Справа № 152/670/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 жовтня 2020 року м. Шаргород

Справа №152/670/20

Провадження №2/152/263/20

Шаргородський районний суд

Вінницької області

в складі:

головуючого судді - Славінської Н.Л.,

з участю:

секретаря судового засідання - Бабиної І.Д.,

розглянувши в залі суду у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

І. Стислий виклад позицій позивача та відповідача

1. Виклад позиції позивача.

ОСОБА_1 звернулася до Шаргородського районного суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного між нею та відповідачем 07.05.2006 року, який зареєстрований виконавчим комітетом Сапіжанської сільської ради Шаргородського району Вінницької області, актовий запис за №03.

Позовні вимоги мотивовані тим, що позивач перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем з 07.05.2006 року та від шлюбу має неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

ОСОБА_1 просить шлюб розірвати, зсилаючись на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя, ведення домашнього господарства, виховання дітей, а також вживання відповідачем алкогольних напоїв, що призводило до виникнення непорозумінь, у зв`язку з чим спільне проживання її та відповідача вважає неможливим. З початку 2020 року шлюб існує формально, сімейних відносини вона та відповідач не підтримують. На примирення з відповідачем вона не згодна.

Крім того, просить при розірванні шлюбу відновити її дошлюбне прізвище - « ОСОБА_1 », а також стягнути з відповідача судові витрати.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не прибула.

Відповідно до заяв від 22.07.2020 року та від 22.09.2020 року просить справу розглянути у її відсутності, позовні вимоги підтримує у повному обсязі, на примирення з відповідачем не згодна, за час, наданий судом для примирення вони не примирилися, вона має стійке волевиявлення, спрямоване на розірвання шлюбу, категорично заперечує щодо надання повторного строку на примирення (а.с.22, 34).

2. Виклад позиції відповідача.

Відповідач ОСОБА_2 не скористався своїм правом на подання відзиву на позов ОСОБА_1 до нього про розірвання шлюбу, не дивлячись на пропозицію суду, викладену в ухвалі про відкриття провадження у справі.

В судовому засіданні 31.07.2020 року відповідач ОСОБА_2 заперечував щодо розірвання шлюбу, заявив клопотання про надання строку на примирення з позивачем, зсилаючись на те, що бажає зберегти сім`ю, вживатиме заходів до примирення, яке задоволено судом.

В судове засідання, призначене на 01.10.2020 року, не прибув, про його дату, час та місце повідомлений належним чином, (а.с.30), про причини неприбуття до суду не повідомив, заяв про відкладення судового засідання з поважних причин - не подавав.

ІІ. Заяви, клопотання позивача, відповідача

1. Позивач ОСОБА_1 , згідно із заявами від 22.07.2020 року та від 22.09.2020 року, просить розглянути справу у її відсутності, позовні вимоги підтримує, на розірванні шлюбу наполягає, на надання повторного строку для примирення з відповідачем не згодна, за час, наданий судом для примирення, з відповідачем не помирилася, наполягає на розірванні шлюбу, має стійке волевиявлення щодо розірвання шлюбу (а.с.22, 34).

2. 31.07.2020 року відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заявив усне клопотання про надання йому строку для примирення з позивачем.

ІІІ. Процесуальні дії у справі

1. Відповідно до ухвали судді від 24.06.2020 року прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін та призначено перше судове засідання на 22.07.2020 року, визначено дату другого судового засіданні - 31.07.2020 року (а.с.16-17).

2. 22.07.2020 року відкладено судове засідання на 31.07.2020 року через неприбуття відповідача ОСОБА_2 (а.с.23).

3. 31.07.2020 року в судовому засіданні задоволено клопотання відповідача ОСОБА_2 та надано строк для примирення відповідачеві з позивачем на два місяці - до 30.09.2020 року; розгляд справи зупинено на час, наданий для примирення сторін (а.с.28-29).

4. Відповідно до ухвали суду від 01.10.2020 року поновлено провадження у справі, призначено розгляд справи на 01.10.2020 року о 10 годині 20 хвилин (а.с.35-36).

5. В судовому засіданні, відповідно до вимог ч.4 ст.259 ЦПК України, не виходячи до нарадчої кімнати, суд задовольнив клопотання позивача про розгляд справи у її відсутності і вирішив здійснювати судове засідання у відсутності позивача та відповідача, який не прибув у судове засідання без поважних причин, оскільки про його дату, час та місце повідомлений належним чином (а.с.30), заяв про відкладення судового засідання не подавав, а також не подавав.

За таких обставин суд вважає, що перешкод для здійснення розгляду справи у судовому засіданні за відсутності учасників справи та ухвалення судового рішення немає.

6. Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи… фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що розгляд означеної справи здійснюється в судовому засіданні у відсутності всіх учасників справи, то суд не вбачає підстав для здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України.

ІV. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин, докази

Вирішуючи спір, суд встановив, що між сторонами виникли сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу.

Судом встановлено наступні фактичні обставини, що підтверджуються доказами.

Так,судом встановлено, що сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 07.05.2006 року, що підтверджується свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 (а.с.7).

Від шлюбу позивач та відповідач мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с.8-10).

Позивач не бажає миритися, має стійке волевиявлення, спрямоване на припинення сімейних відносин і розірвання шлюбу, що вбачається із позовної заяви та заяв до суду від 22.07.2020 року та від 22.09.2020 року (а.с.22, 34).

Причиною розладу в сім`ї стали різні характери і погляди сторін на сімейне життя, утримання сім`ї, ведення господарства, вживання відповідачем алкогольних напоїв, внаслідок чого виникають конфлікти, які призводять до моральних переживань позивача, суперечать інтересам неповнолітніх дітей.

Наданий судом строк для примирення не покращив стосунків подружжя. За час, наданий судом для примирення подружжя, сторони не помирилися.

При розгляді справи судом встановлено фактичні взаємини між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , а саме: що у їх сім`ї виник не короткочасний розлад, а тривалий розлад з приводу конфліктів та непорозумінь щодо розв`язання питань спільного сімейного життя, що призвело до фактичного припинення сімейно-шлюбних відносин на початку 2020 року.

Таким чином, суд вважає, що подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу неможливе та суперечить інтересам позивача та неповнолітніх дітей сторін.

Крім того, суд, при вивченні і оцінці мотивів розлучення та фактичних взаємин подружжя, не вбачає підстав для повторного вжиття заходів до примирення подружжя. Тому, у суду склалася переконаність, що є достатні підстави для розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що перебування в шлюбі суперечить інтересам позивача, порушує її особисті немайнові права, оскільки сімейні особисті немайнові відносини між подружжям не складаються через конфлікти, які негативно позначаються на здоров`ї позивача через моральні переживання, а також суперечать інтересам неповнолітніх дітей сторін.

V. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування

Встановлені судом сімейні правовідносини щодо розірвання шлюбу регулюються Конституцією України, Сімейним кодексом України, Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод, яка, відповідно до вимог ч.1 ст.9 Конституції України, ратифікована Законом від 17.07.1997 року «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів №2,4,7 та 11 Конвенції», і є частиною національного законодавства України.

Згідно із ст.51 Конституції України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Статтею 5 Протоколу №7 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу в шлюб, перебування в шлюбі та щодо його розірвання.

Згідно із ч.1 ст.24 СК України, примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 2, 3, 4 ст.56 СК України встановлено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Відповідно до ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного із подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 цього Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ч.1 ст.110 СК України).

Згідно зі ст.112 СК України, суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Відповідно до ст.113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку із реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

VІ. Висновки суду

Згідно з нормами наведеного законодавства позивач має право на звернення до суду з означеним позовом і, оскільки у суду склалася достатня переконаність у тому, що подальше спільне життя подружжя неможливе, що позивач наполягає на розлученні та має стійке волевиявлення до розірвання шлюбу, і що збереження шлюбу та подальше спільне проживання подружжя суперечить інтересам позивача та неповнолітніх дітей сторін, що строк, наданий судом для примирення подружжя, не покращив відносин між сторонами, то суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню.

VІІ. Розподіл судових витрат

Відповідно до ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.

Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог (ч.1 ст.141 ЦПК України).

Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються : 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача (ч.2 ст.141 ЦПК України).

При зверненні в суд з позовом ОСОБА_1 сплачено судовий збір в сумі 840,80 грн. (а.с.1).

Так як позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, то понесені нею судові витрати підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст.4, 5, 7, 10, 11, 12, 81, 83, 89, 133, 141, 247, 259, 263, 264, 265, ч.4 ст.268, ст.273 ЦПК України, на підставі ст.51 Конституції України, ст.ст.24, 56, 105, 110, 112, 113 СК України, суд

вирішив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, зареєстрований 07 травня 2006 року виконавчим комітетом Сапіжанської сільської ради Шаргородського району Вінницької області за актовим записом за №03 між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Після розірвання шлюбу відновити дошлюбне прізвище позивача ОСОБА_1 - « ОСОБА_1 ».

Розподіл судових витрат.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені нею судові витрати по сплаті судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Строк і порядок набрання рішенням суду законної сили та його оскарження

Рішення може бути оскаржене у апеляційному порядку до Вінницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги через Шаргородський районний суд. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення (ч.1 ст.354, ст.355 ЦПК України).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду (ч.ч.1, 2 ст.273 ЦПК України).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його роголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення (п.1 ч.2 ст.354 ЦПК України).

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин (ч.3 ст.354 ЦПК України).

У разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення (ч.4 ст.268 ЦПК України).

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином (п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України).

Повне ім`я сторін:

- позивач - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженка та жителька АДРЕСА_1 , паспорт громадянина України: НОМЕР_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ;

- відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженець с. Джурин Шаргородського району Вінницької області, житель АДРЕСА_2 , паспорт громадянина України: НОМЕР_4 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 .

Повне рішення складено 01.10.2020 року.

Суддя: