Справа № 196/526/20
№ провадження 2/196/407/2020
28 серпня 2020 року смт Царичанка
Царичанський районний суд Дніпропетровської області у складі:
головуючої - судді Гудим О.М.
за участю секретаря - Шевченко Т.І.
розглянувши у підготовчому засіданні в залі суду в смт.Царичанка Дніпропетровської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом,
ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом.
В обґрунтування позовних вимог вказала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її дід ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Царичанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 16.04.2019 року). На день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним без реєстрації по день його смерті проживала вона, так як ОСОБА_3 потребував постійного догляду.
Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2019 року, яке набрало законної сили 12 квітня 2019 року, ОСОБА_3 було визнано недієздатним та її призначено його опікуном. За життя ОСОБА_3 з дитинства хворів на психічну хворобу та був інвалідом ІІ групи з дитинства.
Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, до складу якого входить:
- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.12.2005 року;
- земельна ділянка, площею 3,160 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №404029 від 22.05.2006 року;
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла її бабуся, мати її батька ОСОБА_2 та рідна сестра її померлого діда ОСОБА_3 ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 13 жовтня 2014 року).
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла також її бабуся та тітка її батька ОСОБА_4 , а також ще одна рідна сестра її померлого діда ОСОБА_3 ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області 04 квітня 2005 року).
Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина:
- земельна ділянка, площею 3,060 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №170819 від 22.03.2005 року.
За життя, 26 січня 2005 року, ОСОБА_5 склала заповіт, яким все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, заповіла ОСОБА_3 .
Після смерті ОСОБА_5 єдиним спадкоємцем за заповітом був її брат та її дід ОСОБА_3 . За станом здоров`я оформити свої спадкові права на земельну ділянку ОСОБА_3 не мав можливості.
У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини вона звернулася до Царичанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.
Проте, звернувшись 11.11.2019 року до Царичанської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, постановою від 11.11.2019 року їй було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю в неї документів для встановлення родинних відносин зі спадкодавцем.
За життя ОСОБА_3 заповіту не складав. Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями за законом є вона та її батько, відповідач, який спадщину у встановлений законом строк після смерті ОСОБА_3 не прийняв та і не мав наміру приймати.
Відповідно до свідоцтва про народження її бабусі та матері її батька ОСОБА_4 ОСОБА_6 серії НОМЕР_5 від 23.11.1961 року, батьками вказані: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 .
Відповідно до свідоцтва про народження її діда та дядька її батька ОСОБА_4 ОСОБА_3 серії НОМЕР_6 від 17.12.2003 року, батьками вказані: ОСОБА_7 та ОСОБА_9 .
Отже, її дід ОСОБА_3 та її баба ОСОБА_6 були рідними братом та сестрою по батькові ОСОБА_7 .
Згідно з свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_7 від 23.11.1961 року її бабуся ОСОБА_6 зареєструвала 23.11.1961 року шлюб з ОСОБА_10 , та після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище чоловіка « ОСОБА_11 ».
Відповідно до свідоцтва про народження її батька ОСОБА_10 серії НОМЕР_8 від 27.11.1961 року його батьками вказані: ОСОБА_10 та ОСОБА_4 .
Згідно з її свідоцтвом про народження серії НОМЕР_9 від 06.09.1986 року в графі батько вказаний « ОСОБА_2 ».
05 червня 2010 року вона зареєструвала шлюб з ОСОБА_12 та після реєстрації шлюбу взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_13 ».
Таким чином, вона є єдиним спадкоємцем за законом п`ятої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , яка спадщину прийняла, подавши у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, або спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку в спадщині немає.
Оскільки встановлення факту родинних відносин з померлим спадкодавцем тягне за собою юридичні наслідки, а в адміністративному порядку встановити його неможливо, тому його слід встановити в судовому порядку.
Отже, свідоцтво про право на спадщину за законом вона не має можливості отримати, а тому була вимушена звернутися до суду.
Враховуючи вищевикладене та посилаючись на норми ст.ст.1216, 1218, 1223, 1258, 1261, 1265 ЦК України, прохає суд встановити той факт, що вона є онукою померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 та визнати за нею право власності на вищевказане спадкове майно.
Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явилася, надіславши до суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує повністю та прохає їх задовольнити.
Відповідач ОСОБА_4 в підготовче засідання не з`явився. До суду надійшла заява про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги визнає повністю та не заперечує проти їх задоволення.
Суд, перевіривши матеріали справи, вивчивши всі надані по справі докази, даючи їм оцінку у їх сукупності, враховуючи визнання позовних вимог відповідачем, вважає, що позов підлягає задоволенню за слідуючих підстав.
Згідно ст.13 ч.1 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1 ст.81 ЦПК України).
Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).
За правилами ч.1 ст.4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Нормами ч.4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.
В даному випадку у відкритому судовому засіданні відповідно до норм ч.1 ст.81 ЦПК України встановлено наступне.
ІНФОРМАЦІЯ_1 помер дід позивача ОСОБА_3 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_1 , видане Царичанським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області 16.04.2019 року). На день смерті ОСОБА_3 був зареєстрований та постійно проживав за адресою: АДРЕСА_1 . Разом з ним без реєстрації по день його смерті проживала позивач, так як ОСОБА_3 потребував постійного догляду (а.с.9).
Рішенням Царичанського районного суду Дніпропетровської області від 12 березня 2019 року, яке набрало законної сили 12 квітня 2019 року, ОСОБА_3 було визнано недієздатним та позивача призначено його опікуном. За життя ОСОБА_3 з дитинства хворів на психічну хворобу та був інвалідом ІІ групи з дитинства (а.с.33, 34).
Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, до складу якого входить:
- житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , який належав спадкодавцю на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.12.2005 року (а.с.19-25);
- земельна ділянка, площею 3,160 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, яка належала померлому на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №404029 від 22.05.2006 року (а.с.18);
ІНФОРМАЦІЯ_2 померла бабуся позивача, мати її батька ОСОБА_4 , відповідача в даній справі, та рідна сестра її померлого діда ОСОБА_3 ОСОБА_4 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_3 , видане відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Царичанського районного управління юстиції у Дніпропетровській області 13 жовтня 2014 року).
ІНФОРМАЦІЯ_3 померла також бабуся позивача та тітка її батька ОСОБА_4 , відповідача в даній справі, а також ще одна рідна сестра її померлого діда ОСОБА_3 ОСОБА_5 (свідоцтво про смерть серії НОМЕР_4 , видане відділом реєстрації актів цивільного стану Царичанського районного управління юстиції Дніпропетровської області 04 квітня 2005 року).
Після смерті ОСОБА_5 відкрилася спадщина:
- земельна ділянка, площею 3,060 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, яка належала померлій на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №170819 від 22.03.2005 року (а.с.17).
За життя, 26 січня 2005 року, ОСОБА_5 склала заповіт, яким все належне їй майно, де б воно не знаходилось та з чого б воно не складалось, заповіла ОСОБА_3 (а.с.26).
Після смерті ОСОБА_5 єдиним спадкоємцем за заповітом був її брат та дід позивача - ОСОБА_3 . За станом здоров`я оформити свої спадкові права на земельну ділянку ОСОБА_3 не мав можливості.
У встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини позивач звернулася до Царичанської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.
Проте, звернувшись 11.11.2019 року до Царичанської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом, постановою від 11.11.2019 року позивачу було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, у зв`язку з відсутністю в неї документів для встановлення родинних відносин зі спадкодавцем (а.с.28).
За життя ОСОБА_3 заповіту не складав. Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями за законом є позивач та відповідач, який спадщину у встановлений законом строк після смерті ОСОБА_3 не прийняв та і не мав наміру приймати.
Відповідно до свідоцтва про народження бабусі позивача та матері відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_6 серії НОМЕР_5 від 23.11.1961 року, батьками вказані: ОСОБА_7 та ОСОБА_8 (а.с.13).
Відповідно до свідоцтва про народження діда позивача та дядька відповідача ОСОБА_4 ОСОБА_3 серії НОМЕР_6 від 17.12.2003 року, батьками вказані: ОСОБА_7 та ОСОБА_9 (а.с.13).
Отже, дід позивача ОСОБА_3 та баба позивача ОСОБА_6 були рідними братом та сестрою по батькові ОСОБА_7 .
Згідно з свідоцтвом про одруження серії НОМЕР_7 від 23.11.1961 року бабуся позивача ОСОБА_6 зареєструвала 23.11.1961 року шлюб з ОСОБА_10 , та після реєстрації шлюбу їй було присвоєно прізвище чоловіка « ОСОБА_11 » (а.с.14).
Відповідно до свідоцтва про народження батька позивача ОСОБА_10 серії НОМЕР_8 від 27.11.1961 року його батьками вказані: ОСОБА_10 та ОСОБА_4 (а.с.14).
Згідно з свідоцтвом про народження позивача серії НОМЕР_9 від 06.09.1986 року в графі батько вказаний « ОСОБА_2 » (а.с.15).
05 червня 2010 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_12 та після реєстрації шлюбу взяла прізвище чоловіка « ОСОБА_13 » (а.с.16).
Таким чином, позивач є єдиним спадкоємцем за законом п`ятої черги після смерті ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , яка спадщину прийняла, подавши у встановлений законом шестимісячний строк для прийняття спадщини заяву про прийняття спадщини. Інших спадкоємців за законом чи за заповітом, або спадкоємців, які б мали право на обов`язкову частку в спадщині немає.
Пунктом 1 частини 1 статті 315 ЦПК України передбачено, що в судовому порядку може бути встановлений факт родинних відносин між фізичними особами.
Згідно п. 7 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення" від 31 березня 1995 року № 5, суд вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.
Вказаний в заяві факт заявнику необхідно встановити з метою оформлення спадкових прав, іншим шляхом встановити його неможливо.
За таких обставин, оскільки законом не визначено іншого, крім судового порядку встановлення факту родинних відносин між особами, і факт родинних відносин, який просить встановити заявник, підтверджується письмовими матеріалами справи, згідно яких позивач ОСОБА_1 дійсно є онукою померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 , суд приходить до висновку, що вимога позивача про встановлення факту родинних відносин є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.
Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261 - 1265 цього Кодексу.
Згідно зі статтею 1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.
Відповідно до ч.1 ст.1265 ЦК України у п`яту чергу право на спадкування за законом мають інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, причому родичі ближчого ступеня споріднення усувають від права спадкування родичів подальшого ступеня споріднення.
Ступінь споріднення визначається за числом народжень, що віддаляють родича від спадкодавця. Народження самого спадкодавця не входить до цього числа.
Згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.
З огляду на вищевикладене вбачається, що положення ч.1 ст.1268 ЦК України стосовно захисту права власності повністю відповідає захисту права власності, яке гарантується ст.1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що у відповідності до ст.9 Конституції України є частиною національного законодавства.
Крім цього, зміст цього конвенційного положення про захист права власності розкритий у ряді Рішень Європейського Суду з прав людини. Так, у Рішенні Європейського суду від 29.11.1991 року у справі «Пайн Веллі Девелопментс ЛТД» та інші проти Ірландії» зазначається, що власники мають право претендувати щонайменше на законне сподівання на можливість користуватися своєю власністю.
Також, Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить із того, що положення пункту 1 статті 6 та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його прав і обов`язків цивільного характеру (п.36 рішення ЄСПЛ від 21.02.1975 року у справі «Голден проти Сполученого королівства») та кожен має право на ефективний засіб юридичного захисту (ст.13 Конвенції).
Відповідно до ч.1 ст.82 ЦПК України обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.
Відповідачем заявлені позовні вимоги визнані у повному обсязі, тобто визнані всі ті обставини, на які позивач посилається на обґрунтування заявлених позовних вимог.
Отже, проаналізувавши відповідне законодавство, що регулює сферу суспільних відносин в частині виниклих спірних правовідносин, з урахуванням наявних доказів по справі та подальшого належного виконання судового рішення, з урахуванням принципу юридичної визначеності та підстав відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, суд приходить до висновку, що є передбачені законом підстави для винесення судового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
Відповідно до вимог ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Частиною 1 статті 142 ЦПК визначено, що у разі … визнання відповідачем позову до початку розгляду справи по суті суд … в рішенні у порядку встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову. Позивач ОСОБА_1 в позовній заяві вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача судового збору, сплаченого при поданні позову, чи про повернення позивачу з Державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, не заявляла, тому судовий збір слід залишити за позивачем.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.141, 142, 206, 258, 259, 263-265, 268, 354, п.п.15 п.15 ч.1 Перехідних положень Розділ ХІІІ ЦПК України, суд
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту родинних відносин та визнання права власності на спадкове майно в порядку спадкування за законом, задовольнити в повному обсязі.
Встановити той факт, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженка села Китайгород Царичанського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_10 , є онукою померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .
Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженкою села Китайгород Царичанського району Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_10 , право власності:
- на житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами, розташований за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та якому вказаний житловий будинок з господарськими будівлями та спорудами належав на підставі Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 23.12.2005 року;
- на земельну ділянку, площею 3,160 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташовану на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та якому вказана земельна ділянка належала на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯБ №404029 від 22.05.2006 року;
- на земельну ділянку, площею 3,060 га, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, розташована на території Царичанської селищної ради Царичанського району Дніпропетровської області, в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , відповідно до Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯА №170819 від 22.03.2005 року;
Судовий збір залишити за позивачем.
Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його складення.

У відповідності до п.п.15.5 п.15 ч.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Царичанський районний суд Дніпропетровської області.

Головуюча: О.М.ГУДИМ