ПОСТАНОВА

Іменем України

10 березня 2020 року м. Кропивницький

справа № 398/1113/18

провадження № 22-ц/4809/204/20

Кропивницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах:

головуючого судді - Письменного О.А.,

суддів - Дуковського О.Л., Чельник О.І.,

при секретарі - Федоренко Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області у складі судді Коліуш Г.В. від 23 жовтня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» про відшкодування шкоди завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

встановив:

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернулася в суд із зазначеним позовом, в якому просила стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна» на її користь відшкодування за пошкодження транспортного засобу в результаті дорожньо-транспортної пригоди в сумі 280 000 грн., інфляційні збитків в сумі 94 528 грн., 3% річних в сумі 23 934 грн. та 3 000 000 грн. у відшкодування моральної шкоди.

Обґрунтовує позов тим, що згідно із Договором кредиту №455АІ1 на купівлю автотранспортного засобу від 20 червня 2013 року, укладеним між нею та Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк», їй надано кредит в сумі 158 391 грн., завдяки якому вона придбала автомобіль BYD S6 1, чорного кольору, 2013 року випуску, державний реєстраційний № НОМЕР_1 .

Зазначила, що відповідно до укладеного між нею та ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» договору №3137/245/002258 добровільного страхування наземного транспорту від 18 червня 2014 року, вказаний автомобіль було застраховано на суму 219 990 грн. За умовами цього договору, страховик згідно з заявою Страхувальника, що є невід`ємною частиною Договору, здійснює страхування наземного транспортного засобу та додаткового обладнання та зобов`язується провести виплату страхового відшкодування при настанні страхового випадку Страхувальнику/Банку, а Страхувальник зобов`язується сплатити страховий платіж на умовах, визначених цим Договором, та виконувати інші умови Договору.

Вказала, що 31.05.2015 року по вул.Луговій в с.Ялинівка в Олександрійському районі Кіровоградської області сталася дорожньо-транспортна пригода за участю вказаного транспортного засобу при таких обставинах. За кермом автомобіля знаходився її чоловік ОСОБА_2 . Пересуваючись по дорозі з ґрунтовим покриттям, яка була засипана відсівом, вони побачили попереду чоловіка з собакою, яка зненацька кинулася мало не під колеса автомобіля. Намагаючись їх об`їхати, чоловік прийняв вправо, від чого під колесом автомобіля посунувся відсів і почав провалюватися, після чого автомобіль скотився в кювет. Під час події у автомобіля було розірване колесо, яке було замінено на зимову шину.

Зазначила, що 17.07.2015 року нею до страховика було подано заяву про виплату страхового відшкодування по події, що має ознаки страхового випадку.

Однак, листом від 27.07.2015 року їй було відмовлено у виплаті страхового відшкодування з тієї підстави, що на момент настання страхового випадку застрахований автомобіль рухався по пересічній місцевості поза межами доріг загального користування та був укомплектований зимовими шинами. Вважає, що відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування є незаконною та такою, що суперечить актам чинного законодавства.

Вказаними діями відповідача їй була заподіяна моральна шкода, яка полягає в моральних стражданнях викликаних почуттям несправедливості та безправ`я, неможливості через дії відповідача отримати страхову виплату.

Також вважає, що у зв`язку з невиконанням грошового зобов`язання відповідач зобов`язаний сплатити їй інфляційні витрати і три відсотка річних.

Рішенням Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 жовтня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі скаржник посилаючись на обставини викладені у позовній заяві, а також на неправильне застосування норм матеріального права та порушення судом процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Зокрема вказує, що висновки суду щодо обставин справи є помилковими. Так ДТП сталася на дорозі, що мало дорожнє покриття. Шини на авто після ДТП були замінені на зимові на вимогу страхового комісара. Крім того в Правилах дорожнього руху відсутні будь-які застереження щодо експлуатації зимових шин в травні. А також, не погодилась з висновком суду, що вигодонабувачем за договором страхування є банк, а не ОСОБА_1 , оскільки у банку відсутні підстави звертатись за виплатою, так як за все платила вона.

Заслухавши доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних підстав.

Згідно частини 1 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Судом встановлено, що 20 червня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №425AI1, з урахуванням договору №1 про внесення змін, за умовами якого банк надав позичальнику 158 391 грн. зі сплатою 16,3 % за користування кредитом, а позичальник зобов`язався прийняти кредит, використати його за цільовим призначенням, повернути банку кредит, а також сплатити проценти за користування кредитом, комісійну винагороду та інші платежі в порядку, на умовах та у строки, що встановлені цим договором /а.с.31-33/.

Одночасно з укладенням цього Договору, з метою забезпечення сплати страхових платежів за договором страхування, передбаченим п.3.3.3. цього Договору, з Позичальником укладається договір про надання відновлювальної кредитної лінії (на сплату страхових платежів) № 42511249INSURANCEI від 20.06.2013 року (п.1.1.3 Договору).

Відповідно до п. 1.2. Договору Кредит надається позичальнику для оплати придбаного автомобіля марки BYD 2013 року випуску, чорного кольору, згідно договору купівлі-продажу № 13/77 від 19 червня 2013 року укладеного з ПП «Авто-шанс».

Пунктом 1.3. Договору передбачено, що в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення забезпеченої засоваю вимоги, сторони укладають договір застави транспортного засобу, визначеного п. 1.2. цього Договору, заставною вартістю 175 990 грн., який також забезпечує виконання зобов`язань позичальника за Додатковим договором.

18 червня 2014 року між ОСОБА_1 та ПАТ «Страхова компанія «Універсальна» було укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №3137/245/002258, відповідно до якого було застраховано транспортний засіб BYD S6, 2013 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , страхова сума становить 219990,00 грн. /а.с.22-30/.

31.05.2015 року близько 19 год. 30 хв. ОСОБА_2 керуючи автомобілем BYD, реєстраційний номер НОМЕР_1 по вулиці Польовій в с.Ялинівка Олександрійського району не обрав безпечної швидкості руху, не врахував дорожньої обстановки, внаслідок чого рухаючись з крутого схилу здійснив з`їзд на праве узбіччя по ходу руху автомобіля та перекинувся в кювет, внаслідок ДТП вказаний автомобіль отримав механічні пошкодження.

Постановою Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 13.08.2015 року по справі №398/2911/15 ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП /а.с.94-95/.

03 червня 2015 року ОСОБА_1 звернулась до ПАТ «СК «Універсальна» із заявою про настання 31 травня 2015 року страхової події.

03 червня 2015 року аварійним комісаром Дроздовим Є.С. проведено огляд пошкодженого застрахованого транспортного засобу та складено протокол огляду транспортного засобу від 03.06.2015 р., відповідно до якого ним було виявлено, що на даному автомобілі встановлені зимові автошини колес, чим порушено сезонність експлуатації шин у разі настання ризику ДТП /а.с.112-121/.

07.07.2015 року ОСОБА_1 було подано заяву про сплату страхового відшкодування згідно договору добровільного страхування наземного транспорту /а.с.109/.

Листом ПАТ «Страхова компанія « Універсальна» від 27.07.2015 року ОСОБА_1 відмовлено у виплаті страхового відшкодування з тих підстав, що на момент настання страхового випадку, застрахованого транспортного засобу з порушенням вимог Договору страхування в частині цільового використання застрахованого транспортного засобу - руху поза межами доріг загального користування по пересіченій місцевості та сезонності експлуатації шин, що підпадає під виключення із страхових випадків та обмеження страхування, що визначені умовами укладеного Договору /а.с.7-9/.

Відповідно до статті 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

За приписами статті 16 цього Закону договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, за якою страховик бере на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно з частиною другою статті 8 Закону України «Про страхування», страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Пунктом 3 частини 1 статті 988 ЦК України встановлено обов`язок страховика у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Тобто, положення наведених норм права нерозривно пов`язують момент виникнення обов`язку страховика щодо здійснення виплати страхової суми із настанням страхового випадку. Настання події, яка може належати до страхових ризиків, але згідно з умовами договору страхування є виключенням зі страхових випадків, не породжує обов`язку страховика щодо виплати страхового відшкодування.

Відповідно до п. 3.1. Договору не визнаються страховими випадками і відповідно не підлягають страховому відшкодуванню збитки у разі вчинення Страхувальником, його представником, водієм, особою, допущеною до керування ТЗ або іншими особами за їх вказівкою перелічених нижче дій:

п.3.1.4 порушення сезонності експлуатації шин у разі настання ризику ДТП. При чому вимога щодо періоду використання зимових шин встановлюється з 01 листопада по 15 березня, вимога щодо використання літніх автошин встановлюється з 01 квітня по 15 жовтня. Це виключення не поширюється на випадок, коли застрахований ТЗ не перебуває в русі під час ДТП.

Страхувальник зобов`язаний зберігати та обслуговувати ТЗ відповідно до умов цього Договору, вимог виробника та дотримуватись умов експлуатації ТЗ (п.6.2.11 Договору страхування).

Як встановлено судом, на момент скоєння ДТП застрахований автомобіль був укомплектований зимовими шинами у весняно-літній період, що відповідно до умов укладено договору страхування не є страховим випадком, а тому відмова відповідача у виплаті страхового відшкодування є правомірною.

Доводи апеляційної скарги про те, що шини були замінені на вимогу страхового комісара перед оглядом вказаного автомобіля спростовуються наступним.

Пунктом 7.1. Договору передбачено, що у разі настання події, що має ознаки страхового випадку із ТЗ Страхувальник зобов`язаний, зокрема зберігати вигляд і стан пошкодженого ТЗ або його залишки до його огляду представником Страховика і не починати будь-яких ремонтних, відновлювальних робіт або робіт по утилізації залишків ТЗ без узгодження зі Страховиком; не пізніше 7 (семи) календарних днів з дня настання події в світлий час доби або при достатньому штучному освітлені та забезпечивши умови для повного огляду ТЗ, надати представнику Страховика пошкоджений ТЗ (до ремонту) або його залишки, а також пошкоджені деталі та частини для проведення обов`язкового огляду.

При цьому, як пояснювала позивач у позовній заяві, що внаслідок дорожньо-транспортної пригоди було розірвано колесо, яке було замінено запасною зимовою шиною, проте пошкодження колеса під час складання протоколу про адміністративне правопорушення зафіксовано не було, а також не містять такої інформації письмові пояснення ОСОБА_2 /а.с.90, 91/.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу свої вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом ( частина 1 статті 81 ЦПК України).

Разом з тим, згідно п. 9.8. Договору страхування, страхове відшкодування здійснюється Страховиком згідно письмового погодження від Банку, у спосіб, зазначений у такому погодженні.

Відповідно до п. 14.9. Договору, якщо ТЗ виступає предметом застави. Банк має право на отримання страхового відшкодування в межах непогашених Страхувальником перед Банком зобов`язань за кредитним договором, укладеним між Страхувальником та Банком.

Відповідно до частини першої статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За положеннями статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У статті 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Сторони у договорі страхування погодили, що вигодонабувачем по вказаному договору є ПАТ «Укрсоцбанк».

Згідно з частиною першою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена у договорі.

Можливість укладення страхових договорів на користь третіх осіб передбачена у статті 985 ЦК України, згідно із якою страхувальник має право укласти із страховиком договір на користь третьої особи, якій страховик зобов`язаний здійснити страхову виплату у разі досягнення нею певного віку або настання іншого страхового випадку. Страхувальник має право при укладенні договору страхування призначити фізичну або юридичну особу для одержання страхової виплати (вигодонабувача), а також замінювати її до настання страхового випадку, якщо інше не встановлено договором страхування. Особливості укладення договору страхування на користь третьої особи встановлюються законом.

Відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про страхування» страхувальники можуть укладати із страховиками договори про страхування третіх осіб (застрахованих осіб) лише за їх згодою, крім випадків, передбачених чинним законодавством. Застраховані особи можуть набувати прав і обов`язків страхувальника згідно з договором страхування.

При цьому, згідно з частиною другою статті 636 ЦК України виконання договору на користь третьої особи може вимагати як особа, яка уклала договір, так і третя особа, на користь якої передбачено виконання, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із суті договору.

Згідно з частиною четвертою статті 636 ЦК України якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

У постанові Верховного Суду в складі суддів Касаційного господарського суду від 13 листопада 2018 року у справі № 910/18954/17 та постанові Верховного Суду України № 6-2112цс16 від 14 червня 2017 року зроблено висновок, що якщо вигодонабувач відмовився від права, наданого йому на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, тоді вигодонабувач буде третьою стороною у справі, якщо ж ні - належним позивачем має бути вигодонабувач.

Матеріали справи не містять доказів відмови банку в отриманні страхового відшкодування, тому висновок суду першої інстанції про те, що у позивача відсутнє право на отримання страхового відшкодування є правильним.

У зв`язку з тим, що у позивача відсутнє право на утримання страхового відшкодування, тому вимоги позивача про стягнення інфляційних витрат та 3 % річних є безпідставними.

Згідно з приписами статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Тому судом першої інстанції обґрунтовано відмовлено у стягненні 3 000 000 грн. у рахунок відшкодування моральної шкоди, спричинення якої позивач пов`язує з відмовою відповідача у виплаті страхового відшкодування, оскільки рішення страхової компанії про відмову у її виплаті є правомірним.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанцій норм матеріального права та порушення норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ч.1 ст. 375 ЦПК України, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції залишенню без змін.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381 - 384 ЦПК України, суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Олександрійського міськрайонного суду Кіровоградської області від 23 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 20.03.2020 року.

Судді:

О.А.Письменний О.Л.Дуковський О.І. Чельник