Ухвала

17 березня 2019 року

м. Київ

справа № 274/5525/18

провадження № 61-3660ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Литвиненко І. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 про скасування ухвали суду апеляційної інстанції,

ВСТАНОВИВ:

20 лютого 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернулася до Верховного Суду із касаційною скаргою про скасування ухвали суду апеляційної інстанції.

Однак скасування ухвали суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 не може бути вирішено питання про відкриття касаційного провадження, оскільки подано з порушенням вимог статті 392 ЦПК України.

Вимоги щодо форми та змісту касаційної скарги закріплені у статті 392 ЦПК України.

Пунктами 2, 4, 5, 6 частини другої статті 392 ЦПК України передбачено, що в касаційній скарзі повинно бути зазначено реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серія паспорта для фізичних осіб громадян України особи, яка подає касаційну скаргу, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності; рішення (ухвала), що оскаржується; підставу (підстави), на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав); клопотання особи, яка подає скаргу.

З огляду на викладене ОСОБА_1 необхідно зазначити свій реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб громадян України, номери засобів зв`язку та адресу електронної пошти, за наявності.

У порушення пунктів 4 і 6 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі не сформульовано клопотання відносно судового рішення суду, що оскаржується.

Заявник у касаційній скарзі просить скасувати ухвалу Житомирського апеляційного суду від 30 січня 2020 року.

Як вбачається з Єдиного державного реєстру судових рішень Житомирським апеляційним судом було прийнято ухвалу 29 січня 2020 року, проте в касаційній скарзі заявник просить скасувати ухвалу Житомирського апеляційного суду від 30 січня 2020 року та не зазначає, яке саме судове рішення Верховний Суд має прийняти за наслідками розгляду її касаційної скарги.

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно уточнити касаційну скаргу, прохальна частина якої повинна бути сформульована відповідно до положень статті 409 ЦПК України, із зазначенням судових рішень, які вона просить скасувати, а також яке рішення просить ухвалити за результатами розгляду її касаційної скарги.

Відповідно до пункту 5 частини другої статті 389 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено підставу (підстави), на якій (яких)подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 цього Кодексу підстави (підстав).

Також усупереч вимогам пункту 1 частини четвертої статті 392 ЦПК України до касаційної скарги не додано копії скарги та доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи.

Отже, заявнику необхідно надати суду нову редакцію касаційної скарги разом із копіями скарги і доданих до неї матеріалів відповідно до кількості учасників справи, оформлену відповідно до положень статті 392 ЦПК України з урахуванням вимог цієї ухвали.

У порушення вимог пункту 3 частини четвертої статті 392 ЦПК України заявником не надано документів, що підтверджують сплату судового збору.

У прохальній частині клопотання ОСОБА_1 просить звільнити її від сплати судового збору за подання касаційної скарги, обґрунтовуючи його тим, що має скрутне матеріальне становище та здійснює догляд за дитиною до 3-х років. Також здійснює нагляд за дитиною-інвалідом ОСОБА_2 , опікуном якого є чоловік ОСОБА_3 , який також на тимчасових заробітках, так як дитині було проведено оперативне втручання. На лікування дитини пішло чимало коштів, довідки суду надавалися та є в матеріалах справи.

Відповідно статті 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі за таких умов: 1) розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача - фізичної особи за попередній календарний рік; або 2) позивачами є: а) військовослужбовці; б) батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в) одинокі матері (батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину з інвалідністю; г) члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Відповідно до вимог вказаної статті звільнення від сплати судового збору можливе за відповідним клопотанням сторони за наявності зазначених умов.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті нею судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі на час звернення з касаційною скаргою.

ОСОБА_1 не надано жодних доказів на підтвердження скрутного матеріального становища, на які вона посилається у клопотанні. Доводи заявника про те, що довідки (про лікування дитини) надавалися до судів попередніх інстанцій є в матеріалах справи, то суд касаційної інстанції позбавлений можливості дослідити ці обставини самостійно, оскільки питання про відкриття касаційного провадження та витребування справи судом не вирішувалося.

Статтею 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Інтереси справедливого здійснення правосуддя можуть виправдовувати накладення фінансових обмежень на доступ особи до суду. Положення пункту 1 статті 6 Конвенції про виконання зобов`язання забезпечити ефективне право доступу до суду не означає просто відсутність втручання, але й може вимагати вчинення позитивних дій у різноманітних формах з боку держави; не означає воно й беззастережного права на отримання безкоштовної правової допомоги з боку держави у цивільних спорах і так само це положення не означає надання права на безкоштовні провадження у цивільних справах (KREUZ v. POLAND, № 28249/95, § 59, ЄСПЛ, від 19 червня 2001 року).

Підпунктом 9 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що ставка судового збору за подачу фізичною особою касаційної скарги на ухвалу суду складає 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» з 01 січня 2020 року встановлено прожитковий мінімум на одну працездатну особу у розмірі 2 102,00 грн.

Таким чином, ОСОБА_1 необхідно було сплатити за подання касаційної скарги судовий збір у розмірі 420,40 грн (2 102,00 грн х 0,2).

Оскільки наведені доводи не є беззаперечними доказами, які підтверджують скрутний майновий стан ОСОБА_1 та відсутність у неї можливості сплатити судовий збір (у розмірі 420,40 грн), що не дає змоги в повній мірі оцінити її майновий стан, у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору за подання касаційної скарги необхідно відмовити.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському р-ні/Печерс. р-н/22030102, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026007, ККДБ: 22030102 «Судовий збір (Верховний Суд, 055)».

Порядок сплати судового збору визначено статтею 6 Закону України «Про судовий збір». На підтвердження сплати судового збору необхідно суду надати документ, що підтверджує його сплату.

Відповідно до вимог частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 про скасування ухвали суду апеляційної інстанції залишити без руху.

Надати для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настають наслідки, передбачені процесуальним законом.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя І. В. Литвиненко