Справа № 282/919/20
Провадження № 2/282/306/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року смт.Любар

Любарський районний суд Житомирської області у складі:

Головуючого судді Носача В.М.,

за участю секретаря судового засідання Поварчук Н.В.,

розглянувши у підготовчому засіданні за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Любарської селищної ради про визнання права власності на майно,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 (надалі по тексту також - позивач) звернулась до суду з позовом до Любарської селищної ради (надалі по тексту також - відповідач), в якому просить ухвалити рішення про визнання за спадкоємицею ОСОБА_1 в порядку спадкування за заповітом по смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 в селі Велика Волиця Любарського району, права власності на садибний будинок з господарськими будівлями та спорудами АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці загальним розміром 1 га.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Велика Волиця Любарського району у віці 79 років померла мати позивача ОСОБА_2 .

Згідно волі покійної, яка виражена у заповіті, посвідченому 21.03.2006 секретарем Великоволицької сільської ради Любарського району, позивач являється спадкоємцем майна покійної, частину якого прийняла через нотаріальну контору, про що свідчить додане Свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ВОІ № 561251 від 12.03.2008, видане Любарською державною нотаріальною конторою.

Серед спадкового майна є будинок з господарськими будівлями за АДРЕСА_1 , яке спадкодавиця збудувала під час спільного проживання з батьком позивача ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та своєю матір`ю ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 . Вказане домогосподарство по завершенню будівництва у 1970 році було зареєстроване шляхом відкриття особового рахунку № НОМЕР_1 у по господарській книзі №2 за 1970-1973 роки. Іншої процедури реєстрації новоствореної будівлі на той час не існувало.

Позивач вказує, що на даний час вона не має змоги оформити своє право власності на вищевказаний будинок через відсутність правовстановлюючих документів, а видача свідоцтва про право власності покійному законодавством не передбачена.

Саме тому вона звернулась до суду з проханням ухвалити рішення про визнання за нею в порядку спадкоємства за заповітом по смерті ОСОБА_2 право власності на вищевказаний будинок з господарськими будівлями.

Позивач та її представник у підготовче засідання на розгляд справи не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені вчасно та належним чином. Представник позивача подав до суду заяву, в якій просить справу розглядати за відсутності позивачки та її представника, позовні вимоги підтримують в повному обсязі.

Представник Любарської селищної ради у підготовче засідання на розгляд справи не з`явився, про час та дату розгляду справи повідомлений вчасно та належним чином. У поданому відзиві відповідач просить справу розглядати без участі його представника, позовні вимоги визнає та вважає, що вони підлягають до задоволення.

У відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у зв`язку з розглядом справи за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Згідно ч. 3 ст. 211 ЦПК України, учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч. 3ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_5 , актовий запис №38, свідоцтво серії НОМЕР_2 . ЇЇ батьками записані: ОСОБА_3 та ОСОБА_2 .

30 вересня 1986 року ОСОБА_5 уклала шлюб з ОСОБА_6 , що стверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серії НОМЕР_3 , актовий запис №10.

ІНФОРМАЦІЯ_6 в селі Велика Волиця Любарського району помер ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_4 , актовий запис №4.

ІНФОРМАЦІЯ_7 у с. Велика Волиця Любарського району померла ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_5 , актовий запис №4.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 26 липня 2000 року вбачається, що ОСОБА_2 є спадкоємцем майна гр. ОСОБА_4

ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Велика Волиця Любарського району померла ОСОБА_2 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_6 , актовий запис №11.

Згідно заповіту від 21 березня 2006 року, який посвідчений секретарем Великоволицької сільської ради вбачається, що ОСОБА_2 все своє майно заповіла ОСОБА_1 .

Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом стверджено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем зазначеного в заповіті майна.

Згідно записів погосподарської книги №2, Великоволицької сільської ради, особовий рахунок № НОМЕР_7 за 1996-2000 роки, ОСОБА_4 , як голові двору, належав житловий будинок з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 .

Після смерті ОСОБА_4 головою двору будинку по АДРЕСА_1 числилась ОСОБА_2 , що стверджується записом погосподарської книги №2, особовий рахунок № НОМЕР_8 за 2001-2005 роки та записом погосподарської книги №2, особовий рахунок № НОМЕР_9 за 2006-2010 роки.

Згідно записів погосподарської книги №4, особовий рахунок № НОМЕР_10 за 2011-2015 роки та записом № 4, особовий рахунок № НОМЕР_11 , головою двору житлового будинку з господарськими будівлями по АДРЕСА_1 , значиться ОСОБА_1 .

Житловий будинок з господарськими будівлями до самочинно збудованих не відноситься.

Також встановлено, що рішенням Великоволицької сільської ради народних депутатів від 18.06.93 передано безоплатно у приватну власність ОСОБА_4 земельну ділянку 0,56 га для ведення особистого підсобного господарства.

Рішенням Великоволицької сільської ради Любарського району від 29.10.2004 передано у власність ОСОБА_7 земельну ділянку для ведення особистого селянського господарства розміром 0,44 га.

Згідно постанови державного нотаріуса Житомирської державної нотаріальної контори, в порядку заміщення державного нотаріуса Любарської державної нотаріальної контори, від 02.07.2020 №125/02-31 відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом на житловий будинок АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно спадкоємця.

Як вбачається з довідки № 997 від 03.08.2020 Бердичівського міжміського бюро технічної інвентаризації, на житловий будинок АДРЕСА_1 станом на 31.12.2012 право власності не зареєстровано, право установчі документи не оформлені.

Згідно інформаційної довідки №214682034 від 02.07.2020 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна за параметрами запиту: АДРЕСА_1 , відомості відсутні.

Згідно ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Як визначено ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом ( ст. 1217 ЦК УКраїни).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно ч. 1 ст. 1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Право на спадкування мають особи, визначені у заповіті ( ч. 1 ст. 1223 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Згідно ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Як визначено ч. 1 ст. 316 ЦК України правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном ( ч.1 ст. 317 ЦК УКраїни).

Згідно ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Відповідно до ч.1 ст.182 ЦК України, право власності та інші речові права на нерухомі речі, обмеження прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Відповідно п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 30.05.200 «Про судову практику у справах про спадкування», у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст.5,47,49 Закону України «Про нотаріат», п.22.31 Інструкції «Про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України» за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

На підставі ст. 392 ЦК України - власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на нерухоме майно, то спадкоємець також не набуває права власності в порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Вбачається, що визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав, зокрема, в нотаріальному порядку.

Отже, з урахуванням вищевикладеного та того, що позивач фактично прийняв спадщину за заповітом за спадкодавцем ОСОБА_2 , однак у неї існують певні перешкоди щодо оформлення спадкових прав із-за відсутності у спадкодавця всіх правовстановлюючих документів на спадкове майно, а тому суд, використовуючи винятковий спосіб захисту визнання права власності на спадкове майно, приходить до висновку, що позов є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст. 200, 206, 211, 247, 258, 259, 263-265, 273, 352, 354 ЦПК У ст.ст. 25, 30, 321, 328, 346, 376, 381, 1268 ЦК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати за спадкоємцем ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_8 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_12 , зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 ) в порядку спадкування за заповітом по смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в селі Велика Волиця Любарського району Житомирської області, право власності на житловий будинок за АДРЕСА_1 , який розташований на земельній ділянці загальним розміром 1 га.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду через Любарський районний суд Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя В.М. Носач