Провадження № 2-н/760/610/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 жовтня 2020 року суддя Солом`янського районного суду м. Києва Усатова І.А., розглянувши матеріали заяви Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості з ОСОБА_1 за надані телекомунікаційні послуги,

В С Т А Н О В И В:

27.05.2019 до Солом`янського районного суду м. Києва надійшла заява Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості, відповідно до якої заявник просить:

видати судовий наказ про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь ПрАТ «ВФ Україна» заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в сумі 25 560 грн. 15 коп. та витрати зі сплати судового збору в розмірі 192 грн. 10 коп.

Вивчивши подану заяву, вважаю, що у видачі судового наказу слід відмовити з наступних підстав.

Перелік вимог, за якими може бути видано судовий наказ, визначений ст. 161 ЦПК України, який, серед іншого, містить вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо з моменту виникнення права вимоги пройшов строк, який перевищує позовну давність, встановлену законом для такої вимоги, або пройшов строк, встановлений законом для пред`явлення позову в суд за такою вимогою.

Статтею 256 ЦК України визначено, що позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до статті 257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. Перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалась або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (ч. 1 ст. 261 ЦПК України).

Як вбачається з матеріалів заяви, заявник просить стягнути з боржника ОСОБА_1 заборгованість за надані телекомунікаційні послуги за період з 01.06.2016 по 31.07.2016, що підтверджується даними розрахунку заборгованості - звітом з історії балансу, доданому до заяви, звернувшись до суду 27.05.2019, тобто більш ніж за 3 роки з моменту виникнення права вимоги, а тому на підставі викладеного, оскільки заяву подано поза межами строку позовної давності, суд вважає необхідним відмовити Приватному акціонерному товариству «ВФ Україна» у видачі судового наказу, одночасно роз`яснивши заявнику, що згідно ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 160-161, 163, 165, 166, 260, 352-355 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» про видачу судового наказу з вимогою про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги з ОСОБА_1 .

Роз`яснити Приватному акціонерному товариству «ВФ Україна» його право на звернення з цими вимогами до суду у позовному порядку.

Апеляційна скарга на ухвалу подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Київського апеляційного суду через районний суд.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини ухвали або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя І.А. Усатова