Справа №345/571/20
Провадження № 2/345/415/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17.03.2020 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі головуючої- судді Кардаш О.І., розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження справу за позовною заявою керівника Калуської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Калуської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на стороні позивача: Управління земельних відносин Калуської міської ради до ОСОБА_1 про стягнення безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки в розмірі орендної плати за землю в сумі 105694, 96 грн., -

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду із вищевказаним позовом посилаючись на те, що Калуською місцевою прокуратурою за результатами опрацювання інформації виконавчого комітету Калуської міської ради встановлено, що ОСОБА_1 не сплачує плату за користування земельною ділянкою, що в свою чергу породжує неможливість забезпечення подальшого соціально-економічного розвитку міста та перешкоджає виконанню покладених на орган місцевого самоврядування завдань і є порушенням інтересів держави у бюджетній та земельній сферах.

Так, на підставі рішення Калуської міської ради від 23.01.2002 № 643 приватному підприємцю ОСОБА_1 було надано в оренду земельну ділянку площею 0,2610 га на АДРЕСА_1 , для розміщення станції технічного обслуговування автомобілів та стоянки автомобілів. Договір оренди земельної ділянки зареєстрований в Калуському міському відділі земельних ресурсів про що вчинено запис від 21.03.2002 № 29/01-22.

Орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку та відповідно до п. 2.2 договору, його укладено до 23.01.2005. Рішенням Калуської міської ради від 21.07.2005 № 764 продовжено термін оренди вказаної земельної ділянки підприємцю ОСОБА_1 на підставі якого 13.12.2005 між Калуською міською радою та відповідачем укладено додаток № 1 до договору оренди землі № 29/01-22 від 21.03.2002. Відповідно до Додатку п.2.2 договору викладено в редакції: Договір пролонговано (поновлено) до 21.07.2008. При цьому, орендна плата продовжує нараховуватися незалежно від того, зареєстрував орендар пролонгацію договору чи ні. Орендна плата нараховується з дати закінчення терміну дії договору № 29/01-22 (перераховується з дати прийняття об`єкта в експлуатацію) і вноситься орендарем в грошовій формі в розмірі 3303,23 грн.

Відповідно до рішення Калуської міської ради від 09.07.2008 № 644 термін оренди ОСОБА_1 земельної ділянки продовжено. На підставі вказаного рішення 15.07.2008 між Калуською міською радою та ФОП ОСОБА_1 укладено додаток № 2 до договору оренди землі № 29/01-22 від 21.03.2002, відповідно до Додатку п.2.2 договору викладено в редакції: Договір пролонговано (поновлено) з 22.07.2008 до 08.07.2011. При цьому, орендна плата продовжує нараховуватися незалежно від того, зареєстрував орендар пролонгацію договору чи ні. Пункт 2.3.1 викладено в редакції: Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить з 01.04.2007 - 275770,24 грн., з 01.01.2008 - 283491,81 грн.

Орендна плата нараховується з дати закінчення терміну дії договору № 29/01-22 і вноситься в грошовій формі в розмірі 5515,40 грн., а з 01.01.2008 в грошовій формі в розмірі 8504,75 грн. в рік.

29.05.2012 ОСОБА_1 звернувся до Калуської міської ради із заявою про поновлення договору оренди земельної ділянки. Рішенням Калуської міської ради від 03.07.2012 № 1301 відповідачу поновлено договір оренди земельної ділянки від 21.03.2002 № 29/01-22 для розміщення станції технічного обслуговування автомобілів та стоянки автомобілів, площею 0,2610 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 терміном до 09.07.2016. Згідно акту приймання-передачі поновленого договору оренди землі ПП ОСОБА_1 24.07.2012 отримав додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки для проведення державної реєстрації. Проте, зазначену додаткову угоду до договору оренди землі в Державному реєстрі земель не зареєстровано.

З 24.07.2012 ОСОБА_1 продовжує використовувати земельну ділянку площею 0,2610 га, яка заходиться в АДРЕСА_1 , як власник нерухомого майна яке на ній розташоване, однак ухиляється від підписання додаткової угоди.

Зазначає, що рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 26.12.2019 з ФОП ОСОБА_1 на користь Калуської міської ради стягнуто безпідставно збережені кошти за використання земельної ділянки в розмірі орендної плати за землю в сумі 444716,51 грн.

Відповідач у даних правовідносинах не є власником або постійним землекористувачем спірної земельної ділянки, а тому не є суб`єктом плати за землю у формі земельного податку, при цьому, єдино можливою формою здійснення плати за землю для нього як землекористувача є орендна плата.

Таким чином, за весь період користування земельною ділянкою необхідно сплачувати орендну плату за землю, а не земельний податок, внаслідок чого безпідставно збережено за рахунок Калуської міської ради кошти, що складають різницю між сумою орендної плати та земельного податку.

Враховуючи ставки орендної плати за землю, згідно розрахунку суми безпідставно збережених коштів за використання земельної ділянки комунальної форми власності на території м. Калуша, здійсненого Калуською міською радою, сума безпідставно збережених коштів складає 105694,96 грн. (сума орендної плати за земельну ділянку, яка мала б бути сплачена землекористувачем за період з 01.05.2019 по 30.12.2019).

Згідно інформації Калуської міської ради за період з 01.05.2019 по 01.01.2020 від ОСОБА_1 кошти за користування земельною ділянкою комунальної власності не надходило.

Незважаючи на наявні порушення, зокрема ненадходження до міського бюджету значних сум коштів від оренди об`єктів комунальної власності територіальної громади міста, Калуською міською радою заходів щодо стягнення наявної суми заборгованості самостійно не вжито, що свідчить про їхню бездіяльність.

Підставою для звернення до суду із позовом є виявлений прокуратурою факт неналежного здійснення своїх повноважень посадовими особами Калуської міської ради, що виражається у бездіяльності та не зверненні до суду для відновлення порушених інтересів держави. По даному факту Калуською місцевою 13.06.2019 зареєстровано кримінальне провадження, за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, внесене до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000024.

Ухилення відповідачем від укладення договору оренди вказаної земельної ділянки протягом тривалого часу свідчать про те, що ОСОБА_1 безпідставно зберіг у себе майно, а саме грошові кошти у формі орендної плати за рахунок Калуської міської ради, оскільки позбавило її права одержати дохід в повному обсязі у виді орендної плати за землю.

З 06.12.2019 ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність та знявся з реєстрації, однак продовжує використовувати земельну ділянку, як власник нерухомого майна (фізична особа), яке на ній розташоване.

Зважаючи на це позивач просить суд винести рішення, яким стягнути з ОСОБА_1 на користь Калуської міської ради безпідставно збережені кошти за використання земельної ділянки в розмірі орендної плати за землю в сумі 105394,96 грн., а також стягнути з відповідача судовий збір в розмірі 2102,96 грн.

24.02.2020 від ОСОБА_1 до суду надійшло клопотання про залишення позовної заяви без розгляду та її повернення. Зокрема, ОСОБА_1 зазначив, що у позивача відсутня процесуальна (цивільна) дієздатність на подання даного позову, а Калуська міська рада покладені на її повноваження здійснювала належним чином.

З приводу даного клопотання суд вважає за необхідне зазначити наступне. Згідно вимог ч. 1 п. 1 ст.257 ЦПК України суд може залишити позовну заяву без розгляду якщо позов подано особою. яка не має цивільної процесуальної дієздатності.

Частиною 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що прокурор здійснює представництво в суді законних інтересів держави у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження, а також у разі відсутності такого органу. Наявність таких обставин обґрунтовується прокурором у порядку, передбаченому частиною четвертою цієї статті.

Тлумачення ч. 3 ст. 23 Закону України «Про прокуратуру» дозволяє зробити висновок, що прокурор може представляти інтереси держави в суді лише у двох випадках: (а) якщо захист цих інтересів не здійснює або неналежним чином здійснює орган державної влади, орган місцевого самоврядування чи інший суб`єкт владних повноважень, до компетенції якого віднесені відповідні повноваження; (б) у разі відсутності такого органу.

Захищати інтереси держави повинні насамперед відповідні суб`єкти владних повноважень, а не прокурор. Щоб інтереси держави не залишилися незахищеними, прокурор виконує субсидіарну роль, замінює в судовому провадженні відповідного суб`єкта владних повноважень, який всупереч вимог закону не здійснює захисту або робить це неналежно. У кожному такому випадку прокурор повинен навести (а суд перевірити) причини, які перешкоджають захисту інтересів держави належним суб`єктом, і які є підставами для звернення прокурора до суду.Вказана правова позиція викладена в постанові Верховного Суду від 24.10.2018 у справі № 304/1196/16-ц.

Прокурор здійснює представництво інтересів громадянина або держави в суді виключно після підтвердження судом підстав для представництва.

Прокурор зобов`язаний попередньо, до звернення до суду, повідомити про це громадянина та його законного представника або відповідного суб`єкта владних повноважень. У разі підтвердження судом наявності підстав для представництва прокурор користується процесуальними повноваженнями відповідної сторони процесу. Наявність підстав для представництва може бути оскаржена громадянином чи її законним представником або суб`єктом владних повноважень. В даному випадку дане повідомлення в матеріалах справи наявне(а.с. 57).

Відповідно до ст. 69 Бюджетного кодексу України орендна плата за користування земельними ділянками належить до доходів загального фонду місцевих бюджетів. Таким чином, порушення інтересів держави полягає у недоотриманні коштів в бюджет органу місцевого самоврядування.Тривале невжиття заходів позовного характеру, направлених на забезпечення використання земельних ділянок відповідно до вимог чинного законодавства, як основного багатства, що перебуває під особливою охороною держави, недопущення неправомірного використання земельних ділянок та набуття прав на них обумовлює необхідність захисту інтересів держави прокурором.

Встановлено, що Калуській міській раді було відомо про порушення умов договору оренди землі від 21.03.2002, укладеного між Калуською міською радою та ОСОБА_1 , проте, з метою захисту своїх майнових прав та інтересів її представник до суду не звертався та належним чином не реалізував свої вимоги щодо стягнення з відповідача суми коштів за оренду землі.

Підставою для звернення до суду із позовом є виявлений прокуратурою факт неналежного здійснення своїх повноважень посадовими особами Калуської міської ради. По даному факту Калуською місцевою прокуратурою 13.06.2019 зареєстроване кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 367 КК України, внесене до ЄРДР за №0000024.

З урахуванням викладеного підстав для залишення позовної заяви без розгляду у зв`язку з відсутністю у позивача цивільної процесуальної дієздатності немає, а тому у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про залишення позовної заяви без розгляду слід відмовити, а справа розглядається судом по суті.

Окрім цього, від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позов згідно якого він позов не визнає, а в його задоволенні просить відмовити. Зазначає, що дана справа не підсудна Калуському міськрайонному суду Івано-Франківської області. Вказує, що Калуська міська рада створила для нього умови за яких він не міг отримати право установчі документи та правомірно користуватися спірною земельною ділянкою, вважає, що шкоду заподіяно не з його вини. При цьому, на частину орендованої ним земельної ділянки існує сервітут, а тому подані розрахунки не відповідають дійсності.

Дослідивши обставини справи та перевіривши наявні у справі докази суд дійшов наступних висновків.

Згідно вимог ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановлено, що на підставі рішення Калуської міської ради від 23.01.2002 № 643 «Про вилучення земельних ділянок, затвердження проектів відведення і надання земельних ділянок в оренду» із землекористування Калуського промкомбінату, за його згодою, вилучено земельну ділянку площею 0,2610 га по АДРЕСА_1 та зараховано її в землі запасу. Вказану земельну ділянку надано в оренду підприємцю ОСОБА_1 на три роки (а.с. 18).

Як наслідок, 18.03.2002 між Калуською міською радою та ОСОБА_1 укладено договір оренди земельної ділянки, який зареєстрований в Калуському міському відділі земельних ресурсів Держкомзему України про що в книзі записів державної реєстрації договорів оренди землі вчинено запис від 21.03.2002 № 29/01-22 (а.с. 19-20).

Відповідно до умов даного договору та акту про передачу земельної ділянки в натурі, орендар прийняв у строкове платне користування земельну ділянку (кадастровий номер :17:004:0001), розміром 0,2610 га. Відповідно до п. 2.2 договору, його укладено до 23.01.2005. По закінченню терміну договору орендар має переважне право на поновлення договору на новий строк. У цьому разі зацікавлена сторона повинна повідомити письмово другу сторону про бажання щодо продовження дії Договору на новий термін не пізніше, ніж за два місяці до його закінчення. Відповідно до п. 2.3.1 договору плата за оренду землі вноситься орендарем в грошовій формі щомісячно наперед згідно нормативної грошової оцінки земель затвердженої рішенням міської ради від 31.10.2000 № 375 «Про затвердження матеріалів грошової оцінки земель міста Калуша». Плата за оренду землі в рік становить 2475,86 грн. В разі зміни в чинному законодавстві ставки земельного податку, орендна плата за землю проводиться орендарем згідно п. 2.3.1 даного договору за новою ставкою орендної плати, затвердженою рішенням Калуської міської ради.

При цьому, рішенням Калуської міської ради від 31.10.2000 № 375 затверджено матеріали грошової оцінки земель території міської ради, встановлено, що земельний податок нараховується з 01.01.2001 (а.с. 21).

В подальшому, рішенням Калуської міської ради від 21.07.2005 № 764 термін оренди вищезгаданої земельної ділянки підприємцю ОСОБА_1 продовжено (а.с. 22).

На підставі вказаного рішення 13.12.2005 між Калуською міською радою та ОСОБА_1 укладено додаток № 1 до договору оренди землі № 29/01-22 від 21.03.2002, відповідно до п.2.2 якого: договір пролонговано (поновлено) до 21.07.2008. Після закінчення строку договору Орендар має переважне право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. У випадку, коли Орендар не повідомляє письмово Орендодавця про намір продовжити термін дії договору, але продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, та за відсутності письмових заперечень Орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору, такий договір пролонговується (поновлюється) на такий самий строк та на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Орендна плата продовжує нараховуватися незалежно від того, зареєстрував орендар пролонгацію договору чи ні.

Пункт 2.3 викладено в редакції: орендна плата нараховується з дати закінчення терміну дії договору № 29/01-22 (перераховується з дати прийняття об`єкта в експлуатацію) і вноситься Орендарем в грошовій формі в розмірі 3303,23 грн. (а.с. 23).

Відповідно до рішення Калуської міської ради від 09.07.2008 № 644 «Про продовження терміну оренди земельних ділянок» термін оренди земельної ділянки по АДРЕСА_1 площею 0,2610 га ОСОБА_1 продовжено (а.с. 24), а на його підставі 15.07.2008 між Калуською міською радою та ОСОБА_1 укладено додаток № 2 до договору оренди землі № 29/01-22 від 21.03.2002, який зареєстрований в Калуському міському відділі Івано-Франківської регіональної філії державного підприємства «Центр державного земельного кадастру при Держкомземі України по земельних ресурсах», про що у Державному реєстрі вчинено запис від 20.08.2008 № 20 (а.с. 25).

Зокрнма, відповідно до п.2.2 додатку договір пролонговано (поновлено) з 22.07.2008 до 08.07.2011. Після закінчення строку цьому разі орендар повинен не пізніше ніж за два місяці до закінчення строку дії договору повідомити письмово орендодавця про намір продовжити його дію. У випадку, коли орендар не повідомляє письмово орендодавця про намір продовжити термін дії договору, але продовжує користуватись земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди, та за відсутності письмових заперечень орендодавця протягом одного місяця після закінчення строку договору, такий договір пролонговується (поновлюється) на такий самий строк та на тих самих умовах, які були передбачені договором.

Орендна плата продовжує нараховуватися незалежно від того, зареєстрував орендар пролонгацію договору чи ні.

Пункт 2.3.1 викладено в редакції: Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить з 01.04.2007 - 275770,24 грн., з 01.01.2008 - 283491,81 грн.

Орендна плата нараховується з дати закінчення терміну дії договору № 29/01-22 і вноситься в грошовій формі в розмірі 5515,40 грн., а з 01.01.2008 в грошовій формі в розмірі 8504,75 грн. в рік.

Згідно витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 29.06.2011 № 205, орендована ОСОБА_1 земля використовувалася для розміщення станції технічного обслуговування автомобілів та стоянки автомобілів (а.с. 26).

28.05.2012 приватний підприємець ОСОБА_1 звернувся до Калуської міської ради із заявою про продовження йому терміну оренди земельної ділянки (а.с. 28), яку міською радою задоволено та рішенням Калуської міської ради від 03.07.2012 № 1301 «Про поновлення договору оренди земельної ділянки п-цю ОСОБА_1 » приватному підприємцю ОСОБА_1 з 09.07.2011 поновлено договір оренди земельної ділянки для розміщення станції технічного обслуговування автомобілів та стоянки автомобілів, площею 0,2610 га, яка знаходиться по АДРЕСА_1 терміном до 09.07.2016 (а.с. 29).

Згідно акту приймання-передавання поновленого договору оренди землі по місті Калуші для державної реєстрації (а.с. 30) ОСОБА_1 24.07.2012 отримав додаткову угоду до договору оренди земельної ділянки для проведення державної реєстрації. Проте, зазначену додаткову угоду до договору оренди землі в Державному реєстрі земель зареєстровано не було.

24.06.2015 Калуською міською радою прийнято рішення № 3138 «Про порядок розрахунку орендної плати за земельні ділянки у м. Калуші» (а.с. 31), яким затверджено положення про порядок розрахунку орендної плати за землю на території міста Калуша (а.с. 31).

Позивач зазначає, що з 24.07.2012 ОСОБА_1 продовжує використовувати земельну ділянку площею 0,2610 га, яка заходиться в АДРЕСА_1 , як власник нерухомого майна яке на ній розташоване (05.08.2007 в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та Реєстрі прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта внесено запис про реєстрацію майна, реєстраційний номер майна 19810123), однак ухиляється від підписання додаткової угоди.

При цьому, відповідач дану інформацію не спростовує.

Факт використання земельної ділянки без правовстановлюючих документів впродовж 2014-2016 років зафіксовано в акті обстеження земельної ділянки, проведеного 14.11.2016 комісією Калуської міської ради з визначення та відшкодування територіальній громаді м. Калуша збитків, заподіяних внаслідок використання земельних ділянок комунальної власності з порушенням законодавства. За результатами роботи комісії складено акт № 19 від 14.11.2016 (а.с. 33). В ході обстеження також встановлено що на земельній ділянці площею 0,2610 га за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :17:004:0001 знаходяться нежитлові приміщення. Вказаний акт затверджено рішенням виконавчого комітету Калуської міської ради від 20.12.2016 № 264 «Про затвердження актів комісії з відшкодування Калуській міській раді збитків, завданих користуванням земельними ділянками комунальної власності територіальної громади міста Калуша без правовстановлюючих документів» (а.с. 34-35).

Суб`єктами земельних відносин є: громадяни, юридичні особи, органи місцевого самоврядування й органи державної влади (ч. 2 ст. 2 ЗК України).

Земельні ділянки можуть передаватися в оренду, зокрема, громадянам та юридичним особам України (ч. 2 ст. 93 ЗК України).

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, громадянам, юридичним особам, визначеним частинами другою, третьою статті 134 цього Кодексу, здійснюється в порядку, встановленому статтею 123 цього Кодексу (ч. 3 ст. 124 ЗК України).

Згідно зі ст. 80 Земельного кодексу України суб`єктами права на землі комунальної власності є територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, незалежно від того, зареєстрована земельна ділянка за територіальною громадою чи ні.

За змістом статей 122,123,124 Земельного кодексу України селищні міські ради передають земельні ділянки у власність або користування із земель комунальної власності відповідних територіальних громад для всіх потреб. Надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Передання в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органів місцевого самоврядування, згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Статтею 206 Земельного кодексу України встановлено, що використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

У разі надання земельної ділянки в оренду укладається договір оренди земельної ділянки, яким за положеннями ч. 1 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» визначається орендна плата за землю як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Відповідно до п. 2 ч. 2 ст. 22 Цивільного кодексу України збитками є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Згідно з ч. 2 ст. 152 Земельного кодексу України власник земельної ділянки може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов`язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків. При цьому згідно з пунктом "д" ч. 1ї ст. 156 Земельного кодексу України власникам землі відшкодовуються збитки, заподіяні внаслідок неодержання доходів за час тимчасового невикористання земельної ділянки.

За змістом вказаних приписів Цивільного та Земельного кодексів України відшкодування шкоди (збитків) є заходом відповідальності, зокрема, за завдану шкоду майну чи за порушення прав власника земельної ділянки.

Шкода, завдана майну юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала відповідно до ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України. Підставою для відшкодування є наявність таких елементів складу цивільного правопорушення, як: шкода; протиправна поведінка її заподіювача; причинний зв`язок між шкодою та протиправною поведінкою заподіювача; вина. За відсутності хоча б одного із цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає. Особа, яка завдала шкоду, звільняється від обов`язку її відшкодовувати, якщо доведе, що шкоди заподіяно не з її вини (частина друга статті 1166 Цивільного кодексу України).

Водночас предметом регулювання глави 83 Цивільного кодексу Україниє відносини, що виникають у зв`язку з безпідставним отриманням чи збереженням майна і не врегульовані спеціальними інститутами цивільного права.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення глави 83 ЦК України застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Кондикційні зобов`язання виникають за наявності одночасно таких умов: набуття чи збереження майна однією особою (набувачем) за рахунок іншої (потерпілого); набуття чи збереження майна відбулося за відсутності правової підстави або підстава, на якій майно набувалося, згодом відпала.

У разі виникнення спору стосовно набуття майна або його збереження без достатніх правових підстав договірний характер спірних правовідносин унеможливлює застосування до них судом положень глави 83 Цивільного кодексу України.

За змістом приписів глав 82 і 83 Цивільного кодексу України для деліктних зобов`язань, які виникають із заподіяння шкоди майну, характерним є, зокрема, зменшення майна потерпілого, а для кондикційних - приріст майна в набувача без достатніх правових підстав. Вина заподіювача шкоди є обов`язковим елементом настання відповідальності в деліктних зобов`язаннях. Натомість для кондикційних зобов`язань вина не має значення, оскільки важливим є факт неправомірного набуття (збереження) майна однією особою за рахунок іншої.

Таким чином, обов`язок набувача повернути потерпілому безпідставно набуте (збережене) майно чи відшкодувати його вартість не є заходом відповідальності, оскільки набувач зобов`язується повернути тільки майно, яке безпідставно набув (зберігав), або вартість цього майна.

За змістом Земельного кодексу України право користування земельною ділянкою комунальної власності реалізується, зокрема, через право оренди.

При цьому згідно зі ст. 125 Земельного кодексу України право оренди земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цього права.

До моменту оформлення власником об`єкта нерухомого майна права оренди земельної ділянки, на якій розташований цей об`єкт, відносини з фактичного користування земельною ділянкою без укладеного договору оренди та недоотримання її власником доходів у вигляді орендної плати є за своїм змістом кондикційними.

Аналогічний правовий висновок викладено в ряді постановах Великої Палати Верховного Суду.

Відповідно до ст. 1214 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе без достатньої правової підстави, зобов`язана відшкодувати всі доходи, які вона одержала або могла одержати від цього майна.

Фактичний користувач земельної ділянки - ОСОБА_1 , який без достатньої правової підстави за рахунок власника цієї ділянки зберіг у себе кошти, які мав заплатити за користування нею, зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі частини першої статті 1212 ЦК України.

З урахуванням вимог чинного законодавства України саме на землекористувача покладається обов`язок вчинення певних дій з виготовлення та погодження технічної документації із землеустрою і подальшого звернення до уповноваженого органу - територіального органу Держземагентства із заявою про державну реєстрацію земельної ділянки, після чого їй присвоюється кадастровий номер (який є істотною умовою договору оренди землі).

Судом встановлено, що відповідач користувалися земельною ділянкою, за відсутності оформленого відповідно до вимог чинного законодавства права користування цією земельною ділянкою, не сплачуючи орендну плату.

За період з 01.05.2019 по 30.12.2019 ОСОБА_1 використовує земельну ділянку на якій розміщено його нерухоме майно та за користування земельною ділянкою грошові кошти не сплачує, у зв`язку з чим до міського бюджету не надійшла значна сума коштів, що в свою чергу породжує неможливість забезпечення подальшого соціально-економічного розвитку міста та перешкоджає виконанню покладених на орган місцевого самоврядування завдань і є порушенням інтересів держави у бюджетній та земельній сферах.

Отже, відповідач ОСОБА_1 без достатньої правової підстави за рахунок держави в особі Калуської міської ради, яка є власником земельної ділянки, зберіг у себе кошти, які мав сплатити за користування нею, тобто орендну плату, тому зобов`язаний повернути ці кошти власнику земельної ділянки на підставі ч. 1 стю 1212 Цивільного кодексу України.

Калуською міською радою проведено розрахунок суми боргу за користування землею, відповідно до якого сума безпідставно збережених коштів ОСОБА_1 за використання земельної ділянки за адресою по АДРЕСА_1 за період з 01.05.2019 по 31.12.2019 становить 105694,96 грн. (а.с. 46)

Відповідач з таким розрахунком не погодився, а тому суд перевірив наданий розрахунок та вважає правомірним нарахування до стягнення з відповідача плати за фактичне користування земельною ділянкою.

Так, ставка орендної плати з 01.05.2019 до 30.12.2019 складає 4,5% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки (рішення Калуської міської ради від 24.06.2015 № 3138 «Про порядок розрахунку орендної плати за землю на території міста Калуша»). Нормативна грошова оцінка земельної ділянки (кадастровий номер :17:004:0001) за період з 01.05.2019 по 30.12.2019 становила 3523165,20 грн. (рішення Калуської міської ради від 14.07.2014 № 2577 «Про нормативну грошову оцінку земель міста Калуша»).

Таким чином, враховуючи вищенаведене, сума безпідставно збережених коштів складає 105694,96 грн.

Крім того, судом враховано, що саме на землекористувача покладається обов`язок вчинення певних дій, спрямованих на оформлення правовстановлюючих документів на земельну ділянку, то невиконання вказаного обов`язку є підставою для стягнення з землекористувача збитків у вигляді упущеної вигоди (неодержаної плати за землю).

Згідно інформації Калуської міської ради від 13.01.2020 № 04-12/15 за період з 01.05.2019 по 01.01.2020 від ОСОБА_1 кошти за користування земельною ділянкою комунальної власності не надходило (а.с. 45).

Суд не заперечує той факт, що з 06.12.2019 ОСОБА_1 припинив підприємницьку діяльність та знявся з реєстрації, однак продовжує використовувати земельну ділянку, як власник нерухомого майна (фізична особа), яке на ній розташоване.

Як наслідок, не зважаючи на твердження відповідача, розгляд даного спору відноситься до юрисдикції цивільних судів, оскільки згідно вимог ч. 1 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства, а згідно з ч. 1 ст. 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Відповідно до ст. 206 Земельного кодексуУкраїни використання землі в Україні є платним. Об`єктом плати за землю є земельна ділянка. Плата за землю справляється відповідно до закону.

Статтею 14 Податкового кодексу України визначено, що плата за землю - це обов`язковий платіж у складі податку на майно, що справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності.

У зобов`язанні з безпідставного набуття, збереження майна підлягають доведенню: а) факт набуття або збереження майна за рахунок іншої особи, б) відсутність для цього підстав, встановлених договором, законом або іншими правовими актами, в) вартість безпідставного збагачення.

Відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином.

Таким чином, відповідач, не сплачуючи орендну плату за користування земельною ділянкою за відсутності укладеного договору, збільшили вартість власного майна, а потерпілий втрачає належне йому майно (кошти від орендної плати), тобто відбувається факт безпідставного збереження саме орендної плати відповідачем за рахунок власника земельної діялнки.

Обов`язок сплатити суму безпідставного збагачення виникає в силу самого факту такого збагачення і не залежить від того чи стало воно результатом поведінки набувача чи потерпілого або третіх осіб, або сталось поза волею останніх. При цьому має значення лише сам об`єктивний результат: наявність безпідставного збагачення.

У справі, що розглядається, судом встановлено, що відповідач, користується спірною земельною ділянкою не будучи її власником. Єдиною формою здійснення оплати за користування спірною земельною ділянкою для відповідачів є орендна плата.

Частиною 14.1.136 ст.14 Податкового кодексу України передбачено, що орендна плата за земельні ділянки комунальної власності це обов`язковий платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

При цьому, відповідач належні дії, спрямовані на оформлення права власності або права на постійне землекористування вказаною ділянкою не вчинив.

Окрім даного, згідно ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

При винесенні даного рішення, суд враховує і той факт, що рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 26.12.2019 стягнуто з ФОП ОСОБА_1 на користь Калуської міської ради безпідставно збережені кошти за використання земельної ділянки в розмірі орендної плати за землю в сумі 444716,51 грн. (а.с. 36-42).

Заперечення відповідача про те, що участь прокурора в даній справі не обґрунтована - не приймається судом до уваги, оскільки позиція суду з цього приводу викладена при розгляді заяви відповідача про залишення позову без розгляду.

Посилання відповідача на те, що дії Калуської міської ради ставили його в ситуацію, при якій у нього були відсутні правові підстави для користування землею і унеможливлювало її використання - є голослівними та не підтверджені жодними доказами. Крім цього, пояснення відповідача про існування сервітуту на частину спірної земельної ділянки, якою він користується, суд до уваги не бере, оскільки згідно договору оренди та похідних документів, приватному підприємцю ОСОБА_1 було надано в оренду земельну ділянку площею 0,2610 га на АДРЕСА_1 надала вказану земельну ділянку із площею 0,2610, а ОСОБА_1 прийняв у строкове, платне володіння і користування дану земельну ділянку згідно з її планом.

У відповідності зі ст.141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати, а тому з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачені витрати по оплаті судового збору у розмірі 2102, 96 гривень.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 141, 257, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Калуської міської ради безпідставно збережені кошти за використання земельної ділянки в розмірі орендної плати за землю в сумі 105394,96 грн. (одержувач: Калуське УК (м.Калуш), , МФО 899998, БАНК: Казначейство України (ЕАП), р/р UA0009614, призначення платежу 18010600).

Стягнути з ОСОБА_1 судовий збір в розмірі 2102,96 грн. (отримувач: прокуратура Івано-Франківської області, ; рахунок (ІВАN) UA0003924 в Державній казначейській службі України, м. Київ, МФО 820172).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Учасник справи, якому рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя :