Провадження № 2-н/522/1497/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Домусчі Л.В., розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Управдом» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг із ОСОБА_1 ,

ВСТАНОВИВ:

Заявник звернувся до Приморського районного суду м. Одеси з заявою про видачу судового наказу щодо стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, наданих за адресою АДРЕСА_1 , апарт. 271.

За правилами частини першої статті 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до частини першої статті 27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

У порядку, встановленому ч. 5 ст. 165 ЦПК України, до суду 23.09.2020 року надійшла відповідь з відділу адресно-довідкової роботи ГУДМС України в Одеській області щодо місця реєстрації боржника, згідно якої вказано, що для надання відомостей необхідно вказати дату народження боржника.

Між тим, матеріали заяви таких відомостей не містять.

У заяві про видачу судового наказу адресу боржника вказано: АДРЕСА_2 , однак на підтвердження реєстрації боржника за вказаною адресою заявником не надано ніяких доказів.

Згідно даних із інформаційної довідки з державного реєстру речових прав від 05.10.2020 року, право власності на вказану нерухомість за адресою АДРЕСА_1 , апарт. НОМЕР_1 , із 10.04.2018 року зареєстровано за ОСОБА_2 .

При таких обставинах, отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце перебування та проживання боржника.

Згідно до ст. 163 ЦПК України у заяві про видачу судового наказу повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги. До заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушенням вимог статті 163 ЦПК України; із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу;

Статтею 164 ЦПК України встановлено, що у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувану не повертається, /фразі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового-збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Керуючись ст.ст.164-167 ЦПК України, суддя,

ухвалив:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Управдом» про видачу судового наказу щодо стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг із ОСОБА_1 .

Роз`яснити, що відмова у видачі судового наказу унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутись з тими самими вимогами у позовному порядку.

Ухвала може бути оскаржена шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду через Приморський районний суд м. Одеси протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя Л.В. Домусчі