ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

20 березня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 736/299/19

Головуючий у першій інстанції - Кутовий Ю. С.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/16/20

Чернігівський апеляційний суд у складі суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої - судді - Бобрової І.О.,

суддів - Мамонової О.Є., Шитченко Н.В.,

за участю секретарів - Шкарупи Ю.В., Зіньковець О.О.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Комунальне пілприємство «Корюківська ЖЕК»,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору - Корюківська міська рада Чернігівської області,

розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 29 травня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства «Корюківська ЖЕК» про захист прав споживача щодо невиконання договору Комунальним підприємством Корюківської міської ради «Корюківська ЖЕК» по ліквідації аварії на водопроводі, її наслідків та застосування наслідків невиконання умов договору про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій,

місце ухвалення судом першої інстанції рішення -м. Корюківка

дата складання судом першої інстанції повного тексту рішення -30.05.2019,

У С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до КП «Корюківська ЖЕК», в якому після уточнення позовних вимог (а.с.52) просила зобов`язати відповідача у визначені законодавством строки усунути наслідки аварії на водопроводі, а саме відремонтувати пошкоджені двері у зв`язку із просадкою фундаменту, відремонтувати підлогу квартири №1, яка знаходиться АДРЕСА_2 , а також провести роботи щодо ремонту фасаду будинку та ремонту фундаменту за цією ж адресою в місці ліквідації аварії на водопроводі.

Позов позивач мотивувала тим, що між нею та відповідачем 27.03.2006 укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій за адресою квартира АДРЕСА_1 . У травні 2013 року вона помітила на цоколі фундаменту бокового фасаду будинку №39 тріщини, які призводили до обсипання штукатурки. У липні 2013 року на відстані біля одного метра від будинку на водопроводі сталась аварія, внаслідок чого вода тривалий час лилась під фундамент її (позивача) квартири, що спричинило його просадку та руйнування легких конструкцій. Ліквідація аварії розпочалась у квітні 2014 року, але до цього часу не завершена. Протягом 2018 року вона зверталась до керівництва КП «Корюківська ЖЕК» з усними та письмовими зверненнями щодо усунення наслідків аварії, проте отримувала негативні відповіді.

Рішенням Корюківського районного суду Чернігівської області від 29 травня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи. Скаржник посилається на те, що в позові нею було зазначено, що через аварію на водопроводі та невчасного її усунення, потребував ремонту не тільки фасад та фундамент, а і її квартира, яка зазнала руйнувань, а згідно з актом обстеження Корюківської ЖЕК від 18.12.2018 проводилось обстеження лише фундаменту будинку. Акт обстеження від 08.04.2019 є аналогічним акту від 18.12.2018, при цьому судом не було з`ясовано, чому депутат Корюківської ОТГ ОСОБА_2 відмовився від підпису в акті. Позивач зазначає, що суд не надав належної оцінки численним її зверненням до відповідача, до третьої особи, в яких просила зробити ремонт фасаду та фундаменту будинку, дверей і підлоги квартири, які через аварію на водопроводі знаходяться в незадовільному стані. Скаржник наполягає на тому, що саме з вини відповідача КП «Корюківська ЖЕК», яке неналежно виконало обов`язки щодо забезпечення схоронності житлового фонду, своєчасно і якісно не усунуло наслідки аварії на водопроводі, які повинні виконувати на підставі ст.176,180,184 ЖК України, внаслідок чого будинок в цілому та її квартира зазнали руйнувань, а тому підлягають ремонту за рахунок надавача послуг, тобто відповідачем.

Відповідач та третя особа своїм правом на подачу відзиву не скористалися. Під час розгляду справи їх представники просила рішення суду залишити без змін.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Таким вимогам рішення суду першої інстанції відповідає.

Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що викладені в позові доводи позивача про руйнування її квартири внаслідок аварії на водопроводі не знайшли свого підтвердження в ході розгляду справи

Колегія суддів погоджується із зазначеним висновком, оскільки судом першої інстанції обставини справи з`ясовані в обсягу, необхідному для правильного вирішення спору, відповідно до встановлених обставин.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_3 .

Між сторонами 27.03.2006 був укладений договір про надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, предметом якого є забезпечення виконавцем надання послуг з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій (прибирання прибудинкової території, санітарно-технічне обслуговування, обслуговування внутрішньо будинкових мереж, освітлення місць загального користування, поточний ремонт, вивезення побутових відходів тощо) у будинку АДРЕСА_2 .

Звертаючись з позовом, ОСОБА_1 зазначала, що місце аварії, яка сталась у 2014 році, знаходилось безпосередньо під підлогою лоджії в її квартирі, в результаті чого вода тривалий час лилась під фундамент квартири, що призвело до просадки фундаменту та пошкодження дверей, проте відповідачем в порушення умов укладеного між ними договору не ліквідовано наслідки аварії.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Отже, сторона, яка посилається на ті чи інші обставини, знає і може навести докази, на основі яких суд може отримати достовірні відомості про них. У противному разі, за умови недоведеності тих чи інших обставин суд вправі винести рішення по справі на користь протилежної сторони. Таким чином, доказування є юридичним обов`язком сторін і інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ст. 79, 80 ЦПК України).

Згідно з приписами ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Частина 6 ст. 81 ЦПК України передбачає, що доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

Реалізація принципу змагальності сторін в цивільному процесі та доведення перед судом обґрунтованості своїх вимог є конституційною гарантією, передбаченою у статті 129 Конституції України.

Справедливість судового розгляду повинна знаходити свою реалізацію, у тому числі, у здійсненні судом правосуддя без формального підходу до розгляду кожної конкретної справи.

Дотримання принципу справедливості судового розгляду є надзвичайно важливим під час вирішення справ, оскільки його реалізація слугує гарантією того, що сторона, незалежно від рівня її фахової підготовки та розуміння певних вимог цивільного судочинства, матиме можливість забезпечити захист своїх інтересів.

Статтею 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» на суд покладено обов`язок під час розгляду справ застосовувати Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і Протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику ЄСПЛ як джерело права.

Згідно з практикою ЄСПЛ змагальність судочинства засновується на диференціації процесуальних функцій і, відповідно, правомочностей головних суб`єктів процесуальної діяльності цивільного судочинства - суду та сторін (позивача та відповідача). Принцип змагальності у такому розумінні урівноважується з принципом диспозитивності та, що необхідно особливо підкреслити, із принципом незалежності суду. Він знівельовує можливість суду втручатися у взаємовідносини сторін завдяки збору доказів самим судом. У процесі, побудованому за принципом змагальності, збір і підготовка усього фактичного матеріалу для вирішення спору між сторонами покладається законом на сторони. Суд тільки оцінює надані сторонам матеріали, але сам жодних фактичних матеріалів і доказів не збирає.

Комісією Корюківської ЖЕК 10.12.2018 та 08.04.2019 (а.с.14, 46) проводились обстеження фундаменту будинку АДРЕСА_2 , за результатами яких просідань і пошкоджень (тріщин) у фундаменті будинку не виявлено.

Зазначені акти позивачем в жодний належний спосіб не спростовані.

Враховуючи зазначене, ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про недоведеність позивачем заявлених нею позовних вимог, оскільки для вирішення зазначених у позовній заяві питань необхідні спеціальні знання, оскільки лише відповідний висновок може надати відповідь на питання чи наявні пошкодження дверей та фундаменту, чи наявний причинний зв`язок між аварією, що сталась у 2014 році, просадкою фундаменту та пошкодженням дверей лоджії, проте позивач не заявляла клопотання про призначення експертизи.

З метою виконання визначеного законом обов`язку суду повно і всебічно з`ясувати всі обставини справи, здійснити справедливий та неупереджений розгляд справи з метою ефективного захисту порушених прав осіб, апеляційним судом за клопотанням позивача ОСОБА_1 ухвалою від 22 січня 2020 року було призначено судову будівельно - технічну експертизу, проведення якої доручено експертам Чернігівської торгово-промислової палати.

За змістом висновку експерта №С-1 за результатами проведення судової будівельно-технічної експертизи від 28.02.2020 в ході обстеження житлового будинку за адресою АДРЕСА_2 встановлено:

-по будівлі - на всіх чотирьох фасадах житлового будинку в швах цегляної кладки присутні не наскрізні тріщини шириною до 3 мм; часткове руйнування зовнішнього оздоблювального шару цоколя ,

- по квартирі №1 - в приміщеннях квартири на протязі тривалого часу не проводились ремонтні роботи; двері та віконні блоки з деревини мають сліди довготривалого використання за призначенням; дверні полотна осіли та мають нещільний притулок по периметру коробки. В місцях примикання коробок до стін також присутні дрібні тріщини; віконні рами розсохлись у кутках та мають щілини у стулках; дверні та віконні механізми відкривання-закривання, в результаті довготривалого використання за призначенням, набули значного фізичного зносу та механічних пошкоджень кріплення і викривлення деталей, чим втратили свої первісні функції відкривання та закривання; в кімнаті 1-3 присутній прогин і просідання дощатої підлоги, стирання і відколи покриття підлоги в місцях ходіння і на стиках;

- по підвальному приміщенню - зі сторони підвального приміщення слідів просідання та тріщин фундаменту не виявлено;

- на момент проведення дослідження встановити зв`язок між виявленими пошкодженнями будівлі та квартири №1 з аварією АДРЕСА_2 , яка була усунута 15.04.2014 шляхом заміни 33 метрів труби - не видається за можливе. Виявлені пошкодження елементів житлового будинку АДРЕСА_4 утворювалися в цілому поступово протягом всього терміну служби об`єкта.

З огляду на викладене вище, колегія суддів проходить до висновку, що позивачем не було доведено належними та допустимими доказами, що пошкодження будівлі та квартири №1 , про які позивач зазначала в позові, виникли саме у зв`язку із аварією на водопроводі, та що у відповідача виник обов`язок відремонтувати пошкоджені двері в її квартирі у зв`язку з просадкою фундаменту, відремонтувати підлогу квартири №1 , а також провести роботи щодо ремонту фасаду будинку та укріплення фундаменту по АДРЕСА_2 в місці ліквідації аварії на водопроводі.

Відповідно до ч.1 ст. 10 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" утримання приватизованих квартир (будинків), житлових приміщень у гуртожитках здійснюється за рахунок коштів їх власників згідно з Правилами користування приміщеннями жилих будинків та прибудинкових територій, які затверджуються Кабінетом Міністрів України, незалежно від форм власності на них.

Розглядаючи справу відповідно до ч.1 ст.367 ЦПК України, тобто в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що доводи викладені в апеляційній скарзі обґрунтованості судових висновків не спростовують, тому підстави для її задоволення відсутні.

Судове рішення постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права. Підстави для його скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України,

П О С Т А Н О В И В:

Рішення Корюківського районного суду Чернігівської області від 29 травня 2019 року залишити без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків встановлених ч.3 ст. 389 ЦПК України

Судді Чернігівського апеляційного суду

І.О.Боброва

О.Є.Мамонова

Н.В.Шитченко

Повний текст постанови складений 23.03.2020