Номер провадження: 22-ц/813/4126/20
Номер справи місцевого суду: 523/1213/17
Головуючий у першій інстанції Сувертак І. В.
Доповідач Цюра Т. В.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

01.10.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі:

Головуючого: Цюри Т.В.,

Суддів: Гірняк Л.А., Сегеди С.М.,

За участю секретаря судового засідання: Лопотан В.І.,

розглянувши заяву ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном

В С Т А Н О В И В:

У січні 2017 року, ОСОБА_2 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 , в якому просив суд зобов`язати відповідача усунути перешкоди йому у володінні, користуванні та розпорядженні приватною власністю, а саме гаражем, що входить до надвірних будівель належних на праві приватної власності ОСОБА_2 32/100 частини житлового будинку з надвірними будівлями за адресою АДРЕСА_1 , шляхом звільнення зазначеного гаража від належного відповідачу майна, а саме - автомобіля марки BMW 535, 1985 року випуску, державний номер НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , запчастин до цього автомобіля та чотири колеса на дисках.

Рішенням Суворовського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2019 року позов ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 ,) про усунення перешкод у користуванні майном - задоволено повністю.

Зобов`язано ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН № НОМЕР_3 , (реєстрація65006, АДРЕСА_1 ), усунути перешкоди ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ,ІПН № НОМЕР_4 ( реєстрація АДРЕСА_3 ) у володінні, користуванні та розпорядженні приватною власністю, а саме гаражем, що входить до надвірних будівель , належних ОСОБА_2 на праві приватної власності 32/100 частин житлового будинку з надвірними будівлями за адресою : АДРЕСА_1 , що складається в цілому з однієї кам`яної житлової будівлі під літ.»А», житловою площею 151,4 кв.м. та надвірних будівель : «Б,В,Ж,З» - сараїв, «Д» - гаражу, «Г» - літньої кухні, №1-4 - огородження, 1,11 - мостіння, розташованих на земельній ділянці розміром 474 кв.м., що зазначений літерою «Д» в технічному паспорті КП «ОМБТІ та РОН» від 06.02.2012 року, шляхом звільнення гаражу літ «Д» від належного ОСОБА_1 майна - це автомобіля марки BMW 535, 1985 року випуску, державний № НОМЕР_1 , кузов № НОМЕР_2 , запчастин до цього автомобіля , чотирьох коліс на дисках.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, ОСОБА_1 подав до суду апеляційну скаргу, у якій посилаючись на порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить суд скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2019 року та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити та стягнути з ОСОБА_2 на його користь судовий збір в сумі 960,00 грн. за перегляд справи в суді апеляційної інстанції.

Одночасно ОСОБА_1 подав до суду заяву, у якій на підставі п.6 ч.1 ст. 251 ЦПК України, просить апеляційний суд зупинити розгляд даної справи до набрання законної сили судовим рішенням у справі №523/8368/17 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договорів дарування недійсними, за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання права власності на майно.

В судове засідання, призначене на 24.09.2020 року, сторони не з`явилися, про розгляд справи були повідомлені належним чином. Окрім того, до канцелярії апеляційного суду, ОСОБА_2 надіслав заяву, у якій просив суд розглянути апеляційну скаргу ОСОБА_1 за його відсутності (Том ІІ: а.с. 5).

Апелянт ОСОБА_1 , 23.09.2020 року надіслав на електрону пошту апеляційного суду заяву, у якій просив перенести розгляд справи на іншу дату, з метою дотримання карантину.

Однак, апеляційний суд не вбачає підстав для відкладення розгляду справи, з огляду на наступне.

Так, постановою Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 №211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2", з урахуванням постанови Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" у чинній редакції, з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19 з 12.03.2020 по 31.07.2020 (в редакції останніх змін) на всій території України встановлено карантин.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.05.2020 №343 "Про внесення змін до деяких актів Кабінету Міністрів України" внесено зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.03.2020 № 211 "Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2" та відповідно до підпункту 8 пункту 2 постанови дозволена діяльність адвокатів, нотаріусів, аудиторів та психологів.

Постановою Кабінету Міністрів України від 20.05.2020 №392 "Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів" запроваджено послаблення протиепідемічних заходів, передбачених пунктом 3 цієї постанови, на території регіонів із сприятливою епідемічною ситуацією (у тому числі у м. Одесі). Зокрема, дозволено: з 22.05.2020 регулярні та нерегулярні пасажирські перевезення автомобільним транспортом у міському, приміському, міжміському внутрішньообласному та міжнародному сполученні; з 25.05.2020 перевезення пасажирів метрополітенами.

Наведене свідчить про усунення перешкод у реалізації учасниками справи своїх процесуальних прав.

Відповідне положення міститься у постанові КГС ВС від 16 липня 2020 року у справі № 924/369/19.

Крім того, відповідно до рішення Ради суддів України №36 від 05.06.2020 року вирішено вважати недоцільним продовження карантину після настання граничної дати, визначеною постановою Кабінету Міністрів України №392 від 20.05.2020 року «Про встановлення карантину з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2, та етапів послаблення протиепідемічних заходів», а саме, після 22.06.2020 року.

Також, судова колегія звертає увагу на те, що за положеннями статті 129 Конституції України, статті 2 Цивільного процесуального кодексу України одним із завдань судочинства є своєчасний розгляд справи, що відповідає положенням статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, згідно з якою кожен має право на справедливий розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом.

Суд наголошує, що відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду.

При цьому, ОСОБА_1 мав можливість подати клопотання про участь в розгляді справи в режимі відеоконференції, однак таким правом не скористався.

Відповідно до ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційний суд з метою дотримання строків розгляду справи, вважає можливим слухати справу у відсутність сторін, які своєчасно і належним чином повідомлені про час і місце розгляду справи.

У відповідності до ч. 5 ст. 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

В обґрунтування заяви, ОСОБА_1 посилається на те, що у справі №523/8368/17 вирішується спір щодо недійсності договорів дарування, якими позивач у цій справі обґрунтовує свої вимоги до відповідача про звільнення гаража літ. «Д». Окрім того, у цій справі вирішується спір щодо належності позивачеві спірного гаража літ. «Д», а тому на думку заявника, встановлення дійсного власника майна в справі №523/8368/17 є вирішальним під час розв`язання спору у справі №523/1213/17.

Перевіривши доводи заяви, матеріали справи, апеляційний суд вважає, що заява задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Так, відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України суд зобов`язаний зупинити провадження у справі у разі об`єктивної неможливості розгляду цієї справи до вирішення іншої справи, що розглядається в порядку конституційного провадження, адміністративного, цивільного, господарського чи кримінального судочинства, - до набрання законної сили судовим рішенням в іншій справі; суд не може посилатися на об`єктивну неможливість розгляду справи у випадку, коли зібрані докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

Визначаючи наявність підстав, передбачених п. 6 ч. 1 ст. 251 ЦПК України, за яких провадження у справі підлягає обов`язковому зупиненню, суд повинен, зокрема, враховувати, що така підстава для зупинення провадження у справі, визначена у п. 6 ч. 1 цієї статті, застосовується у тому разі, коли в іншій справі можуть бути вирішені питання, що стосуються підстав, заявлених у справі вимог, чи умов, від яких залежить можливість її розгляду (абзац 4 п. 33 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12 червня 2009 року № 2 «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції»).

Таким чином, необхідність в зупиненні провадження у справі виникає у випадку, якщо неможливо прийняти рішення у даній справі до ухвалення рішення в іншій справі. Тобто між справами, що розглядаються, повинен існувати тісний матеріально-правовий зв`язок, який виражається в тому, що факти, встановлені в одній із справ, будуть мати преюдиційне значення для іншої справи.

Проте, наявність справи №523/8368/17, яка наразі розглядається в Суворовському районному суді м.Одеси не виключає можливості на підставі наявних доказів встановити при розгляді даної справи наявність обставин, якими заявник обґрунтовував свої вимоги щодо усунення перешкод у користуванні майном.

При цьому, колегія суддів звертає увагу, що задоволення позовних вимог по вищезазначеній справі (№ 523/8368/17) може бути підставою для перегляду справи за нововиявленими обставинами у даній справі.

Тому, у апеляційного суду відсутні підстави для задоволення заяви про зупинення провадження у даній справі до розгляду іншої цивільної справи.

Також, як вбачається з матеріалів справи, ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 18.02.2019 року клопотання представника ОСОБА_3 щодо зупинення провадження у справі №523/1213/17 було залишено без розгляду (Том І: а.с. 142-143).

Більш того, зупинення провадження у справі призведе до порушення прав інших учасників судового розгляду на справедливий суд та розумні строки розгляду справи.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) наголошує на тому, що право на доступ до суду має бути ефективним. Реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод (далі - Конвенція), кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух. Разом із тим не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, так як доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним, але і реальним (рішення ЄСПЛ у справі «Жоффр де ля Прадель проти Франції» від 16 грудня 1992 року).

У справі «Беллет проти Франції» ЄСПЛ зазначив, що «стаття 6 Конвенції містить гарантії справедливого судочинства, одним з аспектів яких є доступ до суду. Рівень доступу, наданий національним законодавством, має бути достатнім для забезпечення права особи на суд з огляду на принцип верховенства права в демократичному суспільстві. Для того, щоб доступ був ефективним, особа повинна мати чітку практичну можливість оскаржити дії, які становлять втручання у її права».

Враховуючи викладене, з метою дотримання принципу ефективності судового процесу, направленому на недопущення затягування розгляду справи та можливості розгляду даної справи до ухвалення рішення в іншій зазначеній заявником справі, апеляційний суд вважає, що заява ОСОБА_1 про зупинення провадження у справі задоволенню не підлягає, оскільки зібрані у дійсній справі докази дозволяють встановити та оцінити обставини (факти), які є предметом судового розгляду.

На підставі викладеного та керуючись п. 6 ч. 1 ст. 251, 389 ЦПК України, апеляційний суд

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про зупинення провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод у користуванні майном- відмовити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає .

Повний текст судового рішення складено 01.10.2020 року.

Головуючий Т.В. Цюра

Судді: Л.А. Гірняк

С.М. Сегеда