Ухвала

28 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 335/7311/19

провадження № 61-13409ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Краснощокова Є. В. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Крата В. І., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 31 липня 2020 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - виконуючий обов`язки генерального директора Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» Заіка Олександр Ігорович, про визнання бездіяльності протиправною,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 31 липня 2019 року справу

№ 335/7311/19 визнано малозначною та призначено до розгляду у порядку спрощеного позовного провадження.

Ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 18 листопада 2019 року цивільну справу за № 335/7311/19 передано на розгляд до Заводського районного суду м. Запоріжжя.

Рішенням Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2020 року, залишеним без змін постановою Запорізького апеляційного суду від 31 липня

2020 року, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

У вересні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя від 16 березня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 31 липня 2020 року, у якій скаржник, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржені судові рішення скасувати і ухвалити нове рішення про задоволення позову. Також зазначає, що ця касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики,

У відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких мотивів.

Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції

з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді, може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ,

від 19 грудня 1997 року).

Європейський суд з прав людини вказує, що було б важко погодитися з тим, що Верховний Суд у ситуації, коли відповідне національне законодавство дозволило йому відфільтрувати справи, що надходять до нього, має бути пов`язаним

з помилками нижчих судів при визначенні питання щодо надання комусь доступу до нього. В іншому випадку це може серйозно заважати роботі Верховного Суду

і зробить неможливим виконання Верховною Судом своєї специфічної ролі.

У прецедентній практиці Суду вже було підтверджено, що повноваження вищого суду щодо визначення своєї юрисдикції не можуть бути обмежені таким чином (ZUBAC v. CROATIA, № 40160/12, § 122, ЄСПЛ, від 05 квітня 2018 року).

Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, зазначених у цій же нормі ЦПК України.

Відповідно до пункту 2 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи незначної складності, визнані судом малозначними, крім справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження, та справ, ціна позову в яких перевищує двісті п`ятдесят розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу,

з оскарженими судовими рішеннями і, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

УХВАЛИВ:

Відмовити у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Заводського районного суду м. Запоріжжя

від 16 березня 2020 року та постанову Запорізького апеляційного суду від 31 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - виконуючий обов`язки генерального директора Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» Заіка Олександр Ігорович, про визнання бездіяльності протиправною.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Краснощоков

І. О. Дундар

В. І. Крат