Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2551/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05.10.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області у складі:

головуючого - судді Левка Т.Ю.,

секретар судового засідання - Роман К.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності на земельну ділянку,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 , в інтересах якої діє адвокат Дидинська Б.М., звернулася до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідачки ОСОБА_2 та просить визнати за нею права власності на земельну ділянку площею 0,0687 га, кадастровий номер :07:001:0252, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що є власником квартири АДРЕСА_2 , яка частково знаходиться на даній земельній ділянці і з часу придбання квартири у власність користується земельною ділянкою та сплачує земельний податок за таку.

Позивачка та її представник в в підготовче судове засідання не з`явилися, однак представник позивачки подала до суду письмову заяву про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їхню відсутність.

Відповідачка ОСОБА_2 будучи повідомленою про день, час та місце розгляду справи належним чином, в підготовче судове засідання не з`явилася, однак подала через канцелярію суду письмову заяву, згідно якої вимоги позивачки визнає, проти задоволення таких не заперечує та просить суд розглянути справу у її відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачкою позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання нею позову прийнято судом.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачкою, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

В судовому засіданні належними доказами встановлено, що 20.05.2005 року позивач купила у ОСОБА_3 квартиру АДРЕСА_2 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири, посвідченим державним нотаріусом Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В., зареєстровано в реєстрі № 1178.

В будинку №182 є п`ять квартир і до кожної квартири є земельні ділянки для їхнього обслуговування. Кожна квартира має окремий вихід на земельну ділянку, які є загородженими.

При покупці квартири власник ОСОБА_3 повідомила позивача, що до цієї квартири також належить окрема земельна ділянка площею 0,0687 га. З часу покупки і до теперішнього часу позивач ОСОБА_1 користувалась цією земельною ділянкою, яка є відокремленою. Частина земельної ділянки є під її квартирою, а решта використовується для обслуговування квартири.

З часу придбання квартири позивач щороку сплачувала земельний податок за земельну ділянку, що підтверджується податковими - рішеннями та квитанціями про оплату земельного податку.

Для приватизації земельної ділянки позивачка звернулася до Виноградівської міської ради, де дізналася, що земельна ділянка пл. 0,0687 га була передана у приватну власність згідно державного акта серії ІУ-000341, виданого головою Виноградівської міської Ради народних депутів від 05 листопада 1997 року на підставі рішення виконкому Виноградівської міської ради від 24.06.1997 року № 242 попередньому власнику цієї квартири ОСОБА_4 .

ОСОБА_4 позивачу передала оригінал державного акта на право приватної власності на земельну ділянку. 14 листопада 2018 року позивачкою виготовлено технічну документацію із землеустрою на ОСОБА_4 , оформлено кадастровий номер на земельну ділянку :07:001:0252, що підтверджується Витягом з державного земельного кадастру про земельну ділянку.

ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спадкоємцем першої черги після її смерті є дочка ОСОБА_2 , яка є відповідачем у справі та не заперечує проти визнання права власності на земельну ділянку за позивачкою.

Частинами першою, другою статті 120 Земельного кодексу України встановлено, що у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

Зазначена норма закріплює загальний принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цією нормою визначення правового режиму земельної ділянки перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду та передбачається механізм роздільного правового регулювання нормами цивільного законодавства майнових відносин, що виникають при укладенні правочинів щодо набуття права власності на нерухомість, і правового регулювання нормами земельного і цивільного законодавства відносин при переході прав на земельну ділянку у разі набуття права власності на нерухомість.

При цьому при застосуванні положень статті 120 ЗК України у поєднанні з нормою статті 125 ЗК України, слід виходити з того, що у випадку переходу права власності на об`єкт нерухомості у встановленому законом порядку, право власності на земельну ділянку у набувача нерухомості виникає одночасно із виникненням права власності на зведені на земельній ділянці об`єкти. Це правило стосується й випадків, коли право на земельну ділянку не було зареєстроване одночасно з правом на нерухомість, однак земельна ділянка раніше набула ознак об`єкта права власності.

Окрім того, пунктом «е» частини першої статті 141 ЗК України передбачено, що підставою припинення права користування земельною ділянкою є набуття іншою особою права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, які розташовані на земельній ділянці.

Таким чином, за загальним правилом, закріпленим у частині першій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на будівлю чи споруду стає власником земельної ділянки на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За змістом частин першої, третьої статті 626 ЦК України двостороннім договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, якщо правами та обов`язками наділені обидві сторони договору.

Отже, правова природа двостороннього договору передбачає волевиявлення обох сторін договору на зміну, припинення або встановлення прав та обов`язків сторін цього договору.

За змістом статті 655 ЦК України за договором купівлі-продажу продавець передає/обов`язується передати майно (товар), а покупець приймає/зобов`язується прийняти майно (товар).

Крім того, відповідно до статті 188 Кодексу якщо кілька речей утворюють єдине ціле, що дає змогу використовувати його за призначенням, вони вважаються однією річчю (складна річ).

Правочин, вчинений щодо складної речі, поширюється на всі її складові частини, якщо інше не встановлено договором.

Зазначені норми закріплюють загальний принцип цілісності об`єкта нерухомості із земельною ділянкою, на якій цей об`єкт розташований. За цими нормами визначення прав на земельну ділянку перебуває у прямій залежності від права власності на будівлю і споруду.

За загальним правилом, закріпленим у частині четвертій статті 120 ЗК України, особа, яка набула права власності на частку в праві на будівлі чи споруди стає власником (користувачем) відповідної частки в праві на земельну ділянку на тих самих умовах, на яких вона належала попередньому власнику, якщо інше не передбачено у договорі відчуження нерухомості (Узгоджується з правовою позицією висловленою Верховним Судом України у справі за № 6-2225 цс16.

Таким чином, оскільки на підставі договору купівлі-продажу від 20 травня 2005 року позивачка ОСОБА_1 набула право власності на квартиру, то суд приходить до висновку, що до позивачки перейшло і право власності на земельну ділянку для обслуговування цієї квартири, так як в даному випадку діє принцип цілісності об`єкту нерухомості із земельною ділянкою.

Отже, враховуючи встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, а також оцінюючи надані докази, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 120 , 125 ЗК України, ст. ст. 188, 377 ЦК України ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , мешканкою АДРЕСА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,0687 га, кадастровий номер :07:001:0252, з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель та споруд, яка розташована по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ГоловуючийТ. Ю. Левко