Провадження № 2/643/2360/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.09.2020року м. Харків

Московський районний суд м. Харкова під головуванням судді Горбунової Я.М., при секретарі Хотян К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Харкові в приміщенні суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

Представник позивача звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за користування кредитними коштами у розмірі 16 313,13 грн., яка складається з заборгованості за кредитом у сумі 12 228,11 грн., заборгованості за відсотками за користування кредитом у сумі 2 832,01 грн., штрафу у розмірі 500 грн, та процентної складової у сумі 753,01 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг № б/н від 19.05.2011 р, згідно якої отримала кредит у розмірі 25 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та Правилами надання банківських послу» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті, складає між ним та банком договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту банк керувався п.п 2.1.1.2.3, 2.1.1.2.4 Договору, на підставі яких відповідач при укладанні договору дав свою згоду, щодо прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, що підтверджується п.2.1.1.12.6 Умов та Правил надання банківських послуг. Банк свої зобов`язання виконав у повному обсязі, а саме, надав можливість відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором та в межах встановленого кредитного ліміту. Відповідач не надав своєчасно банку грошові кошти для погашення заборгованості за кредитом та відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договором.

В судове засідання представник позивача не з`явився, але суду надані додаткові письмові пояснення, які також містять заяву про розгляд справи за відсутності представника позивача.

Відповідачем наданий відзив на позов, в якому зазначено, що відповідач не визнає позовні вимоги в повному обсязі, оскільки підписання Анкети-заявки про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, Правил користування платіжною карткою та Тарифами не є підтвердженням того, що вона підписала ці Умови та правила та була з ними ознайомлена, що може свідчити про укладання договору на умовах, які зазначає в позові банк. Оскільки вона не підписувала і не погоджувалась на кредитування відкритого поточного рахунку, підписання заяв про відкриття рахунку та приєднання до Умов та правил надання банківських послуг без досягнення згоди сторони щодо всіх істотних умов договору, не може свідчити про існування будь-яких кредитних відносин та зобов`язань між сторонами. Отже документи, які вона не підписувала не є складовою частиною договору, що узгоджується з правовою позицією, висловленою в постанові Верховного суду України. Надана банком заява не містить жодного доказу, що вона отримала кредит, що їй видавалася будь-яка кредитна картка, а свідчить тільки про те, що вона може отримувати банківські послуги. Таким чином, відповідач стверджує, що кредитна картка та кредитні кошти їй не видавалися, з нею не обумовлювалися сума кредиту, строк та спосіб повернення коштів, а тому вимоги банку про повернення кредитних коштів та відсотків і штрафів є необґрунтованими.

В судовому засіданні представник відповідача адвокат Сергієнко С.М. заперечувала проти задоволення позову з підстав, викладених у відзиві.

Суд, заслухавши пояснення, дослідивши докази, представлені сторонами, встановив наступні обставини та відповідні їм правовідносини.

ОСОБА_1 звернулася до АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, в зв`язку з чим підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг в ПриватБанку № б/н від 19.05.2011 р.

При укладанні Договору сторони керувались ч. 1 cm. 634 ЦК України, згідно якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Формулярами та стандартними формами є саме «Умови та правила надання банківських послуг» та «Тарифи Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується Відповідач.

Заявою Відповідача підтверджується той факт, що він був повністю проінформований про умови кредитування в ПриватБанку, які були надані йому для ознайомлення в письмовій формі.

У відповідності з ч. 2. ст. 639 ЦК України - якщо сторони домовилися укласти договір у певній формі, він вважається укладеним з моменту надання йому цієї форми, навіть якщо законом ця форма для даного виду договорів не вимагалася.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Стаття 207 ЦК України не передбачає вичерпний перелік таких документів, тому наряду з листами та телеграмами можуть використовуватися і інші засоби зв`язку, наприклад електронний.

Згідно ч. 2. ст. 638 ЦК України договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною, тому акцентуючи оферту Банку Відповідач підписом у Заяві визнає та погоджується на запропоновані Банком умови.

Але Умови та Правила надання банківських послуг Приватбанк, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою частиною кредитного договору, якщо вони не підписані позичальником, а також якщо ці умови прямо не передбачені в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана позичальником.

Посилання відповідача на позицію, висловлену у Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 р. по справі № 342/180/17 про право банку вимагати за таких обставин лише повернення суми фактично отриманих кредитних коштів, є цілком обґрунтованим.

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілими усім споживачам і доведені до їх відома доступним шляхом, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладання відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до таких умов, з якими він ознайомлений.

В Анкеті-заяві позичальника від 19.05.2011 р. процентна ставка не зазначена. Не міститься і вимог щодо строків виконання зобов`язань, відсутні відомості про домовленості сторін щодо розміру коштів, які надаються в кредит. Дана заява також жодним чином не підтверджує факт надання позивачем та, відповідно, отримання відповідачем кредитних коштів в розмірі, зазначеному в позовній заяві.

На підтвердження існування договору та заборгованості позивачем надані Анкета-заява, розрахунок заборгованості, копія паспорту відповідача, витяг з Тарифів по карткам «Універсальна», «Універсальна Contrakt» та «Універсальна ГОЛД», витяг з Умов та правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 р.

Але наданий розрахунок заборгованості містить лише відомості про загальну заборгованість відповідача перед позивачем, за умовами, які не підписані відповідачем та не є його невід`ємними частинами. При цьому розрахунок здійснений так, що суд не може відокремити саме непогашену суму заборгованості, фактично надану в кредит суму. Даний розрахунок не підтверджений первинними документами бухгалтерського обліку, які необхідні суду для встановлення факту отримання відповідачем грошових коштів в сумі, зазначеній у позові, а самі по собі розрахунки не є належними доказами на підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів.

Наданий позивачем витяг з Тарифів по карткам сам по собі не свідчить, що саме з ним знайомилася відповідач і погоджувалася з цими тарифами, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг, а інші докази не місять підтвердження цьому факту. А Умови та Правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, який стосується всіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил, тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору, а саме, договором, за яким встановлюється кредитний ліміт.

З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності не може ефективно реалізовувати своє право на поінформованість про умови кредитування за конкретним кредитним договором, укладеним у формі анкети-заяви.

Крім того, матеріали справи не містять жодного належного та допустимого доказу на підтвердження факту отримання відповідачем кредитних коштів у спосіб та в обсязі, зазначених позивачем у позовній заяві, та розпорядження ними.

Надані позивачем до додаткових пояснень фото відповідача з банківською карткою в руках, не є достатнім доказом того факту що саме за цим договором ОСОБА_1 отримувала банківську картку, і більш того, неможливо лише на підставі цього фото зробити висновок, що вона отримувала та використовувала кредитні кошти.

Судові витрати покласти на позивача відповідно до положень ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладенного, керуючись ст.ст. 4, 5, 10-13, 76-81, 89, 141, 264-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Відмовити у задоволені позову.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: Акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, , рах. № НОМЕР_1 , МФО №305299.

Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серії та номер НОМЕР_2 , ІПН НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Суддя: Я.М. Горбунова