Номер провадження: 22-ц/813/5833/20
Головуючий у першій інстанції Домусчі Л. В.
Доповідач Сегеда С. М.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

головуючого Сегеди С.М.,

суддів: Гірняк Л.А.,

Цюри Т.В.,

за участю:

секретаря Ющак А.Ю.

представника ОСОБА_1 адвоката Склярової Л.Ю.,

представника ОСОБА_2 адвоката Васильєвої Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 29 січня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження та залишення заяви про призначення опікуна без розгляду у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, ОСОБА_1 , про призначення опікуна,

встановив:

07.05.2018 року ОСОБА_2 звернулася до Київського районного суду м. Одеси із заявою в порядку окремого провадження про призначення її опікуном над малолітнім братом ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зацікавлена особа: Приморська районна адміністрація Одеської міської ради(далі Приморська РА ОМР).

20.09.2018 року ОСОБА_2 уточнила свої позовні вимоги, та крім вимог, зазначених вище, також просила суд зобов`язати Орган опіки та піклування Приморської РА ОМР та Службу у справах дітей ОМР вилучити малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із родини ОСОБА_4 та передати його ОСОБА_2 (а.с.25-27).

Однак, в подальшому ОСОБА_2 відмовилась від позовних вимог щодо зобов`язання Органу опіки та піклування Приморської РА ОМР та Службу у справах дітей ОМР вилучити малолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , із родини ОСОБА_4 та передати його ОСОБА_2 , оскільки вказані вимоги виконані в добровільному порядку і малолітній ОСОБА_3 став проживати з ОСОБА_2 , де проживає по теперішній час.

В свою чергу, 21.09.2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про залучення його до участі у справі, посилаючись на те, що він є зацікавленою особою, який також бажає встановити опіку над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який являється його братом, у них спільний батько. Пояснював, що він звертався до Органу опіки та піклування Приморської РА ОМР та до Приморського районного суду м. Одеси із заявами про призначення його опікуном над малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.33-34).

Протокольною ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 24.09.2018 року залучено ОСОБА_1 до участі у справі в якості заінтересованої особи (а.с.71).

В обґрунтування заяви ОСОБА_2 зазначила, що вона є рідною сестрою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який є інвалідом дитинства з діагнозом: хвороба ОСОБА_5 . ІНФОРМАЦІЯ_2 померла їх мати ОСОБА_6 . Батько ОСОБА_3 за рішенням суду в 2011 році позбавлений батьківських прав.

У зв`язку з цим, на даний час її брат має статус дитини позбавленої батьківського піклування. Наказом служби у справах дітей ОМР від 07.06.2018 року № 84 ОСОБА_3 тимчасово був влаштований до родини ОСОБА_4 .

Відповідно до висновку Служби у справах дітей від 27.07.2018 року, Опікунської ради Приморської РА ОМР від 13.09.2018 року, Висновку Органу опіки та піклування Приморської РА ОМР від 18.09.2018 року погоджено за доцільне визнати ОСОБА_2 опікуном над ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.28-32).

Разом з тим, не погоджуючись із ухвалою Київського районного суду м. Одеси від 17.09.2018 року про відкриття провадження у справі, 24.09.2018 року ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу та передати справу до Приморського районного суду м. Одеси для розгляду заяви, згідно встановленої підсудності справ (а.с.81-84).

Постановою Одеського апеляційного суду від 21.05.2019 року ухвалу Київського районного суду м. Одеси від 17.09.2018 року про відкриття провадження у справі було скасовано та справу передано до Приморського районного суду м. Одеси для вирішення питання про відкриття провадження у справі (а.с.135-136).

Матеріали цивільної справи надійшли до Приморського районного суду м. Одеси 30 травня 2019 року та були передані судді Домусчі Л.В. 31 травня 2019 року.

Ухвалою суду від 10.06.2019 року справа була прийнята до провадження судді та призначена до розгляду на 02.07.2019 року.

Ухвалою суду від 02.07.2019 року за клопотанням представника органу опіки та піклування Приморської РА ОМР провадження у справі було зупинено до набрання законної сили рішенням по цивільній справі №522/18317/18 за позовом ОСОБА_1 до Приморської РА ОМР як органу опіки та піклування про визнання незаконним та скасування висновку органу опіки та піклування (а.с.161-162).

27.12.2019 року до суду надійшло клопотання ОСОБА_2 , згідно якого вона просила поновити провадження у справі з посиланням на те, що 27.12.2019 року набрало законної сили рішення по справі №522/18317/18, яким у позові ОСОБА_1 було відмовлено.

Ухвалою суду від 09.01.2020 року провадження у справі поновлено та призначено до розгляду на 29.01.2020 року (а.с.172).

29.01.2020 року від представника зацікавленої особи ОСОБА_1 адвоката Склярової Л.Ю. до суду надійшло клопотання про закриття провадження у справі з підстав п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, з посиланням на те, що у справі відсутній предмет спору та в порядку окремого провадження не передбачено розгляд справи щодо призначення опікуна малолітній дитині чи піклувальника неповнолітній дитині, яка має статус позбавленої батьківського піклування. Вважає, що дане питання має вирішуватись органом місцевого самоврядування, тобто в позасудовому порядку (а.с.182-183).

Ухвалою Приморського районного суду м.Одеси від 29 січня 2020 року у задоволенні клопотання зацікавленої особи ОСОБА_1 , заявленого його представником адвокатом Склярової Л.Ю. про закриття провадження у справі з підстав п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України відмовлено.

Заяву ОСОБА_2 , зацікавлені особи: Приморська РА ОМР, ОСОБА_1 , про призначення опікуна - залишено без розгляду (а.с.190-191).

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 ставить питання про скасування ухвали Приморського районного суду м.Одеси від 29 січня 2020 року, постановлення нової - про закриття провадження на підставі п. 2 ч. 1 ст. 255 ЦПК України, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

Перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали суду, заслухавши доповідача, доводи апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку про необхідність задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, від представника зацікавленої особи ОСОБА_1 адвоката Склярової Л.Ю. 29.01.2020 року було подано клопотання про закриття провадження у справі з підстав п.2 ч.1 ст. 255 ЦПК України, з посиланням на те, що у справі відсутній предмет спору та в порядку окремого провадження не передбачено розгляд справи щодо призначення опікуна малолітній дитині чи піклувальника неповнолітній дитині, яка має статус позбавленої батьківського піклування.

Заявник клопотання також вказала, що дане питання має вирішуватись органом місцевого самоврядування в позасудовому порядку, оскільки заявником не ставиться питання про визнання дитини недієздатною, а отже питання щодо призначення опіки або піклування має вирішуватись органом місцевого самоврядування та розгляд даної справи у порядку окремого провадження не передбачено.

Заявниця та її представник заперечували проти закриття провадження у справі, посилаючись на довготривалий строк її розгляду, а також на те, що органом опіки та піклування надано висновок щодо можливості призначення опікуна. Заявниця також заперечувала проти закриття провадження у справі, посилаючись на те, що мати дитини ще за свого життя написала відповідну заяву в опіку, згідно якої виявила бажання, щоб у подальшому піклуванням дитиною займалась саме вона, ОСОБА_2 .

Представник Приморської РА ОМР у судовому засіданні підтвердила наявність їх висновку щодо доцільності призначення ОСОБА_2 опікуном над малолітнім ОСОБА_3 . Разом з тим, питання щодо клопотання про закриття провадження у справі залишила на розсуд суду.

Відмовляючи у закритті провадження у справі та залишаючи заяву ОСОБА_2 без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що в даному випадку підстав для закриття провадження у справі немає, проте, враховуючи, що між сторонами виник спір, він має бути розглянутий в позовному проваджені.

При цьому суд вказав, що відповідно до ч. 3 ст. 243 СК України опіка, піклування над дитиною встановлюється органом опіки та піклування, а також судом у випадках, передбачених Цивільним кодексом України.

Згідно ч. 1 ст. 63 ЦК України передбачено, що опікуна або піклувальника призначає Орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 60 ЦК України суд встановлює опіку над малолітньою особою, якщо при розгляді справи буде встановлено, що вона позбавлена батьківського піклування, і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Також суд першої інстанції обгрунтовано зазначив, що згідно зі ст. 5 Закону України «Про охорону дитинства» місцеві органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування відповідно до їх компетенції, визначеної законом, забезпечують серед іншого вирішення питань щодо встановлення опіки і піклування, створення інших передбачених законодавством умов для виховання дітей, які внаслідок смерті батьків, позбавлення батьків батьківських прав, хвороби батьків чи з інших причин залишилися без батьківського піклування, а також для захисту особистих і майнових прав та інтересів дітей.

Тобто суд першої інстанції дійшов правильного і обгрунтованого висновку про те, що судова процедура встановлення опіки над малолітньою особою, піклування над неповнолітньою особою є можливою лише у тих випадках, коли підставою для встановлення над дитиною опіки, піклування є справа, яка знаходиться у провадженні суду і у процесі розгляду якої стало відомо про те, що дитина залишилася без батьківського піклування (наприклад, при розгляді судом справи про позбавлення батьків батьківських прав чи про визнання їх безвісно відсутніми). У таких випадках встановлення опіки здійснюється у тому самому провадженні, в якому розглядається така справа.

У всіх інших випадках опіка, піклування над дитиною встановлюються органами опіки та піклування.

Суд правильно вказав, що законом визначено особу, яка має право звертатися до суду з поданням про встановлення опіки, піклування та призначення опікуна, піклувальника над неповнолітньою особою, які позбавлені батьківського піклування.

Цією особою є Орган опіки та піклування.

Таким чином, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що в даному випадку питання щодо встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_3 , який на даний час вже є неповнолітнім, а тому мова може йти про встановлення над ним піклування, має встановлюватись Органом опіки і піклування в позасудовому порядку.

Проте, суд безпідставно відмовив в задоволенні клопотання про закриття провадження у справі, залишивши заяву ОСОБА_2 про встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_3 без розгляду, з посиланням на те, що в даному випадку мається спір про право.

Так, постановляючи оскаржувану ухвалу, суд вказав, що відповідно до вимог ч. 1 ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Окреме провадження - це один з трьох видів проваджень у суді першої інстанції, де розглядається визначене судом коло справ, загальною рисою яких є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану.

Відповідно до ч.6 ст. 294 ЦПК України якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження виникає спір про право, який вирішується в порядку позовного провадження, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює заінтересованим особам, що вони мають право подати позов на загальних підставах.

Разом з тим, суд першої інстанції не вказав, про яке право мається спір. Зазначаючи, що в даному випадку мається спір між ОСОБА_2 і ОСОБА_1 з приводу встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_3 , судом не було враховано, що відповідно до чинного законодавства, дане питання має бути вирішено Органом опіки і піклування, оскільки питання про визнання ОСОБА_3 недієздатним, по даній справі перед судом не ставилось.

Тобто, залишаючи заяву ОСОБА_2 без розгляду, суд таким чином надав їй право звернутись до суду з позовом про встановлення опіки над малолітнім (в даний час неповнолітнім) ОСОБА_3 , в той час як дане питання має бути вирішено Органом опіки і піклування, а не судом.

Колегія суддів зазначає, що питання про призначення опікуна малолітньому ОСОБА_7 було вирішено Органом опіки і піклування, про що мається відповідний Висновок від 18.09.2018 року (а.с.30-32, 63-65).

Більше того, рішенням Приморського районного суду м. Одеси від 25.11.2019 року було відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову про визнання вказаного Висновку незаконним і його скасування (а.с.177-179).

Між тим, як вбачається з матеріалів справи, у провадженні Приморського районного суду м. Одеси перебуває цивільна справа за №522/1929/20 за заявою ОСОБА_8 , за участю заінтересованих осіб: Приморської РА ОМР, ОСОБА_2 , про визнання ОСОБА_3 недієздатним, а також про встановлення опіки над малолітнім ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , і призначення йому опікуна (а.с.235).

Зазначені обставини свідчать про те, що на даний час в судовому порядку розглядається питання про визнання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , недієздатним, а також про встановлення опіки над ним і призначення малолітньому ОСОБА_3 опікуна, в якому також приймає участь ОСОБА_2 .

Згідно ч.ч. 1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Колегія суддів зазначає, що заявник апеляційної скарги надав суду достатні, належні і допустимі докази існування обставин, на які він посилається як на підставу своїх заперечень проти оскаржуваної ухвали суду та доводів апеляційної скарги.

Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає судові рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції.

За змістом ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржувана ухвала не відповідає зазначеним вимогам, доводи апеляційної скарги її повністю спростовують, оскільки ухвалу у справі постановлено не у відповідності до вимог процесуального права, у зв`язку з чим апеляційну скаргу слід задовольнити, оскаржувану ухвалу суду про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження та залишення заяви про призначення опікуна без розгляду, скасувати та прийняти ухвалу, якою провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи Приморська РА ОМР, ОСОБА_1 , про призначення опікуна, закрити.

У відповідності до вимог, передбачених ст. 141 ЦПК України колегія суддів також вважає за необхідне стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 420,40 грн.

Керуючись ст. 141, п.2, ч. 1 ст. 255, ч.1 ст. 377, 368, ст.ст. 381, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Приморського районного суду м.Одеси від 29 січня 2020 року про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження та залишення заяви про призначення опікуна без розгляду, скасувати.

Прийняти ухвалу, якою провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_2 , заінтересовані особи Приморська районна адміністрація Одеської міської ради, ОСОБА_1 , про призначення опікуна, закрити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір у сумі 420,40 грн. (чотириста двадцять гривень 40 копійок).

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції України протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 05.10.2020 року

Судді Одеського апеляційного суду: С.М. Сегеда

Л.А. Гірняк

Т.В. Цюра