Справа № 565/1263/19
Провадження № 2/565/186/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

30 вересня 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в особі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Алексейчик А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовною заявою до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу, укладеного між сторонами і зареєстрованого відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області 30 травня 2012 року, відповідний актовий запис за №256 від 30 травня 2012 року. Позивачка зазначила, що в цьому шлюбі у сторін ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася дочка ОСОБА_4 . Позовні вимоги ОСОБА_1 обгрунтовує тим, що сімейне життя із відповідачем не склалось, останній не бажає постійно проживати з сім`єю, фактично сторони не підтримують шлюбні відносини, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету, кожен з них живе своїм життям. Як вказала позивачка, вона здійснює утримання та виховання малолітньої доньки ОСОБА_4 та постійно проживає з нею у м.Вараш за однією адресою. Згідно з доводами ОСОБА_1 ні вона, ні відповідач не бажають продовжувати шлюбні відносини, оскільки між ними втрачено почуття любові і сімейного єднання. Відповідач ОСОБА_3 не заперечує проти розірвання шлюбу, однак ніяких дій з цього приводу не робить. За таких обставин, позивачка вважає за необхідне розірвати шлюб.

Відповідач ОСОБА_3 не надав суду відзив на вказану позовну заяву ОСОБА_1 .

У судове засідання сторони не з`явилися, подали в суд письмові заяви про розгляд справи без їх участі.

Зміст заяви позивачки від 30 червня 2020 року свідчить, що ОСОБА_1 повністю підтримує вказані позовні вимоги та наполягає на розірванні шлюбу, укладеного нею із ОСОБА_3 , оскільки примирення між ними неможливе.

Із заяви ОСОБА_3 від 12 лютого 2020 року слідує, що відповідач повністю визнає позовні вимоги ОСОБА_1 та не заперечує проти розірвання шлюбу.

Згідно з ч.2 ст.191 ЦПК України у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд має право вирішити спір за наявними матеріалами справи.

Частиною 4 ст.206 ЦПК України визначено, що у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Судом встановлено, що в даному випадку визнання відповідачем позову не суперечить закону та не порушує прав, свобод чи інтересів інших осіб, тому підлягає прийняттю.

За таких обставин, на підставі ч.2 ст.191, ч.4 ст.206 ЦПК України з врахуванням визнання позову відповідачем суд вважає за належне вирішити даний спір за наявними матеріалами справи.

Враховуючи зазначені письмові заяви сторін від 30 червня 2020 року і від 12 лютого 2020 року, суд дослідив і оцінив у сукупності письмові докази, наявні в матеріалах справи, та прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Зазначений висновок суду ґрунтується на наступних підставах.

30 травня 2012 року ОСОБА_5 і ОСОБА_3 уклали між собою шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області, про що в книзі реєстрації шлюбів 30 травня 2012 року зроблено відповідний актовий запис за №256. Наведений факт підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області 30 травня 2012 року.

У період цього шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у сторін народилася дочка ОСОБА_4 . Наведена обставина підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , повторно виданим Кузнецовським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 01 листопада 2016 року (відповідний актовий запис №458 від 21 жовтня 2016 року).

Зі змісту позовної заяви ОСОБА_1 та письмових заяв сторін від 30 червня 2020 року і від 12 лютого 2020 року, судом встановлено, що ОСОБА_1 і ОСОБА_3 фактично не підтримують сімейно-шлюбних відносин між собою, не ведуть спільного господарства, не мають спільного бюджету та тривалий час проживають окремо. Між ними втрачено почуття любові та сімейної єдності. Примирення сторін на теперішній час не відбулося. Подружжя не бажає відновити сімейно-шлюбні стосунки. За таких обставин, подальше спільне життя ОСОБА_1 і ОСОБА_3 і збереження їх шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Таким чином, з наведених підстав, суд вирішив розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_5 і ОСОБА_3 , оскільки докази справи свідчать, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам обох сторін.

Враховуючи наведене, на підставі ч.1 ст.24, ч.ч.1, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112 СК України, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 191, 206, 259, 263-265, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) до ОСОБА_2 (який не має в Україні зареєстрованого місця проживання, останнє відоме місце його перебування в Україні АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий) про розірвання шлюбу задоволити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_5 і ОСОБА_2 , який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану по місту Мелітополю реєстраційної служби Мелітопольського міськрайонного управління юстиції Запорізької області 30 травня 2012 року, відповідний актовий запис за №256 від 30 травня 2012 року розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд