Справа № 456/4088/19
Провадження № 2/456/354/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2020 р. Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Яніва Н. М.

з участю секретаря - Сунак Н.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання права власності у порядку спадкування,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до відповідачів у якому просить визнати за нею, право власності на спадкове майно: ј частину квартири АДРЕСА_1 , яка належала спадкодавцю ОСОБА_4 та складається: з двох житлових кімнат, житловою площею 29,1 кв. м., кухні, площею 8,6 кв.м., ванної кімнати, площею 2,7 кв.м., вбиральні, площею 1,1 кв.м., коридору 10,1 кв.м., вбудованої шафи, площею 0,5 кв.м. загальною вартістю 438808 грн. (вартість 1/4 частини 109702 грн.).

В обґрунтування позовних вимог покликалась на те, що її сім`ї, а саме їй, матері ОСОБА_2 , сестрі ОСОБА_3 та батьку ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності належить квартира АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько ОСОБА_4 , після смерті якого відкрилась спадщина на належну йому 1/4 частину вищевказаної квартири. Вона вважається такою що прийняла спадщину після смерті батька, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час його смерті, що підтверджується довідкою Поляницької сільської ради від 14.12.2018 № 1199. Після смерті батька вона займалась його похованням, користувалась всіма речами, тобто вступила в управління та володіння спадковим майном та законно набула права власності на нього. Її мати та сестра відмовились від своїх прав на спадкове майно у її користь, про що написали відповідні відмови нотаріусу.

Вона звернулась до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини на частину квартири однак їй було відмовлено у вчинення нотаріальної дії, оскільки у поданих документах не вказана частка спадкового майна що належить спадкодавцю у спільній сумісній власності. Тому у зв`язку з неможливістю оформити спадщину у нотаріальному порядку, вона змушена звернутись до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, подала до суду заяву згідно якої просила розглядати справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить такі задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_3 будучи належним чином повідомлені про час та місце судового розгляду рекомендованими листами з повідомленням, а також через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, повторно на виклик суду не з`явилися, про причину неявки не повідомили, відзив на позов не подали.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню виходячи з наступних міркувань.

Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 1 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право у порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

В силу положень ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, у межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

У відповідності до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим кодексом.

Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, які мають значення для вирішення справи.

Судом встановлено, що у відповідності до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 19.11.1983 батьками позивачки ОСОБА_5 є ОСОБА_4 та ОСОБА_2 /а.с.5/ Після державної реєстрації шлюбу позивач змінила прізвище на ОСОБА_6 , що стверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 /а.с.6/

У відповідності до копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 від 24.05.2001 батько позивачки ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що зроблено відповідний актовий запис № 8./а.с.7/

З матеріалів справи, а саме копії свідоцтва про право власності на квартиру виданого 29.10.1993 Стрийською квартирно експлуатаційною частиною району, згідно наказу № 123 від 28.10.1993 та зареєстрованого у реєстраційній книзі № 1 за реєстровим № 60 квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_7 та ОСОБА_8 /а.с.8/ Згідно технічного паспорту на квартиру від 25.10.1993 та довідки Стрийського міжрайонного бюро технічної інвентаризації від 21.01.2019 № 113 загальна площа вищевказаної квартири - 54,7 кв.м., житлова площа -29,9 кв.м., інвентаризаційна вартість 438808 грн.. /ас.9-13/

Позивач, намагалась вирішити питання про спадкування майна у позасудовому порядку, звернувшись з відповідною заявою № 347 від 26.12.2018 про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 на спадкове майно, а саме: частку квартири за АДРЕСА_1 та на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами за адресою: АДРЕСА_2 , які вона прийняла, так як проживала та була зареєстрована разом з спадкодавцем до дня його смерті, до приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Барабаш Р.С., у зв`язку з чим було заведено спадкову справу за № 153/2018.

13.07.2019 ОСОБА_1 отримала свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 , а саме на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 та згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, індексний номер 173722108 від 13.07.2019 право власності на вказаний будинок на даний час зареєстровано за позивачем ОСОБА_1 ..

Що стосується отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на частку у квартирі АДРЕСА_1 , то згідно постанови приватного нотаріуса Долинського районного нотаріального округу Барабаш Р.С. про відмову у вчинені нотаріальної дії від 13.07.2019 у видачі такого ОСОБА_1 було відмовлено у зв`язку з тим, що у документах про власність не вказана часка спадкового майна, що належить спадкодавцю у спільній сумісній власності, згідно чинного законодавства./а.с.17/

Тобто позивач позбавлена можливості вирішити питання оформлення спадщини у вигляді 1/4 частини квартири в позасудовому порядку.

Окрім цього, у матеріалах справи містяться заява ОСОБА_3 , яка нотаріально посвідчена приватним нотарісом Долинського районного нотаріального округу Барабаш Р.С. 17.04.2019, зареєстрована у реєстрі за № 294 та заява ОСОБА_2 , яка також нотаріально посвідчена секретарем Поляницької сільської ради, зареєстрована у реєстрі за №8, згідно яких останні повідомили, що їм відомо про відкриття спадщини після смерті батька та відповідно чоловіка, ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та який постійно проживав у АДРЕСА_2 . На оформлення спадкових прав на спадщину не претендують, відмовляються від будь якого майна та/або частки, які залишились після смерті ОСОБА_4 , та не заперечують проти оформлення та видачі свідоцтва про право на спадщину іншому спадкоємцю, зокрема ОСОБА_1 /а.с.14-15/

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Як вбачається зі змісту ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб спадкоємців. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини.

У відповідності до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого ст.1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Згідно ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

Статтею 368 ЦК України передбачено, що спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю. Відповідно до ст.370 ЦК України співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. У разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Пунктом 17 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого Суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №5 від 07.02.2014 року «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» передбачено, що частка суб`єкта права спільної сумісної власності визначається зокрема, при поділі майна, виділі частки зі спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Також у відповідності з ст. 1226 ЦК України частка у праві спільної сумісної власності спадкується на загальних підставах. Суб`єкт права спільної сумісної власності має право заповідати свою частку у праві спільної сумісної власності до її визначення та виділу в натурі.

Судом достаменно встановлено той факт, що позивач ОСОБА_1 відповідно до ст. 1268 ЦК України вважається такою, що прийняла спадщину, оскільки була зареєстрована та постійно проживала разом з батьком ОСОБА_4 у житловому будинку за адресою: АДРЕСА_2 , що стверджується довідкою виданою виконкомом Поляницької сільської ради Болехівської міської ради Івано Франківської області № 312 від 23.03.2020, відмови від спадщини у строк передбачений ст. 1270 ЦК України не заявляла, а тому фактично вважається такою, що прийняла спадщину.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_2 відповідно мати та сестра позивача, від належних їм

часток у спадковому майні відмовились у користь останньої, та не заперечували проти визнання права власності на спадкове майно за ОСОБА_1 , що стверджується їхніми заявами поданими приватному нотаріусу Долинського районного нотаріального округу Барабаш Р.С..

Тобто в судовому засіданні беззаперечно встановлено той факт, що позивач є єдиною спадкоємицею після смерті батька ОСОБА_4 , окрім неї інших спадкоємців немає та таких в судовому засіданні не було встановлено.

Згідно ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

На підставі вищевикладеного, давши належну правову оцінку зібраним у справі доказам, зокрема врахувавши те, що позивач ОСОБА_1 є єдиною спадкоємицею майна після смерті батька ОСОБА_4 , якому дійсно на праві власності належала ј частини квартири АДРЕСА_1 , так як відповідачі відмовились від належних їм часток у спадковому майні, у силу ст. 1268 ЦК України прийняла спадщину, відмови від такої не писала, а також взявши до уваги те, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, котрий має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку, враховуючи те, що нотаріусом відмовлено у вчинені нотаріальної дії щодо видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на частку квартири після смерті батька, суд прийшов до обґрунтованого висновку, що позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону та підлягають задоволенню.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 81, 184, 242, 259, 264-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_4 , право власності на ј частину квартири АДРЕСА_1 у порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду через Стрийський міськрайонний суд Львівської області шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Суддя: Н. М. Янів