Справа № 627/666/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючої судді - В.А. Каліберди,

за участю секретаря - Н.Д.Коломієць,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини,

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до Краснокутського районного суду з позовом про стягнення аліментів на її утримання.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач зазначила, що сторони з 22 грудня 2018 року перебувають в зареєстрованому шлюбі.

Від цього шлюбу мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На даний час позивач знаходиться в декретній відпустці по догляду за донькою ОСОБА_3 до досягнення ним трирічного віку, а тому відповідач повинен сплачувати кошти на її утримання на час декретної відпустки, в зв`язку з чим прохала стягнути з відповідача аліменти на її утримання в розмірі 1/6 частини доходу до досягнення дитиною 3-х років.

Позивач в судове засідання не з`явилася, однак надала суду заяву про слухання справи у її відсутність, позовні вимоги підтримала та прохала їх задовольнити.

Відповідач в судове засідання не з`явився, однак надав суду заяву про слухання справи у його відсутність, позовні вимоги ОСОБА_2 визнав.

Суд, дослідивши письмові докази та матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи судом встановлено, що дійсно сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, про що свідчить свідоцтво про шлюб Серії НОМЕР_1 , видане 22 грудня 2018 року виконавчим комітетом Каплунівської сільської ради Краснокутського району Харківської області.

Від цього шлюбу мають малолітню дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_3 Серії НОМЕР_2 , виданого 19 березня 2019 року Богодухівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Харківській області, батьками дитини записані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Особливим видом права подружжя на утримання є право дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини до досягнення нею трьох років. Його особливість полягає у строковості дії, незалежності надання утримання від доходу дружини та наявністю лише однієї підстави, яка унеможливлює надання такого утримання - можливості чоловіка надавати таке утримання.

Згідно з ч.2 ст.84 СК України дружина, з якою проживає дитина, має право на утримання від чоловіка - батька дитини до досягнення дитиною трьох років.

Стаття 85 СК України регулює правовідносини з припинення права дружини на утримання.

Частина 4 статті 84 СК України регламентує умову виникнення права дружини на утримання під час вагітності та у разі проживання з нею дитини - чоловік може надавати матеріальну допомогу. Принципове положення законодавця полягає у тому, що право на утримання вагітна дружина, а також дружина, з якою проживає дитина, має незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, і в разі розірвання шлюбу. Не перешкоджатиме виникненню цього права і застування інституту недійсності шлюбу у випадках, коли дружина не знала і не могла знати про перешкоди до реєстрації шлюбу.

Таким чином, сімейним законодавством передбачено право дружини-матері на утримання чоловіком-батьком до досягнення дитиною трирічного віку незалежно від того чи вона працює та незалежно від її матеріального становища, за умови, що чоловік може надавати матеріальну допомогу. Подання суду доказів того, що дружина, з якою проживає дитина, потребує матеріальної допомоги, не є обов`язковим, оскільки право на аліменти належить дружині-матері незалежно від цієї обставини.

Відповідно до ч.1 ст.80 СК України аліменти присуджуються одному із подружжя у частці від заробітку (доходу) другого з подружжя або у твердій грошовій сумі.

Згідно зі ст.182 Сімейного кодексу України, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 31) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 32) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Також, суд, при встановленні розміру аліментів враховує стан здоров`я та матеріальне становище позивача.

У добровільному порядку питання щодо утримання дружини позивач та відповідач не вирішили.

Згідно зі ст.ст.12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Доводів про неможливість надання матеріальної допомоги позивачу, відповідач суду не надав, тому є всі підстави для стягнення з нього аліментів на утримання дружини до досягнення дитиною ОСОБА_3 трирічного віку.

Враховуючи вищевикладене, виходячи з принципу справедливості, розумності та з урахуванням потреб дружини, можливостей відповідача, суд приходить до висновку про можливість задоволення позову та стягнення з відповідача щомісячно аліментів на утримання дружини у розмірі 1/6 частини від усіх видів доходу (заробітку) відповідача до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трьох років.

Згідно зі ст.79 СК України аліменти присуджуються за рішенням суду від дня подання позовної заяви.

Відповідно до п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у справі про стягнення аліментів - у межах суми платежу за один місяць.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, з огляду на те, що позивач при пред`явленні позову був звільнений від сплати судового збору, то на підставі ст. 4 Закону України «Про судовий збір», суд вважає за можливе стягнути з відповідача на користь держави судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст.ст. 180, 181,182, 183, 191 СК України, ст.ст. 4,5,13,76-83,141,265,280-283,430 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дружини - задовольнити повністю.

Стягувати щомісячно аліменти з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 на її утриманняу розмірі 1/6 частини від усіх видів його доходу (заробітку), починаючи з 25 серпня 2020 року і до досягнення дитиною ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 на користь держави реквізити судовий збір в розмірі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп., який зарахувати на слідуючи реквізити: отримувач коштів: ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106; код отримувача (код за ЄДРПОУ): 37993783; банк отримувача: Казначейство України (ЕАП); рахунок отримувача: UA0026001; код класифікації доходів бюджету: 22030106.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_4 ).

ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_3 ).

СУДДЯ В.А. КАЛІБЕРДА