Справа № 234/7172/20
Провадження № 2/234/2349/20
31 серпня 2020 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області в складі:
головуючого судді Кравченко О.Ю.,
за участі секретаря судового засідання Малушка С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Краматорська цивільну справу за позовом ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за договором позики.
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:
ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 звернувся до Краматорського міського суду Донецької області з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за договором позики
В обґрунтування позову позивач зазначив, що між ним та відповідачем було укладено договір позики у формі розписки від 20.05.2018 року на суму 9500,00 грн., зі строком повернення вказаної суми позики до 25.07.2018 року. Факт передання грошових коштів підтверджується розпискою від 20.05.2015, складеною у присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 . Однак, відповідач лише частково виконав взяті на себе зобов`язання за вказаним договором позики та повернула лише 5700,00 грн. Позивач неодноразово звертався по телефону до відповідача із вимогою повернути залишок боргу, але станом на 04.05.2020 неповернутою залишаються сума позики у розмірі 3800,00 грн. Також на підставі ст.625 ЦПК України, за весь час прострочення оплати відповідач повинен сплатити позивачу 417,53 грн. інфляційних втрат та 203,01 грн. 3% річних. Просить суд стягнути з відповідача суму позики з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення у розмірі 4217,53 грн., 3% річних від простроченої суми у розмірі 203,01 грн., сплачену суму судового збору у розмірі 840,80 грн., витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2500,00 грн.
Ухвалою від 15.05.2020 року Краматорським міським судом прийнято позовну заяву ОСОБА_1 до розгляду, відкрито провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні.
Позивач та представник позивача були належним чином повідомлені про дату час і місце судового засідання, проте в судове засідання не з`явилися, представник позивача надав заяву про розгляд за їх відсутність та просив вимоги в повному обсязі задовольнити, не заперечував проти заочного розгляду справи.
Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилася, про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, судовим повістками з повідомленням, а також повідомлена через оголошення на офіційному веб сайті судової влади України, про причини неявки суду не повідомила. Відзив на позовну заяву не надійшов.
Оскільки відповідачем не було надано відзиву на позов, тому суд приймає до уваги лише надані докази позивачем.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі ст. 280 ЦПК України суд вважає за можливе розглянути справу на підставі наявних матеріалів, ухваливши заочне рішення. Позивач не заперечує проти такого вирішення справи, про що зазначив у позовній заяві.
Дослідивши зібрані в справі докази, суд,-
20.05.2018 року ОСОБА_3 склала розписку у присутності двох свідків ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , згідно якої вона взяла у ОСОБА_1 в борг грошові кошти в сумі 9500,00 грн., які зобов`язується повернути 25.07.2018 року.
В порушення умов договору позики ОСОБА_3 суму коштів 9500,00 грн., переданих їй у позику, в обумовлений договором термін не повернула у повному обсязі, а повернула лише 5700,00 грн. Тобто, станом на 04.05.2020 року неповернута сума позики складає 3800,00 грн.
У статті 509 ЦК України передбачено, що зобов`язанням є правовідношення, в яких одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь іншої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню в цей строк (частина перша статті 530 ЦК України).
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Згідно до вимог ст. 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Відповідно до ч.1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
За правилом статті 610 та частини першої статті 612 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання. Боржник вважається таким, що прострочив виконання, якщо він не виконав його у строк, передбачений умовами договору або встановлений законом.
Згідно з частиною першою статті 611 ЦК України в разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Позивачем наданий розрахунок, з якого вбачається, що у зв`язку з невиконанням умов договору позики відповідач повинен виплатити позивачу на підставі ст.625 ЦПК України, за весь час прострочення 417,53 грн. інфляційних втрат та 203,01 грн. 3% річних.
Оскільки відповідач не з`явився, відзиву на позовом не надав, суд приймає до уваги розрахунок заборгованості, наданий позивачем.
Вирішуючи питання щодо судових витрат суд зазначає наступне.
Право на професійну правничу допомогу гарантовано статтею 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України у рішеннях від 16 листопада 2000 року № 13-рп/2000, від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009.
Так, у рішенні Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 зазначено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах, захист від обвинувачення тощо.
Склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмету доказування в справі, що свідчить про те, що витрати на правову допомогу повинні бути обґрунтовані належними та допустимими доказами із наданням.
Згідно положень статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
З 15 грудня 2017 року ЦПК України запроваджено нові правила компенсації витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до положень частини першої, пунктів 1, 4 частини третьої статті 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Згідно положень частин першої-четвертої статті 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до пунктів 1, 2 частини третьої статті 141 ЦПК України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Частиною восьмою статті 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських послуг (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхньої вартості, виходячи з конкретних обставин справи.
Як вбачається із матеріалів справи, адвокатом Берзінь С.Л. було складено позовну заяву позивачу, перед цим було здійснено збір необхідних відомостей і документів, був представником клієнта в суді, приймав участь в судовому розгляді позову.
На підтвердження витрат на професійну правничу допомогу до позовної заяви були додані: ордер серії ДН № 100559 від 04.05.2020 року, згідно якого адвокат Берзінь С.Л. надає ОСОБА_1 правову допомогу; договір б/н про надання правової допомоги від 01.05.2020 року, згідно якого, сторони домовились, що за виконання предмету договору сплачується гонорар у розмірі 500 грн., розмір плати за кожну окрему послугу визначається за домовленістю сторін, сплата за надані послуги здійснюється по факту надання відповідної послуги; акт наданих послуг від 27.08.2020 року до договору про надання професійної правової допомоги від 01.05.2020 року, в якому викладений детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та часу, витраченому адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), пов`язаних зі справою, а також квитанції до прибуткового касового ордеру б/н від 05.05.2020 року та 16.07.2020 року про сплату позивачем ОСОБА_1 1500,00 грн. і 1000,00 грн. за договором про надання правової допомоги від 01.05.2020 року.
Отже, витрати позивача на правову допомогу у розмірі 2500,00 грн. доведені, тому вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача витрат на правничу допомогу у сумі 2500,00 грн. підлягають задоволенню.
На підставі наведеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.
На підставі ст. 141 ЦК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в сумі 840,80 грн.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.ст.4, 5, 12, 13, 76-82, 259, 263-265, 268, 273, 280-284 ЦПК України, суд,-
Позовні вимоги ОСОБА_1 в особі представника ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення суми боргу з урахуванням індексу інфляції та 3% річних за договором позики - задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 борг за договором позики за розпискою від 20.05.2018 року у сумі 3800,00 (три тисячі вісімсот гривень 00 копійок) грн., інфляційні втрати в сумі 417,53 (чотириста сімнадцять гривень 00 копійок), 3% річних в сумі 203,01 (двісті три гривні 01 копійка), судовий збір у сумі 840,80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок), витрати за професійну правничу допомогу в сумі 2500,00 (дві тисячі п`ятсот гривень 00 копійок).
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи
Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Відповідно до п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України апеляційна скарга подається до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ; фактичне місце проживання: АДРЕСА_2 .

Представник позивача: ОСОБА_2 , адреса місцезнаходження: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , останнє відоме місце реєстрації: АДРЕСА_4 ; останнє відоме фактичне місце проживання: АДРЕСА_5 .

Суддя Краматорського міського суду О. Ю. Кравченко