Номер провадження 2/754/2027/20
Справа №361/4264/19
11 березня 2020 року Деснянський районний суд міста Києва в складі:
головуючого судді Зотько Т.А.,
за участі секретаря судового засідання Табачука Д.О.,
представника позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Києві цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів, -
До Броварського міськрайонного суду Київської області надійшла позовна заява ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів. Позовна заява мотивована тим, що 16.08.2008 року між позивачем та відповідачем було укладено шлюб, який надалі рішенням Красногвардійського районного суду Автономної Республіки Крим від 17.07.2013 року по справі № 109/3245/2013-ц, було розірвано. Від даного шлюбу у сторін народився спільний син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 Відповідач ОСОБА_3 ніякої участі у вихованні та утриманні свого сина не приймає, починаючи з 2013 року жодного разу не бачився з ним. 13.05.2014 позивачка одружилася із ОСОБА_5 , наразі вони з чоловіком спільно виховують ОСОБА_6 . З теперішнім чоловіком в дитини теплі, налагоджені відносини, в той час біологічного батька дитина взагалі не пам`ятає, а відтак позивачка звернулась до суду із вищевказаною позовною заявою.
Ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області від 18.06.2019 р. зазначену позовну заяву залишено без руху, з наданням часу позивачу на усунення недоліків.
Позивачем на виконання ухвали суду, у встановлений суддею строк, було усунуто зазначені судом недоліки.
24.06.2019 р. ухвалою Броварського міськрайонного суду Київської області позовну заяву ОСОБА_2 передано місцевому загальному суду м. Києва, який визначається Київським апеляційним судом, оскільки місцем реєстрації відповідача є Автономна Республіка Крим.
Ухвалою від 18.07.2019 року Київським апеляційним судом було визначено підсудність вищезазначеної справи Деснянському районному суду м. Києва та здійснено направлення матеріалів цивільної справи - для розгляду за підсудністю.
30.07.2019 вищевказана справа надійшла на адресу Деснянського районного суду м.Києва.
Ухвалою судді від 02.08.2019 було відкрито провадження у справі та призначено її до розгляду в підготовчому засіданні.
Ухвалою Деснянського районного суду м.Києва, постановленою шляхом внесення до протоколу судового засідання від 18.12.2019, було здійснено заміну неналежної 3-особи на належну особу, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області.
Ухвалою суду від 04.02.2020 по вищевказаній справі було закрито підготовче провадження у справі та призначено її до розгляду по суті в судовому засіданні.
Представник позивачки - ОСОБА_1 , в судовому засіданні вимоги позовної заяви підтримав, просив про їх задоволення судом, посилаючись на обставини, що викладені в позовній заяві.
Згідно з вимогами ч.ч.6, 7, 11 ст.128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
У разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається: фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку.
Відповідач, третя особа, свідок, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого не відоме, а також заінтересована особа у справах про видачу обмежувального припису викликаються до суду через оголошення на офіційному веб - сайті судової влади України яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів, а у разі розгляду справи про видачу обмежувального припису - не пізніше 24 годин до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлявся судом шляхом розміщення оголошення про виклик до суду на сайті судової влади, будь яких повідомлень та заяв, щодо розгляду справи у його відсутності на адресу суду не надходило, окрім того відзиву на заявлені вимоги у вставлений суддею строк від відповідача не надходило.
Представник Органу опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області у судове засідання не з`явився. На адресу суду від представника Органу опіки надійшов лист з проханням проводити розгляд справи у відсутності представника, крім того надійшов висновок про доцільність позбавлення батьківським прав гр. ОСОБА_3 , відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Згідно вимог ч.ч.1,3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Відповідно до положень ч.1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Враховуючи те, що у справі достатньо даних про права та взаємовідносини сторін, суд вважає за можливе розглянути справу без участі відповідача та представника 3-особи на підставі доказів, які містяться в матеріалах справи та, враховуючи положення ст.ст. 280-281 ЦПК України постановити заочне рішення у справі.
Вислухавши вступне слово представника позивача, всебічно проаналізувавши обставини справи в їх сукупності, оцінивши за своїм внутрішнім переконанням зібрані по справі докази, керуючись законом, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.
Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч.1, 6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може грунтуватися на припущеннях.
Судом встановлено, що сторони по справі мають спільну малолітню дитину - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого Петрівською сільською радою Красногвардійського району АР Крим.
Як вбачається з матеріалів справи, позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який заочним рішенням Красногвардійського районного суду Автономної Республіки Крим від 17.07.2013 року по справі № 109/3245/2013-ц, було розірвано.
13.05.2014 Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по м. Чугуєву реєстраційної служби Чугуївського міськрайонного управління юстиції у Харківській області між ОСОБА_5 , та ОСОБА_7 , зареєстровано шлюб, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.
Згідно пояснень викладених в позові, з вітчимом у ОСОБА_6 налагоджені теплі, гарні стосунки, саме ОСОБА_5 дитина називає своїм батьком. В той час як відповідач, що являється біологічним батьком дитини, життям сина не цікавиться, не телефонує, не вітає зі святами, не бере участь у вихованні та утриманні свого сина.
Згідно довідки про склад сім`ї /зареєстрованих у житловому приміщенні /будинку осіб за адресою АДРЕСА_1 , до складу сім`ї/зареєстрованих входять 4 (чотири) особи, з яких ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 .
Відповідно до вимог ч.7 ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Декларація прав дитини, проголошена Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року, як принципове положення визначила, що дитина повинна зростати в умовах турботи.
Відповідно до ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
Згідно з вимогами ст. 150 СК України, встановлено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини, до яких, серед інших, належить і обов`язок піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.
Згідно Довідки Броварської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2 ім. В.О. Сухомлинського, гр. ОСОБА_4 , навчається в 4-Е класі Броварської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів № 2. З характеристики ОСОБА_6 вбачається, що за час навчання хлопчик зарекомендував себе як старанний, дисциплінований, працелюбний, уважний учень. Має навчальні досягнення високого рівня. Навчається у повну міру своїх сил, має гарну пам`ять, гарно запам`ятовує матеріал, має добрий загальний розвиток, багато читає. До доручень ставиться відповідально, бере активну участь у шкільному житті та житті класу, має багато друзів. Мати ОСОБА_6 приділяє належну увагу вихованню сина, цікавиться навчанням і поведінкою дитини, регулярно відвідує школу, батьківські збори, приймає активну участь у шкільному та класному житті сина.
Як вбачається з пояснень вчительки ОСОБА_6 , - ОСОБА_9 , дитина займається з нею позакласними уроками англійської мови. На час занять ОСОБА_6 перебуває у супроводі його матері ОСОБА_2 , яка приводить та забирає його з позакласних уроків, всіляко підтримує його. За весь період занять батько хлопчика ОСОБА_3 , жодного разу не приводив та не забирав сина з занять, успіхами сина не цікавився.
Друзі та сусіди ОСОБА_2 , за місцем її проживання, надали письмові пояснення про те, що вихованням та утриманням малолітнього ОСОБА_10 , займаються мати та вітчим ОСОБА_5 .
Відповідно до положень п.п.2, 3 ст. 150 СК України, які кореспондуються з положеннями абзацу першого ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя.
Заступником міського голови Органу опіки та піклування Броварської міської ради Київської області від 09.07.2019 № 04-22/818 надано висновок про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 , відносно малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На засіданні комісії Органом опіки та піклування Броварської міської ради Київської області було прийнято рішення про доцільність позбавлення батьківських прав гр. ОСОБА_3 , відносно його сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з тим, що батько дитини ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню сина.
Пунктом другим частини першої ст. 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.
Відповідно до ст. 9 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 р., ратифікованою постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 р. № 789- XII, держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли це суперечить найкращим інтересам дитини.
Згідно ст. 18 Конвенції про права дитини батьки несуть основну відповідальність за виховання дитини. Найкращі інтереси дитини є предметом їх основного піклування.
У п. 15 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30 березня 2007 року роз`яснює, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, а ін.), що надані батьками до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи зокрема ставлення батьків до дітей.
Пункт 16 зазначеної Постанови роз`яснює, що ухилення батьків від виконання своїх батьківських обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема, не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на їх фізичний розвиток, як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.
Пункт 17 зазначеної Постанови роз`яснює, що не можна позбавити батьківських прав особу, яка не виконує своїх батьківських обов`язків унаслідок душевної хвороби, недоумства чи іншого тяжкого захворювання (крім хронічного алкоголізму чи наркоманії) або з інших не залежних від неї причин.
Отже, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом і може мати місце при доведеності винної поведінки когось із батьків або їх обох, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.
Позбавлення батьківських прав - це насамперед спосіб захисту прав і інтересів дитини, направлений на позитивний результат у долі неповнолітньої дитини.
Позбавлення батьківських прав допускається тоді, коли змінити ставлення батьків до виховання дитини неможливо (ухвала ВССУ від 01.11.2017 у справі № 211/559/16-ц).
За таких обставин, повно, всебічно та об`єктивно з`ясувавши обставини справи, зважаючи на те, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують своїх батьківських обов`язків, суд приходить до висновку про необхідність позбавити ОСОБА_3 , батьківських прав відносно його неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , так як позивачем в ході розгляду справи судом було доведено ту обставину, що відповідач свідомо знехтував своїми батьківськими обов`язками відносно неповнолітньої дитини.
Відповідно до ст.166 СК України для відповідача настають правові наслідки позбавлення його батьківських прав.
Позбавлення батьківських прав не припиняє обов`язку відповідача по утриманню свого сина.
Відповідно до Закону України «Про внесення змін до Сімейного кодексу України щодо обов`язку осіб, позбавлених батьківських прав, утримувати дитину» за № 1370-VIIІ від 17.05.2016 року, який набрав чинності 08.06.2016 року, стаття 166 СК України доповнена частиною третьою, якою встановлено, що суд, при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав, одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину. У разі якщо мати, батько або інші законні представники дитини відмовляються отримувати аліменти від особи, позбавленої батьківських прав, суд приймає рішення про перерахування аліментів на особистий рахунок дитини у відділенні Державного ощадного банку України та зобов`язує матір, батька або інших законних представників дитини відкрити зазначений особистий рахунок у місячний строк з дня набрання законної сили рішенням суду.
Згідно з вимогами позовної заяви при вирішенні питання про позбавлення батьківських прав, позивач просить стягнути з ОСОБА_3 , аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 усіх видів доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідно віку, щомісячно до досягнення дитиною повноліття.
Згідно положень ч.2 ст.51 Конституції України та ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
Частиною 1 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
Приписами ч.2 ст.182 СК України встановлено, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.
Згідно з ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 є чоловіком працездатного віку, відомостей про незадовільний стан здоров`я від відповідача не надходило. Крім того, відповідачем не наведено доказів на підтвердження того, що у нього є інші діти, окрім неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а також не надано доказів на підтвердження того, що на його утриманні перебувають непрацездатні особи.
Таким чином, суд приходить до висновку про необхідність стягнути з відповідача на користь позивача аліментів на утримання малолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.
Відповідно до норми ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.
Згідно вимог ст. 430 ЦПК України, у справах про стягнення аліментів суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.
Також з відповідача згідно ст.141 ЦПК України підлягає стягненню судовий збір у загальному розмірі 1536, 80 грн. (768, 40 грн. в дохід держави за вимогу про стягнення аліментів по ставкам, що діяли на час звернення позивача до суду, 768, 40 грн. на користь позивача за вимогу про позбавлення батьківських прав).
На підставі п. 1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд вважає за необхідне допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Згідно ч. 6 ст.164 СК України копія рішення після набрання ним законної сили підлягає направленню до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві для внесення відмітки до актового запису № 41 про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зробленому 24.03.2009 року Петрівською сільською радою Красногвардійського району Автономної Республіки Крим Україна.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 6, 150, 164, 165, 180, 181, 182, 184 Сімейного кодексу України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", п. п. 15, 16, 18 постанови пленуму Верховного Суду України від 30 березня 2007 року №3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" та, керуючись ст. ст. 5, 12, 13, 76-83, 141, 259, 263-265, 273, 352, 354-355, Розділом ХІІІ "Перехідні положення" Цивільного процесуального кодексу України, суд, -
Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог, щодо предмету спору: Орган опіки та піклування в особі виконавчого комітету Броварської міської ради Київської області про позбавлення батьківських прав, стягнення аліментів - задовольнити.
Позбавити ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , батьківських прав щодо малолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (актовий запис № 41) зробленому 24.03.2009 року Петрівською сільською радою Красногвардійського району Автономної Республіки Крим Україна.
Стягнути з ОСОБА_3 (який проживає за адресою: АДРЕСА_2 )на користь ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) аліменти на утримання дитини - сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини зі всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з 06.06.2019 р. і до досягнення дитиною повноліття.
Після набрання рішенням законної сили його копію направити до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м.Києві для внесення відмітки до актового запису № 41 про народження дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зробленому 24.03.2009 року Петрівською сільською радою Красногвардійського району Автономної Республіки Крим Україна.
Стягнути з ОСОБА_3 (який проживає за адресою: АДРЕСА_2 )на користь ОСОБА_2 (РНОКПП - НОМЕР_2 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) судовий збір у розмірі 768,40 грн..
Стягнути з ОСОБА_3 (який проживає за адресою: АДРЕСА_2 ) на користь держави судовий збір у розмірі 768,40 грн..
Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
У випадку проголошення у судовому засіданні лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Відповідно до підпункту 15.5 пункту 1 Розділу ХІІІ «Перехідні положення» Цивільного процесуального кодексу України до початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Деснянський районний суд міста Києва.
Повне рішення суду складене 23.03.2020.
Суддя: