КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 року Київський апеляційний суд у складі:

суддя-доповідач Нежура В.А.,

судді Березовенко Р.В., Лівінський С.В.,

розглянув в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 31 липня 2020 року про повернення позовної заяви по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зобов`язання не чинити перешкод,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , в якому просила визнати відповідачів такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме: квартирою АДРЕСА_1 та зобов`язати відповідачів не чинити перешкод ОСОБА_1 та її законним представникам, у користуванні вищезазначеної квартири (а.с. 1-1зв.).

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 31.07.2020 позовну заяву визнано неподаною та повернуто позивачу (а.с. 21-22).

В апеляційній скарзі, ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, просить скасувати ухвалу та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Зазначає, що на виконання ухвали суду першої інстанції про залишення позову без руху нею було подано клопотання із зазначенням про те, що позивачем не подано іншого позову до цих самих відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав, квитанцію про сплату судового збору в розмірі 1 681,60 грн. та копія акту про вчинення перешкод в доступі до житла (квартири) від 20.04.2020 (а.с. 25-26зв.).

24.09.2020 представником відповідачів - ОСОБА_4 подано відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначено, що твердження позивача в апеляційній скарзі про те, що формування позовних вимог та їх обґрунтування є його правом не заслуговують на увагу, оскільки норми ЦПК, зокрема статті 76-81, статті 175 містять вимоги до позовної заяви та доказів, що до неї долучаються, а вимоги ст. ч. 1. ст. 81 ЦПК покладають обов`язок доказування на позивача, які ним не виконані, що свідчить про те, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку щодо повернення позовну заяву.

Справу розглянуто в порядку ч. 2 ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, суд приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Повертаючи позовну заяву, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не в повному обсязі усунуто недоліки ухвали про залишення позову без руху від 14.05.2020, а саме: позивачем у позовній заяві так і не визначено зміст вимоги, тобто, що саме вимагає позивач: яким чином слід зобов`язати відповідачів не чинити перешкоди у користуванні квартирою (шляхом виселення відповідачів чи вселення позивачки, зняття з реєстраційного обліку відповідачів тощо), та в обґрунтування цієї вимоги не було в позовній заяві викладено і обставин, яким чином і які саме перешкоди вчиняються відповідачами.

Але погодитись з такими висновками в повному обсязі не можливо з огляду на таке.

Як вбачається з матеріалів справи, у травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зобов`язання не чинити перешкод.

Ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 14.05.2020 позовну заяву залишено без руху та надано строк на усунення недоліків, а саме: позивачу необхідно було сплатити судовий збір, зазначити, які саме перешкоди у користуванні квартирою вчиняють відповідачі та зазначити яким чином слід їх зобов`язати не чинити такі перешкоди, оскільки обґрунтування такої вимоги позивачем у позовній заяві також не викладено. Крім того, не вказано підтвердження про те, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав (а.с. 9).

На виконання ухвали Солом`янського районного суду м. Києва від 14.05.2020, позивачем 13.07.2020 подано клопотання про усунення недоліків, в якому зазначено, що позивачем не подано іншого позову (позовів) до цього відповідача з тим самим предметом та з тих самих підстав. До поданого клопотання долучено квитанцію про сплату судового збору у розмірі 1 681,60 грн., акт про вчинення перешкод в доступі до житла (квартири) від 20.04.2020 та підтвердження відправки копії зазначеного акту сторонам по справі (а.с. 12а-16).

Частинами 1, 2, 6 статті 175 ЦПК України передбачено, що у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування. Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи. У позовній заяві можуть бути вказані й інші відомості, необхідні для правильного вирішення спору.

Частиною 5 статті 177 ЦПК України визначено, що позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Отже, позивачем в повній мірі усунуто недоліки, у поданому клопотанні зазначено, що ним не подано іншого позову до відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав, в обґрунтування вимоги щодо усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням відповідачами надано акт про вчинення перешкод у доступі до житла та сплачено судовий збір у заявленому судом першої інстанції розмірі.

Крім того, ч. 1 ст. 189 ЦПК України визначено, що завданнями підготовчого провадження є: остаточне визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог та складу учасників судового процесу; з`ясування заперечень проти позовних вимог; визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів; вирішення відводів; визначення порядку розгляду справи; вчинення інших дій з метою забезпечення правильного, своєчасного і безперешкодного розгляду справи по суті.

У частині 2 статті 197 ЦПК України закріплено, що у підготовчому засіданні суду разі необхідності заслуховує уточнення позовних вимог та заперечень проти них та розглядає відповідні заяви; вирішує питання про вступ у справу інших осіб, заміну неналежного відповідача, залучення співвідповідача, об`єднання справ і роз`єднання позовних вимог, прийняття зустрічного позову, якщо ці питання не були вирішені раніше; може роз`яснювати учасникам справи, які обставини входять до предмета доказування, які докази мають бути подані тим чи іншим учасником справи; вирішує питання про забезпечення доказів, якщо ці питання не були вирішені раніше; здійснює інші дії, необхідні для забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи по суті.

Аналізуючи вищезазначені норми, слід дійти висновку, що суд має право у підготовчому засіданні вирішувати питання визначення предмета спору та характеру спірних правовідносин, позовних вимог, визначення обставин справи, які підлягають встановленню, та зібрання відповідних доказів для повного та всебічного розгляду справи.

Крім того, ЦПК України передбачено право позивача до закінчення підготовчого засідання змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі (ч. 3 ст. 49 ЦПК України).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що ухвала про визнання позовної заяви неподаною та повернення її позивачу постановлена суддею передчасно, тому на підставі ст. 379 ЦПК України апеляційну скаргу слід задовольнити, ухвалу суду скасувати, справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 367, 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Солом`янського районного суду м. Києва від 31 липня 2020 року про повернення позовної заяви по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням, зобов`язання не чинити перешкод скасувати, а справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів у випадках, передбачених статтею 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Суддя-доповідач В.А. Нежура

Судді Р.В. Березовенко

С.В. Лівінський