Справа № 536/1083/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Мудрої В.С.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16 липня 2019 року звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів посилаючись, що вони з відповідачем 16 травня 2009 року зареєстрували шлюб, мають доньку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з нею та знаходиться на її утриманні. Відповідач добровільно матеріальної допомоги на утримання дитини не надає. Шлюбні відносини припинили із-за різних поглядів на життя, на родинні відносини та сімейні цінності, виховання дитини та матеріальне забезпечення родини. З вересня 2015 року разом не проживають, спільного господарства не ведуть. Вважає, що сім`я розпалась остаточно, подальше спільне життя і збереження шлюбу суперечить її інтересам та інтересам відповідача.

Просила шлюб розірвати, місце проживання дитини визначити з нею, після розірвання шлюбу залишити їй прізвище « ОСОБА_4 », стягнути з відповідача судові витрати по сплаті судового збору та аліменти на її користь на утримання дитини в розмірі 1/4 ч. з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 липня 2019 року до повноліття дитини.

Позивач ОСОБА_1 в підготовче засідання не з`явилася, надала до суду заяву про проведення підготовчого засідання у її відсутність, позов підтримує та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в підготовче засідання не з`явився, надав до суду заяву про проведення підготовчого засідання у його відсутність, позов визнає, не заперечує проти розірвання шлюбу та стягнення аліментів.

В відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України в зв`язку з визнанням позову відповідачем суд ухвалює рішення за результатами підготовчого провадження.

Суд, заслухавши пояснення сторін, дослідивши надані матеріали і оцінюючи все в сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до Протоколу № 7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом № 11 - стаття 5 про рівноправність кожного з подружжя кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання .

Відповідно до ч.2 ст.112 Сімейного Кодексу України суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Судом встановлено, що сторони 16 травня 2009 року зареєстрували шлюб в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 241.

З вересня 2015 року не підтримують шлюбних відносин із-за різних поглядів на життя, на родинні відносини та сімейні цінності, виховання дитини та матеріальне забезпечення родини, що призвело до втрати почуттів поваги та любові один до одного, проживають окремо, і не підтримуючи шлюбні відносини тривалий час, ніхто з них не приймав мір для поновлення сім`ї.

При таких обставинах суд приходить до висновку, що подальше спільне подружнє життя сторін і збереження їх шлюбу суперечить інтересам кожного з них та інтересам їх дитини, що має істотне значення, тому їх шлюб необхідно розірвати , залишити позивачу шлюбне прізвище « ОСОБА_4 », визначити місце проживання дитини ОСОБА_3 з матір`ю.

Відповідно до ч.ч. 1,2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України передбачено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За змістом статті 183 СК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом з урахуванням вимог ст. 182 СК України, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини , стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів , наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина , наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав , доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Так, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 являються батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає з матір`ю ОСОБА_1 та знаходиться на її матеріальному утриманні.

Відповідач ОСОБА_2 з сім`єю не проживає, участі в матеріальному утриманні дитини не приймає, працездатний, інших утриманців немає.

Такі встановлені в судовому засіданні обставини справи та аналіз наведених норм матеріального права дають суду підстави для висновку, що відповідач матеріальної допомоги на утримання дитини не надає, тому необхідно стягувати з нього аліменти на утримання доньки в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу).

Оскільки позов задоволено, в відповідності до ст. 141 ЦПК України необхідно стягнути з відповідача на користь позивача понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768, 40 грн., що підтверджено документально та судовий збір в сумі 768, 40 грн. на рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 141, 200, 263-265 ЦПК України, на підставі ст.ст. 112, 180,183 СК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 16 травня 2009 року в Центральному відділі реєстрації актів цивільного стану Кременчуцького міського управління юстиції Полтавської області, актовий запис № 241 між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , розірвати.

Залишити ОСОБА_1 шлюбне прізвище « ОСОБА_4 ».

Визначити місце проживання дитини доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженки і жительки АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в розмірі 1/4 ч. з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно, починаючи з 16 липня 2019 року до повноліття дитини.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. та на рахунок держави судовий збір в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення підлягає негайному виконанню в частині стягнення аліментів на дитину в межах платежу за один місяць і на нього може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду.

СуддяС. М. Клименко