Березівський районний суд Одеської області
01.10.2020
Справа № 494/733/20
Провадження № 4-с/494/3/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року м. Березівка Одеської області

Березівський районний суд Одеської області у складі:

судді - Римаря І.А.,

за участю: секретаря судового засідання - Козубенко О.О.,

представника боржника (заявника) Мастеров О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в приміщенні Березівського районного суду Одеської області цивільну справу №494/733/20 за скаргою (боржника) ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва В.О., стягувач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» на постанову про відкриття виконавчого провадження,-

ВСТАНОВИВ:

До Березівського районного суду Одеської області звернувся ОСОБА_1 зі скаргою на постанову про відкриття виконавчого провадження.

В своїй скарзі посилається на те, що приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинєвим В.О відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа Березівського районного суду Одеської області №2-545/10 від 23.12.2010 року про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь АТ «Державний ощадний банк України» заборгованість у сумі 274067,17 грн, державного мита 1700,00 грн та витрат на ІТЗ 120,00 грн. Вважає дії приватного виконавця Цинєва В.О по винесенню постанови про відкриття виконавчого провадження ВП №62426831 від 25.06.2020 року неправомірними. Так, приватним виконавцем не взято до уваги вимоги ст.4 Закону України, а саме: виконавчий лист не мітить ідентифікаційного коду стягувача, виконавчий лист не містить прізвища та ініціалів посадової особи, яка його видала. Також, стягувачем пропущений строк пред`явлення виконавчого листа до виконання. Строк прийняття до виконання не переривався. За таких підстав, заявник просить визнати протиправними дії приватного виконавця та скасувати постанову від 25.06.2020 року державного виконавця про відкриття виконавчого провадження ВП № 62426831.

У судовому засіданні в режимі відеоконференції 01.10.2020 року представник заявника підтримав подану скаргу та просив задовольнити її з підстав зазначених у них (а.с.1-4). 15.09.2020 року представник ОСОБА_1 надав відповідь на відзив (а.с.95-97).

Представник АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» у судове засідання 01.10.2020 року не з`явився, проте 14.08.2020 року надіслав на адресу суду заперечення на подану скаргу в якому просив відмовити ОСОБА_1 у задоволенні скарги (а.с.56-58).

Приватний виконавець Цинєв В.О також у судове засідання 01.10.2020 року не з`явився, 13.08.2020 року ним подано до суду відзив на скаргу ОСОБА_1 , в якому він просить подану скаргу залишити без задоволення, за відсутності підстав скасування постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с.28-30) Також 18.09.2020 року надав додаткові пояснення, яким просив відмовити у задоволенні скарги (а.с.115-119).

У відповідності до приписів статті 450 Цивільно-процесуального кодексу України (далі- ЦПК України) неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши письмові матеріали цивільної справи, вислухавши пояснення представника ОСОБА_1 , всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, суд доходить до наступного висновку.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Скарга подається до суду, який розглянув справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням Березівського районного суду Одеської області від 09.12.2010 року стягнуто на користь ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління ВАТ «Ощадбанк» з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 солідарно заборгованість в сумі 274067 грн. 17 коп., державне мито в сумі 1700 грн та витрати на ІТЗ 120 грн.

На підставі вищевказаного рішення було видано виконавчий лист від23.12.2010 року.

Постановою від 25.06 2020 р. приватним виконавцем виконавчого округу Одеської області Цинєвим В.О відкрито виконавче провадження № 62426831 з примусового виконання вказаного судового рішення.

Звертаючись у суд зі скаргою, заявник посилається на те, що постанова від 25.06.2020 р. державного виконавця про відкриття виконавчого провадження № 64426831не відповідає вимогам Закону України "Про виконавче провадження" та з дати видачі виконавчого листа, а саме з 23.12.2010 по день винесення оскаржуваної постанови пройшло майже 10 років, що порушує права та законні інтереси заявника.

Проте, суд не погоджується з доводами заявника, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець розпочинає примусове виконання рішення на підставі виконавчого документа: 1) за заявою стягувача про примусове виконання рішення.

У разі відсутності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття його до виконання, визначених статтями 4,5 Закону України «Про виконавче провадження», виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, яка виготовлюється за допомогою автоматизованої системи виконавчого провадження.

З матеріалів справи вбачається, що 25.06 2020 року приватним виконавцем Цинєвим В.О винесено постанову №62426831 про відкриття виконавчого провадження, оскільки виконавчий документ та заява про прийняття до виконання судового наказу відповідали вимогам чинного законодавства України.

Суд вважає, що оскаржувана постанова про відкритя виконавчого провадження містить обов`язкові реквізити. Відповідно до ч. 1 ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження» боржник вважається повідомленим про початок примусового виконання рішень, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Суд вважає зазначити, що відсутність прізвища та ініціалів посадової особи, яка видала виконавчий лист та не зазначення коду ЄДРПОУ, не може бути безспірною підставою для визнання дій приватного виконавця протиправними.

Так, ч.1 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Частиною 3 статті 18 цього ж Закону передбачено, щ виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від державних органів, підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, посадових осіб, сторін та інших учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, в тому числі конфіденційну.

Суд погоджується з доводами приватного виконавця, що останній для своєчасного, ефективного та повного вирішення, зазначив код ЄДРПОУ стягувача, який був зазначений у заяві про відкриття виконавчого провадження та на сайті НБУ.

Суд також вважає зазначити, що за умови відсутності у виконавчому листі окремих даних, у виконавця є можливість отримати таку інформацію з бази даних, реєстрів та самого стягувача.

Щодо посилання заявника на те, що виконавчий лист не містить прізвища та ініціалів особи, яка видала виконавчий лист, то суд також вважає їх безпідставними, оскільки на виконавчому листі міститься підпис та скріплено гербовою печаткою відповідної установи, що дає законні підстави вважати виконавця про законність видачі такого виконавчого листа.

Щодо посилання заявника на пропуск строків пред`явлення до виконання, то суд також не погоджується з такими висновками, оскільки на виконавчому документі міститься відмітка щодо повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання Першого Київскього ВДВС м. Одеса ГТУЮ в Одеській області 16.12.2019 року.

Згідно ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років, крім посвідчень комісій по трудових спорах та виконавчих документів, за якими стягувачем є держава або державний орган, які можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох місяців.

Частиною 4 статті 12 цього ж Закону передбачено, строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Суд також погоджується з доводами приватного виконавця, що законодавством не передбачено перевірку приватним виконавцем дій або бездіяльність державних виконавців при прийнятті рішень, в тому числі щодо повернення виконавчого документу, оскільки частина 1 статті 74 Закону України « Про виконавче провадження» передбачає, що рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Як встановелно вище, стягувачем пред`явлено виконавчий документ до виконання згідно заяви від 24.06.2020 року, а оскільки державним виконавцем прийнято рішення про повернення виконавчого документу 16.12.2019 року, то стягувачу надається новий строк пред`явлення виконавчого листа, який становить до 17.12.2022 року, а тому суд доходить висновку, що оскаржувана постанова про відкриття виконавчого провадження та сама процедура відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження».

Зважаючи на викладене, суд вважає, що скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 259,268,447 ЦПК України, законом України «Про виконавче провадження» суд

ПОСТАНОВИВ:

Скаргу (боржника) ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Одеської області Цинєва В.О., стягувач АТ «Державний ощадний банк України» в особі філії Одеського обласного управління АТ «Ощадбанк» на постанову про відкриття виконавчого провадження- залишити без задоволення.

Ухвалу може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення

Відповідно до п.3 Прикінцевих положень Цивільного процесуального кодексу України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Повний текст ухвали виготовлений та підписаний 05.10.2020 року.

Суддя І.А. Римар