житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна - 01, загальна площа 102,5 кв. м, який належить на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 2557 від 10 вересня 2015 року.

Ухвалою судді Соснівського районного суду м. Черкаси Марцішевської О.М. від 26 грудня 2019 року справа за поданням Центрального відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про виділ частки майна боржника зі спільної сумісної власності подружжя направлена за підсудністю до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

17 січня 2020 року справа надійшла до Придніпровського районного суду м. Черкаси.

Державний виконавець в судовому засіданні подання підтримала, просила його задовольнити.

Прокурор в судовому засіданні під час розгляду клопотання поклалася на розсуд суду.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, надіслала до суду заперечення, в якому зазначила про те, що 2 жовтня 1980 року між нею та ОСОБА_1 був зареєстрований шлюб. На даний час вони проживають окремо, сімейного життя не ведуть, шлюбних стосунків не підтримують. На даний час їй належить лише склад мінеральних добрив, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Оскільки вказане майно їй було подаровано у відповідності до договору дарування від 5 травня 2016 року, воно є її особистою приватною власністю, а тому не підлягає поділу. Іншим нерухомим (цінним) майном вона не володіє. А тому просила відмовити в задоволенні подання державного виконавця.

Представник луцької О.Г. в судовому засіданні проти задоволення клопотання заперечував.

ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

В судовому засіданні встановлено, що на виконанні у Центральному відділі ДВС м. Черкаси ГТУЮ у Черкаській області перебуває зведене виконавче провадження № 54152832 відносно боржника ОСОБА_1 . До складу вищевказаного виконавчого провадження входять 5 виконавчих проваджень про стягнення коштів на користь юридичних та фізичних осіб на загальну суму 1185264,05 грн., з примусового виконання виконавчих документів, а саме:вимога ГУ ДФС у Черкаській області № Ф-8606-17 від 2 липня 2016 року; виконавчий лист Придніпровського районного суду м. Черкаси № 711/725/13-к від 19 березня 2013 року; постанова УПП серія АР № 729790 від 11 червня 2017 року; постанова УПП серія БР № 019440 від 9 грудня 2017 року; вимога ДПІ у Черкасах № Ф-8606-7-У від 12 січня 2018 року.

В ході вчинення виконавчих дій встановлено, що з 2 жовтня 1980 року ОСОБА_1 перебуває в шлюбі з ОСОБА_2 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 193288646 від 16 грудня 2019 року, станом на 16 грудня 2019 року ОСОБА_2 на праві власності належить склад мінеральних добрив за адресою: АДРЕСА_2 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 49, загальна площа 343,70 кв.м, на підставі договору дарування, серія та номер 989 від 5 травня 2016 року.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 193289075 від 16 грудня 2019 року, станом на 16 грудня 2019 року ОСОБА_2 на праві власності належить 1/3 частина квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна - 18186445, загальна площа 48,9 кв. м, на підставі свідоцтва про право власності № САВ 493337 від 19 лютого 2007 року.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 193712378 від 18 грудня 2019 року, станом на 18 грудня 2019 року ОСОБА_2 на праві власності належала земельна ділянка за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01, загальна площа 0,0536 га, кадастровий номер :02:060:0012, на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 2560 від 10 вересня 2015 року

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 193712066 від 18 грудня 2019 року, станом на 18 грудня 2019 року ОСОБА_2 на праві власності належав житловий будинок за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна - 01, загальна площа 102,5 кв. м, на підставі договору купівлі-продажу, серія та номер 2557 від 10 вересня 2015 року.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України у справі №6-785цс15 від 06 липня 2015 року визначено, що положеннями ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконанню рішень інших органів це сукупність дій органів і посадових осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів, які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Одним із засобів юридичного захисту сторін виконавчого провадження при проведенні виконавчих дій є судовий контроль за виконанням судових рішень у цивільних справах, який передбачає, зокрема, можливість здійснення певних процесуальних дій у виконавчому провадженні лише з дозволу суду, а також обов`язок суду розглянути скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби й позови, що виникають із відносин щодо примусового виконання судових рішень.

Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, порядок захисту прав стягувача, боржника та інших осіб у виконавчому провадженні унормовано положеннями Закону України «Про виконавче провадження». Згідно п.1 ч.2 ст.11 Закону державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом. Відповідно до ст.32 Закону заходами примусового виконання рішень є: звернення стягнення на кошти та інше майно (майнові права) боржника, у тому числі якщо вони перебувають в інших осіб або належать боржникові від інших осіб; звернення стягнення на заробітну плату (заробіток), доходи, пенсію, стипендію боржника; вилучення в боржника і передача стягувачу певних предметів, зазначених у рішенні; інші заходи, передбачені рішенням. Відповідно до п.6 ст.48 Закону стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця.

Відповідно до роз`яснень викладених у п.12 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26 грудня 2003 року № 14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження», частка боржника у спільній власності з іншими особами визначається за поданням державного виконавця відповідно до положень законодавства, що регулює право власності. Такі подання мають розглядатися з додержанням вимог процесуального закону щодо допустимості засобів доказування.

Підстави набуття права спільної сумісної власності подружжя (тобто перелік юридичних фактів, які складають підстави виникнення права спільної сумісної власності на майно подружжя) визначені в ст.60 СК України. За змістом цієї норми майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловіку на праві спільної сумісної власності. Належність майна до спільної сумісної власності подружжя визначається не тільки фактом придбання його під час шлюбу, але й спільністю участі подружжя коштами або працею в набутті майна. Застосовуючи зазначену вище норму права та визнаючи право спільної сумісної власності подружжя на майно, суд повинен установити не тільки факт набуття майна під час шлюбу, а й той факт, що джерелом його набуття є спільні сумісні кошти або спільна праця подружжя. Тобто критеріями, за якими спірному набутому майну можна надати режим спільного майна, є: 1) час набуття такого майна; 2) кошти, за які таке майно було набуте (джерело набуття); 3) мета придбання майна, яка дозволяє надати йому правовий режим спільної власності подружжя.

Відповідно до положень ч.1 ст.355, ч.1 ст.356 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві власності (спільне майно). Власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю. Право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Відповідно до ст.ст.364, 367 ЦК України кожен із співвласників має право на виділ його частки майна, що є у спільній частковій власності в натурі або його поділ з дотриманням вимог ст.183 ЦК України.

Відповідно до 443 ЦПК України, питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Відповідно до ч. 1 ст. 73 СК України за зобов`язаннями одного з подружжя стягнення може бути накладено лише на його особисте майно і на частку у праві спільної сумісної власності подружжя, яка виділена йому в натурі.

Відповідно до норм ст. 368 Цивільного кодексу України спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Майно, набуте подружжям за час шлюбу, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором або законом. Майно, набуте в результаті спільної праці та за спільні грошові кошти членів сім`ї, є їхньою спільною сумісною власністю, якщо інше не встановлено договором, укладеним у письмовій формі.

Разом з тим, як вбачається інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 201580524 від 24 лютого 2020 року власником житлового будинку за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер майна - 01, загальна площа 102,5 кв. м, на підставі договору дарування житлового будинку, серія та номер 105 від 22 січня 2020 року є ОСОБА_4 донька ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Як вбачається інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 201580662 від 24 лютого 2020 року власником квартири за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер майна - 18186445, загальна площа 48,9 кв. м, є ОСОБА_4 донька ОСОБА_2 та ОСОБА_1 Запис про право власності ОСОБА_2 в Реєстрі прав на нерухоме майно погашено 11 січня 2020 року на виконання п.45 Положення про ведення державного реєстру речових прав на нерухоме майно, у зв`язку з реєстрацією речових прав у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, номер реєстраційного об`єкта нерухомого майна: 101.

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 201580398 від 24 лютого 2020 року, власником земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_3 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна - 01, загальна площа 0,0536 га, кадастровий номер :02:060:0012, на підставі договору дарування житлового будинку, серія та номер 106 від 22 січня 2020 року є ОСОБА_4 донька ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Разом з тим, суд приходить до висновку про те, що станом на момент розгляду подання державного виконавця ОСОБА_5 Г.І. та ОСОБА_2 не володіють спільно майном, у якому може бути визначена частка майна боржника ОСОБА_1 .

Крім того, державним виконавцем в перелік майна вказано приміщення складу, які набуті у власність ОСОБА_2 за договорами дарування, що по своїй суті не може свідчити про наявність прав інших осіб на подароване майно в т.ч. і в розумінні Сімейного Кодексу України також.

У зв`язку з викладеним, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні подання державного виконавця.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.443 ЦПК України, Закону України «Про виконавче провадження», суд, -

ухвалив:

В задоволенні подання державного виконавця Центрального відділу ДВС м. Черкаси Головного територіального управління юстиції у Черкаській області про виділ частки майна боржника зі спільної сумісної власності подружжя відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду протягом 15-ти днів з дня її проголошення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Головуючий: Р.В.Демчик.

Повний текст ухвали суду виготовлено 23 березня 2020 року.

Головуючий: Р. В. Демчик