справа №619/2342/19
провадження №2/619/105/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
24 вересня 2020 року м. Дергачі
Дергачівський районний суд Харківської області
у складіголовуючого - судді-Жорняк О.М..
за участю:секретаря судового засідання-Герасименко А.С.,
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Дергачі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець Юхименко Ольга Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,,-
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернулася до Дергачівського районного суду Харківської області з позовом до приватного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна; приватний виконавець Юхименко Ольга Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.
В обгрунтування позову позивач посилається на те, що 11.06.2019 року на адресу роботодавця - Дергачівської районної ради надійшла Постанова приватного виконавця Юхименко О.Л. про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ОСОБА_1 , ВП №59184742 від 06.06.2019 року. Підставою винесення приватним виконавцем Юхименко О.Л. вищевказаної Постанови став виконавчий напис приватного нотаріуса КМНО Хари Наталії Станіславівни (номер свідоцтва 6685) №9142 виданий 23.04.2019. Як вбачається з Постанови, стягувачем виступає Публічне акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк». Предметом стягнення є заборгованість перед Публічним акціонерним товариством «Перший Український Міжнародний Банк» у розмірі 21 695 ( двадцять одна тисяча шістсот дев`яносто п`ять) гривень 20 копійок. Постановою приватний виконавець Юхименко О.Л. зобов`язав роботодавця - Дергачівську районну раду здійснювати відрахування з її доходів у розмірі 20 відсотків, а саме: витрати на проведення виконавчих дій у розмірі 400 гривень; суму боргу перерахувати на користь стягувача у розмірі: 24 264,72 гривень та основну винагороду приватного виконавця у розмірі 2169,20 гривень. З метою з`ясування причин та підстав виникнення заборгованості вона звернулася в телефонному режимі на гарячу лінію ПАТ «Перший український міжнародний банк». В телефонній розмові працівники ПАТ «Перший український міжнародний банк» повідомили, що заборгованість виникла внаслідок невиплачених в строк коштів відповідно до умов Кредитного договору укладеного з ПАТ «Перший український міжнародний банк». Вона вважає, що приватним нотаріусом КМНО Хара Н.С. виконавчий напис №9142 виданий 23.04.2019, вчинено з порушенням норм Закону України «Про нотаріат» та Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, у зв`язку з чим є підстави для визнання його таким, що не підлягає виконанню виходячи з наступного.» Вказані вимоги законодавства щодо вчинення виконавчого напису не могли бути дотримані нотаріусом при вчиненні спірного виконавчого напису, оскільки, стягнення заборгованості проводиться відповідно до умов Кредитного договору (відповідно до інформації наданої представниками банку в односторонньому порядку). Вона посилається на те, що ПАТ «Перший український міжнародний банк» не направив їй жодних офіційних листів з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобовязань, у зв`язку з чим вона була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ПАТ «Перший український міжнародний банк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.
Крім того, нотаріус при вчиненні виконавчого напису від 23.04.2019 року не отримував від неї первинні документи щодо видачі кредиту та здійснення його часткового погашення; виконавчий напис було вчинено на підставі розрахунку заборгованості, підготовленого працівниками банку, який є відображенням односторонніх арифметичних розрахунків відповідача і не може бути доказом безспірності грошових вимог відповідача до позивача.
Також нотаріусом не було звернуто увагу на ст. 21 «Особливості відповідальності споживача за договором про споживчий кредит» Закону України «Про споживче кредитування» де у договорах про споживчий кредит пеня за невиконання зобов`язання щодо повернення кредиту та процентів за ним не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, та не може бути більшою за 15 відсотків суми простроченого платежу. Сукупна сума неустойки (штраф, пеня), нарахована за порушення зобов`язань споживачем на підставі договору про споживчий кредит, не може перевищувати половини суми, одержаної споживачем за таким договором, і не може бути збільшена за домовленістю сторін.
Отже, банком нотаріусу надано не всі необхідні документи, що підтверджують безспірність заборгованості, наявність доказів належного направлення та отримання позивачем письмової вимоги про усунення порушень.
Слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь- які докази на підтвердження того, що ПАТ «Перший український міжнародний банк» було направлено їй лист з вимогою про усунення порушення стосовно зобов`язання із зазначенням у листі вимоги стислого змісту порушених зобов`язань, також відсутні будь-які відомості на підтвердження того, що вказаний лист з вимогою про усунення порушень за кредитним договором. У зв`язку з чим вона була позбавлена можливості бути вчасно проінформованою про наявність заборгованості та можливості або оспорити вимоги ПАТ «Перший український міжнародний банк», або ж виконати їх, що не може свідчити про безспірність суми, пред`явленої до стягнення.
Отже, нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за написом, чим порушив норми Закону України «Про нотаріат», п.284 Інструкції та п.1 Переліку.
Порушення вимог чинного законодавства приватним нотаріусом Хара Н.С. під час вчинення нотаріальної дії призводить до її недійсності, та не створює правових юридичних наслідків, цей виконавчий напис не підлягає виконанню, та не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування майна боржника.
Відповідно до ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться в безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів.
У ст. 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більш ніж 3 роки, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями не більш ніж рік. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається в межах цього строку.
У ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови в її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.
Отже, з вищенаведеного вбачається, що учинення нотаріусом виконавчого напису це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує виникнення права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання безспірного зобов`язання боржником.
Тому відповідне право стягувача, по захист якого він звернувся до нотаріуса, повинне існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й заборгованість, крім того, також бути безспірною заборгованість боржника перед стягувачем.
Безспірність заборгованості боржника, у тому числі й унаслідок цивільно- правової відповідальності, це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (ст.88 Закону України «Про нотаріат»).
Учинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої вимоги боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.
У ст. 50 Закону України «Про нотаріат» передбачено, що нотаріальна дія або відмова в її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду, у зв`язку з чим вона і звернулася з даним позовом та просить суд визнати виконавчий напис таким, що не підлягає виконанню.
26 червня 2019 року ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області було відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання на 26 липня 2019 року.
02 липня 2019 року ухвалою суду було залишено позовну заяву без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків.
04 липня 2019 року ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області було задоволено заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову.
26 липня 2019 року та 03 грудня 2019 року судом було постановлено ухвали про витребування доказів.
17 вересня 2020 року ухвалою суду підготовче провадження було закрито та справу призначено до судового розгляду на 24 вересня 2020 року на 08 годин 30 хвилин.
У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, надала суду заяву в якій просить позов задовольнити у повному обсязі та справу розглядати по суті за її відсутності.
Статтею 211ч.3 ЦПК України передбачено, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Відповідач - представник Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» в судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив, хоча належним чином повідомлявся про час і місце розгляду справи, разом з тим надав копії документів, які слугували підставою для стягнення боргу з позивача.
У судове засідання третя особа: приватний нотаріус Хара Н.С. не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, з заявами про відкладення справи в суд не зверталася.
У судове засідання третя особа: приватний виконавець Юхименко Ольга Леонідівна - не з`явилася, причини неявки суду не повідомила, хоча належним чином повідомлялася про час і місце розгляду справи, разом з тим направила копії документів, які стали підставою для проведення виконавчих дій.
Суд вважає за можливе розглядати справу по суті за відсутності сторін.
Як передбачено ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
З письмової згоди позивача суд ухвалює заочне рішення, що відповідає положенням ч.1 ст. 280 ЦПК України.
Всебічно, повно, об`єктивно та безпосередньо дослідивши наявні у справі докази, з`ясувавши обставини на які посилалися сторони, як на підставу своїх вимог та заперечень, оцінивши ці докази в сукупності, суд приходить до наступного.
Згідно зі ст.ст. 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих сторонами доказів.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених ст. 82 цього Кодексу, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.
У відповідності до ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі.
Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач ОСОБА_1 є споживачем послуг Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» по договору комплексного банківського обслуговування фізичних осіб.
06.06.2019, приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Юхименко Ольгою Леонідівною була винесена постанова про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника, тобто про примусове виконання Виконавчого напису № 9142 від 23.04.2019 вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною про стягнення з боржника, яким є: ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості в розмірі 21 695,20 гривень.
Відповідно до ст.50 Закону України «Про нотаріат» нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржується до суду, право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акту має особа, права та інтереси якої стосуються такі дії чи акти.
Згідно з ст. 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до вимог статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.
Підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172. При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.
Так, безспірною заборгованістю є заборгованість боржника, яка виключає можливість спору, зокрема, щодо її розміру, строків, за яких вона нарахована тощо, а відтак, і документів, які підтверджують її безспірність і на підставі яких нотаріус вчиняє виконавчий напис. Документи, що встановлюють заборгованість, насамперед мають бути однозначними, беззаперечними та стовідсотково підтверджувати наявність у боржника заборгованості перед кредитором саме в такому розмірі.
Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.
Зокрема, на переконання суду, надані відповідачем нотаріусу документи не підтверджують безспірності заборгованості боржника перед стягувачем.
З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15,16,18 ЦК України, статей 50,87,88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.
При вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, суд не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87,88 Закону «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. (Постанова КЦС ВС від 23.01.2018 року по справі № 310/9293/15).
Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.
Заслуговують на увагу, посилання позивача на відсутність законодавчих підстав для вчинення виконавого напису.
Так, згідно п.2 Переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 року №1172(із змінами, внесеними Постановою КМУ від 26.11.2014 року № 662), передбачено можливість стягнення у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів заборгованості з підстав, що випливають із кредитних відносин, за умови подання нотаріусу оригіналу кредитного договору та засвідченої стягувачем виписки з рахунку боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.
Для одержання виконавчого напису подаються:
а) оригінал нотаріально посвідченого іпотечного договору;
б) оригінал чи належним чином засвідчена копія договору, що встановлює основне зобов`язання;
в) засвідчена стягувачем копія письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання, що була надіслана боржнику та майновому поручителю (в разі його наявності), з відміткою стягувача про непогашення заборгованості;
г) оригінали розрахункового документа про надання послуг поштового зв`язку та опису вкладення, що підтверджують надіслання боржнику письмової вимоги про усунення порушення виконання зобов`язання;
ґ) довідка фінансової установи про не надходження платежу".
п. 2 Змін, що вносяться до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів:
"Доповнити перелік після розділу "Стягнення заборгованості за нотаріально посвідченими договорами" новим розділом такого змісту:
"Стягнення заборгованості з підстав, що випливають з кредитних відносин
2. Кредитні договори, за якими боржниками допущено прострочення платежів за зобов`язаннями.
Для одержання виконавчого напису додаються:
а) оригінал кредитного договору;
б) засвідчена стягувачем виписка з рахунка боржника із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення з відміткою стягувача про непогашення заборгованості.".
Зобов`язати Кабінет Міністрів України опублікувати резолютивну частину постанови суду про визнання незаконною та нечинною постанови Кабінету Міністрів України № 662від 26.11.2014 року "Про внесення змін до переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів" в частині, у виданні, в якому її було офіційно оприлюднено, після набрання постановою законної сили.
Таким чином, у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Хара Н.С. були відсутні правові підстави для вчинення виконавчого напису щодо стягнення з позивача ОСОБА_1 на користь ПАТ «Перший Український Міжнародний Банк» заборгованості у розмірі 21 695 (двадцять одну тисячу шістсот дев`яносто п`ять) гривень 20 копійок, що виникла по кредитному договору. Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги позивача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, виконавчий напис за № 9142, вчинений приватним нотаріусом Київського міського Нотаріального округу Хара Наталією Станіславівною від 23 квітня 2019 року не підлягає виконанню.
Крім того, суд враховує, що відповідно до виконавчого напису нотаріуса, останній пропонує стягнути грошові кошти з позивача в сумі 24 264,72 гривень, яка складається з наступного: -21 695,20 - заборгованість за кредитним договором; -2169,20 гривень, винагорода приватного виконавця; - 400,00 гривень витрати на проведення виконавчих дій.
У зв`язку з тим, що виконавчий напис № 9142 вчинений приватним нотаріусом Київського міського Нотаріального округу Хара Н.С. від 23 квітня 2019 року не підлягає виконанню в цілому, винагорода приватного виконавця у розмірі 2169,20 гривень та витрати на проведення виконавчих дій в сумі 400,00 гривень, стягненню з позивача не підлягають.
Таким чином, суд вважає, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню в повному обсязі.
На підставі ст.ст.15, 16, 18 ЦК України, ЗУ «Про нотаріат», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, який затверджений Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року № 296/5, Постановою Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 № 1172, керуючись ст. ст.12,19,81,133,141,259,264,265, 280-282,354 ЦПК України, суд
У Х В А Л И В:
Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Перший Український Міжнародний Банк», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, приватний виконавець Юхименко Ольга Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - задовольнити у повному обсязі.
Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 9142, вчинений приватним нотаріусом Хара Наталією Станіславівною від 23.04.2019, щодо звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника.
Скасувати Постанову приватного виконавця Юхименко Ольги Леонідівни про звернення стягнення ва заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника ВП №59184742 від 06.06.2019.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Відповідно до п.п.15.5 п.15 Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до Харківського апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення через Дергачівський районний суд Харківської області, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне найменування (Ім`я сторін):

Позивач: ОСОБА_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ;

Відповідач: Акціонерне товариство «Перший Український Міжнародний Банк», місцезнаходження: 04070, м. Київ, вул. Андріївська,4;

Треті особи:

- приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Хара Наталія Станіславівна, місцезнаходження: 01054, м. Київ, вул. Січових Стрільців, буд. №37-41, офіс 215;

- приватний виконавець Юхименко Ольга Леонідівна, місцезнаходження: 02094, м. Київ, вул. Поправки Юрія, №6, офіс 19.

Повний текс рішення складено 24.09.2020.

Суддя О. М. Жорняк