Провадження №2/523/679/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

"24" лютого 2020 р.Суворовський районний суд міста Одеси у складі:

головуючий суддя Бабаков В.П.,

при секретарі Мельніченко Г.О.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про звільнення майна з - під арешту,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом. Позовні вимоги мотивовані тим, що постановою державного виконавця В-15/495 від 10.08.2010р. накладено арешт на 156/3000 частки приміщення квартири спільного заселення під АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_2 , та оголошено заборону на відчуження, в зв`язку із заборгованістю за теплову енергію перед КП «Теплопостачання міста Одеси». Зазначене виконавче провадження закінчене, заборгованість позивачем погашена. ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_1 являється його спадкоємцем першої черги. У зв`язку з тим, що арешт перешкоджає позивачу здійснювати право власності на спадкове майно, він просить суд зняти зазначений вище арешт.

У судове засідання позивач подав заяву про можливість розгляду справи за його відсутності, наполягав на задоволенні вимог.

Відзиву від відповідача на позов до суду не надходило, копія ухвали про відкриття спрощеного провадження, позову та доданих до нього матеріалів надсилалися відповідачу за його місцезнаходженням в порядку, передбаченому ст.ст.128,130 ЦПК України.

Суд ухвалює про заочний розгляд справи відповідно до вимог ст.ст.280,281 ЦПК України, про що не заперечував представник позивача.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що постановою Першого Суворовського ВДВС Одеського міського управління юстиції(правонаступником якого є відповідач) В-15/495 від 10.08.2010р. накладено арешт на 156/3000 частки приміщення квартири спільного заселення під АДРЕСА_1 , які належали ОСОБА_2 .

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , а ОСОБА_1 являється його спадкоємцем першої черги, оскільки приходиться донькою померлого.

Згідно ст.1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків(спадщини) від фізичної особи, яка померла(спадкодавця), до інших осіб(спадкоємців).

Згідно ст.1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ст.41 Конституції України, кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

На підставі ч.3 ст.5 ЦК України, суд застосовує ЗУ «Про виконавче провадження» №606-14 від 21.04.1999р., який діяв на момент накладення арешту.

Згідно ч.1,5 ст.60 вказаного Закону України, особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту. У всіх інших випадках незавершеного виконавчого провадження арешт з майна чи коштів може бути знятий за рішенням суду.

За таких обставин, враховуючи те, що відповідач відзиву на позов не надав, а арешт протиправно позбавляє позивача гарантованого Конституцією України права володіти, користуватися і розпоряджатися спадковим майном, суд вважає за можливе зняти його.

На підставі викладеного, керуючись ст..41 Конституції України, ст.ст.52,60 ЗУ «Про виконавче провадження» №606-14 від 21.04.1999р., ст.ст.264,265,280,281 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до Першого Суворовського відділу державної виконавчої служби м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про звільнення майна з - під арешту задовольнити.

Зняти арешт з 156/3000 частки приміщення квартири спільного заселення під АДРЕСА_1 , накладений постановою Першого Суворовського ВДВС Одеського міського управління юстиції В-15/495 від 10.08.2010р.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30-ти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Повний текст рішення суду складено 24.02.2020р.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом вищевказаних строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя