У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11.03.2020 Справа №607/21916/13-ц

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області

в складі:

головуючого Ромазана В.В.

з участю секретаря Мотиль Б.І.

заявника ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Тернополі заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа ,

В С Т А Н О В И В :

Заявник, ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою, у якій просить видати дублікат виконавчого листа №607/21916/13-ц від 29.04.2014 року, що виданий Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 суму неповернутого боргу в розмірі 12 725 грн. 00 коп., з врахуванням 3 % річних з простроченої суми, що складає 127 грн. 92 коп., а також 229 грн. 40 коп. судового збору сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд.

ОСОБА_1 у судовому засіданні заявлені вимоги підтримав та просить суд їх задовольнити.

ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився та про причину неявки суд не повідомив, хоча про день та час розгляду справи повідомлявся вчасно та належним чином.

Судом встановлено, що 24 лютого 2014 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області ухвалено рішення про стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 суму неповернутого боргу в розмірі 12 725 грн. 00 коп., з врахуванням 3 % річних з простроченої суми, що складає 127 грн. 92 коп., а також 229 грн. 40 коп. судового збору сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд.

У порядку виконання даного судового рішення Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області видано виконавчий лист №607/21916/13-ц від 29.04.2014 року, який було пред`явлено до органу державної виконавчої служби.

Згідно інформації, викладеній у листах Тернопільського районного відділу державної виконавчої служби Південно-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Івано-Франківськ) №6996 від 29.01.2020 р. та №12659 від 03.03.2020 р. встановлено, що згідно бази даних автоматизованої системи виконавчих проваджень, виконавче провадження ВП №43198361, відкрите на підставі виконавчого листа № 607/21916/13-ц від 29.04.2014 року виданого Тернопільським міськрайонним судом про стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_3 суму неповернутого боргу в розмірі 12 725 грн. з врахуванням 3% річних і простроченої суми, що складає 127,92 грн., а також 229,40 грн. судового збору сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд, 31.03.2017 року державним виконавцем завершено на підставі п.7 ч.1 ст.37 Закону України «Про виконавче провадження», спірний виконавчий лист та копію постанови направлено стягувачу за адресою: АДРЕСА_1 . Проте, докази направлення зазначених документів рекомендованою кореспонденцією відсутні. У матеріалах ВП №43198361, відкритого з примусового виконання виконавчого листа № 607/21916/13-ц від 29.04.2014 р. виданого Тернопільським міськрайонним судом, що знаходяться в архіві зазначеного відділу ДВС, спірний виконавчий документ відсутній.

Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводиться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Суд звертає увагу, що примусове виконання рішень судів в Україні покладається на державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України. Умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені у Законі України «Про виконавче провадження».

Європейський Суд з прав людини у рішенні «Іммобільяре Саффі проти Італії» (Case of Immobiliare Saffi v. Italy) наголошував, що право на звернення до суду, гарантоване статтею 6 Конвенції, також передбачає практичне виконання остаточних, обов`язкових для виконання судових рішень, які в державах, що поважають принцип верховенства права, не можуть залишатися невиконаними на шкоду стороні у провадженні.

Відповідно до п.17.4 Перехідних положень ЦПК України, у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. За видачу стягувачу дубліката виконавчого документа справляється судовий збір у розмірі 0,03 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Втрата виконавчого листа №607/21916/13-ц від 29.04.2014 року не з вини стягувача, виданого Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області про стягнення із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 суму неповернутого боргу в розмірі 12 725 грн. 00 коп., з врахуванням 3 % річних з простроченої суми, що складає 127 грн. 92 коп., а також 229 грн. 40 коп. судового збору сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд, унеможливлює виконання судового рішення від 24 лютого 2014 року, що порушує права стягувача ОСОБА_1 .

За таких обставин, враховуючи вищенаведені вимоги закону та встановлені обставини справи, суд вважає за необхідне заяву ОСОБА_1 про видачу дубліката виконавчого листа, задовольнити.

На підставі наведеного та керуючись ст. 258, 260, 353, 354, п.17.4 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 про видачу дублікату виконавчого листа - задовольнити.

Видати дублікат виконавчого листа №607/21916/13, виданого 29.04.2014 року Тернопільським міськрайонним судом Тернопільської області згідно рішення Тернопільського міськрайонного суду від 24 лютого 2014 року, яким стягнуто із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 суму неповернутого боргу в розмірі 12 725 (дванадцять тисяч сімсот двадцять п`ять) грн., з врахуванням трьох відсотків річних з простроченої суми, що складає 127 (сто двадцять сім) грн. 92 коп., а також 229 (двісті двадцять дев`ять) грн. 40 коп. судового збору, сплаченого позивачем при зверненні із позовом в суд.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Тернопільського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в п`ятнадцятиденний строк з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Повний текст ухвали складено та вона підписана суддею 16 березня 2020 року.

Головуючий суддяВ. В. Ромазан