Справа № 947/7701/20
Провадження № 2/947/3405/20
Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Куриленко О.М.,
за участю секретаря Баранової Ю.О.,
представника позивача Сухіна С.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,
06 квітня 2020 року позивач звернувся до Київського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором в розмірі 22 820,18 гривень, та витрат на сплату судового збору у розмірі 2102 гривень.
Свої вимоги мотивує тим, що 26 листопада 2019 року між акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 42
У порушення умов договору відповідач зобов`язання за вказаним договором не виконав належним чином, заборгованість не погасив. У зв`язку з зазначеними порушеннями зобов`язань за кредитним договором відповідач має заборгованість, яку в добровільному порядку сплачувати не бажає, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду та просить стягнути суму заборгованості з відповідача.
У відповідності до вимог чинного цивільного-процесуального законодавства України судом було направлено запит до Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, для встановлення місця реєстрації відповідача.
23 червня 2020 року до суду надійшла відповідь з Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, в якій зазначено, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , знятий з реєстрації 20.03.2018 року - АДРЕСА_2 .
Ухвалою судді Київського районного суду міста Одеси від 16.04.2020 року ОСОБА_2 справу передано на розгляд за територіальною юрисдикцією до Приморського районного суду міста Одеси, з вказівкою на те, що згідно отриманої 15 квітня 2020 року інформації відповідач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , що є територією Приморського району м. Одеси.
Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Чернявській Л.М., яка ухвалою від 24 червня 2020 року відмовила у прийнятті до розгляду матеріалів цивільної справи та повернула їх до Київського районного суду м. Одеси для продовження розгляду справи в порядку територіальної підсудності.
Підставою для повернення стало те, що матеріали справи не містять належні та допустимі докази щодо місця постійного проживання чи реєстрації ОСОБА_1 на території Приморського району міста Одеси.
Суддя зазначила, що із копії паспорту відповідача, яка наявна в матеріалах справи, вбачається, що останнє місце реєстрації ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_3 , що за дислокацією відноситься до Київського району м. Одеси. А згідно з довідки Відділу адресно-довідкової роботи Головного управління Державної міграційної служби України в Одеській області, 20.03.2018 року відповідача знято з обліку за адресою: АДРЕСА_3 , що відноситься до Київського району міста Одеси. Зазначені відомості не містять даних про місце реєстрації відповідача на території Приморського району міста Одеси. Отже, останнє відоме місце проживання та перебування відповідача за адресою: АДРЕСА_3 , що за дислокацією відноситься до Київського району міста Одеси
Матеріали цивільної справи надійшли до Київського районного суду м. Одеси 23 липня 2020 року та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу справу було передано судді Куриленко О.М.., яка ухвалою від 24 липня 2020 року прийняла справу до свого провадження.
Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.
У судовому засіданні представник позивача Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» - Сухін Сергій Вікторович позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач в судове засідання не з`явився, про час та місце його проведення сповіщався належним чином, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань про відкладення слухання справи від нього до суду не надходило.
Відповідно до частини 1 статті 223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
При викладених обставинах суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача, який сповіщений про розгляд справи належним чином, від якого не надійшло повідомлення про причини неявки, ухваливши заочне рішення у справі, зі згодою представника позивача, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України, так як надані матеріали є повними і достатніми для розгляду справи у відсутності відповідача.
Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Судом встановлено, що 26 листопада 2019 року між Акціонерним товариством «Державний ощадний банк України» та ОСОБА_1 було укладено Договір про споживчий кредит № 42
Відповідно до п. п. 2.1.- 2.4.1 Договору Банк надав Позичальнику кредит у сум 20 000,00 (двадцять тисяч) грн., а Позичальник зобов`язався належним чином використати і повернути кредит, сплатити відсотки за користування кредитом у розмір 56 (п`ятдесят шість) % річних в порядку та строки визначені Договором.
Пунктом 2.2 Договору передбачено, що кредит надається на строк 60 (шістдесят місяців з терміном остаточного повернення Кредиту не пізніше 25 листопада 2024 р.
Відповідно до п. п. 3.1.1.1.-3.1.1.2 Договору Банк здійснює договірне списання комісійної винагороди з Поточного рахунку Позичальника, яка становить в розмірі 1 000 (однієї тисячі) грн., одночасно з зарахуванням на Поточний рахунок суми Кредиту, для чого Позичальник зобов`язаний забезпечити наявність на Поточному рахунку суми коштів, достатньої для списання комісійної винагороди.
Крім того, Позичальник усвідомлює та погоджується з тим, що комісійна винагорода буде списана з Поточного рахунку в тому числі за рахунок коштів, що надійшли у вигляді Кредиту, у зв`язку з чим сума коштів (в тому числі отриманих у вигляді Кредиту), що буде доступна йому для використання на Поточному рахунку після списання комісійної винагороди зменшиться на розмір комісійної винагороди Банку.
Згідно з п. п. 4.3.1. - 4.3.4 Договору. Позичальник зобов`язався належним чином виконувати всі умови цього Договору та взяті на себе ним Договором зобов`язання. У строки, обумовлені цим Договором повернути кредит, своєчасно сплачувати проценти за користування Кредитом, комісійні винагороди за банківські послуги та належним чином виконувати взяті на себе інші зобов`язання за цим Договором. У випадку порушення умов цього Договору достроково повернути Кредит з одночасною сплатою процентів нарахованих на фактичний залишок заборгованості за Кредитом, комісійні винагороди , а також сплатити неустойку (штрафні санкції), як це передбачено в Договорі, а також відшкодувати Банку в повному обсязі збитки. Відповідати всіма власними коштами та майном по своїх зобов`язаннях, що випливають з цього Договору.
Відповідно до п. п. 3.9.3. та п. п. 3.9.3.2.. строк повернення Кредиту є таким, що настав і Позичальник зобов`язаний погасити заборгованість за Кредитом у повному обсязі на пізніше наступного робочого дня після настання прострочення виконання зобов`язань Позичальника за цим Договором щодо погашення заборгованості (у тому числі за Кредитом та/або процентами, та/або комісіями) на строк понад 58 календарних днів.
Через невиконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за Договором про надання споживчого кредиту № 42 від 26.11.2019 року перед Банком виникла заборгованість, яка станом на 27 лютого 2020 року складає - 22 820,18 грн., з яких: 19 994,98 грн. - заборгованість за основним боргом (кредитом); 2 756.64 грн. - проценти за користування кредитом: 36.25 грн. - сума нарахованої пені за несвоєчасне погашення основного боргу; 24.99 грн. - сума нарахованої пені за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом; 4.07 грн. - розмір 3% річних за несвоєчасне погашення основного боргу; 3.25 грн. - розмір 3% річних за несвоєчасне погашення процентів за користування кредитом.
Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з договорів та інших правочинів.
Статтею 1054 Цивільного кодексу України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Тобто, Кредитний договір, укладений між Позивачем та Позичальником є підставою для виникнення взаємних прав та обов`язків між сторонами зазначеного договору.
Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно з положеннями статей 530, 612. 625 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно до вимог статті 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Банк належним чином виконав свої зобов`язання за Кредитним договором, а саме Позичальнику був виданий кредит відповідно до умов Кредитного договору
З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що з ОСОБА_3 на користь Акціонерного товариства «Ощадбанк» слід стягнути суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 22 820,18 гривень,
Згідно ч.ч. 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідно до ст.. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.
Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18.12.2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.
При вирішенні спору по суті суд враховує те, що відповідач будучи належним чином повідомленим про розгляд справи у судове засідання не з`явився, доводів позивача не спростував.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі ч. 1 ст. 3 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
При ухваленні рішення суд керується положеннями ч.1 ст. 13 ЦПК України згідно якого суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Крім того, у відповідності зі ст. 141 ЦПК України, стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Отже, з відповідача на користь позивача також необхідно стягнути сплачений при подані позовної заяви до суду судовий збір у розмірі 2102 гривень.
На основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які посилався позивач, як на підставу своїх вимог, підтверджених доказами, дослідженими в судовому засіданні, оцінивши їх належність, допустимість, достовірність, а також достатність і взаємний зв`язок у їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин, та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог в повному обсязі.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 525, 526, 530, 1050, 1054 ЦК України, ст. ст. 81,280-283 ЦПК України , суд, -
Позовні вимоги Акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Київського районного суду м. Одеси.
Суддя Куриленко О. М.