_____ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД______
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року місто Херсон

єдиний унікальний номер справи 666/4894/15-ц

номер провадження 22-ц/819/1390/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії судів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Базіль Л.В.,

суддів: Бездрабко В.О.,

Приходько Л.А.,

секретар Дундич А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» на ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 30 липня 2020 року постановлену у складі судді Яценка О.М. у цивільній справі № 666/4894/15-ц за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» про захист прав споживачів та повернення коштів

ВСТАНОВИВ:

19.12.2019 року представник АК «УКРСИББАНК», Бойко А.В. звернулася до суду з заявою про забезпечення доказів.

Заява мотивована тим, що в провадженні Цюрупинського районного суду Херсонської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» про захист прав споживачів та повернення коштів. Зазначає, що позовні вимоги стосуються стягнення з відповідача (банка) грошових коштів, що знаходяться на рахунках позивачки в АТ «УКРСИББАНК» та були незаконно, як зазначає позивач, отримані іншою особою. На підтвердження своїх вимог позивачкою надані копії квитанцій про нібито внесення нею грошових коштів на рахунки: №46 від 01.02.2012 року на суму 196861,00 грн на рахунок № НОМЕР_1 , №5 від 02.06.2011 року на суму 5100,00 дол. США на рахунок № НОМЕР_2 , №68 від 29.06.2011 року на суму 5200,00 дол. США на рахунок № НОМЕР_3 , № 82 від 17.08.2011 року на суму 5000,00 дол. США на рахунок № НОМЕР_2 , № 84 від 02.11.2011 року на суму 1000,00 дол.США на рахунок № НОМЕР_2 . Однак відповідач не визнає позовні вимоги в цілому, зокрема, й факт залучення на рахунки вказаних у наданих квитанціях грошових коштів, відповідач вважає, що надані квитанції є підробленими. На підтвердження своїх заперечень просить суд призначити у справі почеркознавчу експертизу з метою встановлення належності підпису у графі «Підпис банку» працівникам банку - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 .

Ухвалою Цюрупинського районного суду Херсонської області від 30 липня 2020 року у задоволенні заяви АТ «УКРСИББАНК» про забезпечення доказів відмовлено.

13.08.2020 року через засоби поштового зв`язку адвокат Бойко А.В. від імені ПАТ «УКРСИББАНК» подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просила ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити нову, якою задовольнити клопотання про призначення почеркознавчої експертизи. Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду про те, що банком не надано вільних зразків підписів посадових осіб, через що суд не може призначити експертизу не відповідає дійсності, оскільки банком надано відповідні документи з підписами ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 . Зазначає, що оскаржувана ухвала обмежує права сторони, у даному випадку відповідача, на захист своїх прав та доведення своєї позиції у справі.

Адвокат Старюк В. А., від імені ОСОБА_1 у відзиві на апеляційну скаргу просить скаргу відхилити як безпідставну. Вказує на те, що розгляд цивільної справи триває з серпня 2015 року, а тому заявлена вимога про призначення почеркознавчої експертизи на думку позивача є лише затягуванням розгляду справи.

В судовому засіданні апеляційного суду представник відповідача, адвокат Бойко А.В. доводи апеляційної скарги підтримала з підстав в ній викладених, просила скаргу задовольнити. Пояснила, що між сторонами дійсно було укладено декілька договорів вкладу, спір виник з приводу розміру вкладених позивачкою коштів, та оскільки кошти за наданими позивачкою квитанціями не обліковуються на рахунках, відповідач має сумніви в достовірності наданих квитанцій, тому з метою встановлення належності підпису на квитанціях працівникам банку просила призначити судову почеркознавчу експертизу.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи ними не заявлено.

Перевіряючи законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції відповідно до вимог частини першої статті 367 ЦПК України - в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Із матеріалів справи № 666/4894/15-ц, направлених суду апеляційної інстанції та із пояснень представника відповідача, адвоката Бойко А.В., відзиву на апеляційну скаргу адвоката Старюк В. А. від імені ОСОБА_1 слідує, що між сторонами виникли зобов`язальні правовідносини на підставі договору банківського вкладу, а спір з приводу внесених позивачкою коштів на рахунки.

В ході розгляду справи 19.12.2019 року представник відповідача, адвокат Бойко А.В. звернулася до суду з заявою про забезпечення доказів, посилаючись на те, що лише в повноваженнях спеціалістів з ОКО ОСОБА_9 та ОСОБА_5 було виконання обов`язків касирів, які тимчасово були відсутні на ТТ. Відповідно лише вказані особи мали право прийняти від клієнта грошові кошти для розміщення їх на рахунки, у зв`язку з чим пов`язана необхідність з`ясування обставин щодо дійсних обставин внесення чи невнесення грошових коштів відповідно до наданих позивачкою квитанцій шляхом співставлення підписів зазначених посадових осіб із підписами на наданих позивачем квитанціях.

Виходячи із змісту позовних вимог, предмету доказування суд першої інстанції відмовив у задоволенні заяви про забезпечення доказів. При цьому зазначив, що для вирішення питання стосовно можливості призначення судово-почеркознавчої експертизи підписів обов`язковою умовою є наявність почеркознавчого матеріалу, який суду не надано, а тому у задоволені заяви слід відмовити.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до частини ршої статті 76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, які мають значення для вирішення справи.

Частинами другою і третьою статті 12, частиною 1 статті 80 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно вимог частини першої статті 116 ЦПК України суд за заявою учасника справи або особи, яка може набути статусу позивача, має забезпечити докази, якщо є підстави припускати, що засіб доказування може бути втрачений або збирання або подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Частиною другою статті 116 ЦПК України передбачено, що способами забезпечення судом доказів є допит свідків, призначення експертизи, витребування та (або) огляд доказів, у тому числі, за їх місцезнаходженням, заборона вчиняти певні дії щодо доказів та зобов`язання вчинити певні дії щодо доказів. У необхідних випадках судом можуть бути застосовані інші способи забезпечення доказів, визначені судом.

Таким чином забезпечення доказів - це вжиття судом заходів, направлених на закріплення і збереження доказів. Підставою забезпечення доказів є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення доказів може утруднити чи зробити неможливим збирання чи подання доказів або засіб доказування може бути втрачений.

Докази, які збираються або подаються сторонами (показання свідків, письмові чи речові докази), повинні стосуватися суті спору (предмета та підстави позову). Докази, які не стосуються справи й предмета доказування, або одержані з порушенням порядку, встановленого законом, або якими не можуть бути підтверджені певні обставини справи, судом не повинні прийматися.

Відповідно до ч. 1ст. 117 ЦПК України у заяві про забезпечення доказів повинні бути зазначені: докази, які необхідно забезпечити; обставини, для доказування яких вони необхідні, обґрунтування необхідності забезпечення доказів.

Зі змісту заяви про забезпечення доказів вбачається, що представник ПАТ «УКРСИББАНК» просить провести почеркознавчу експертизу для з`ясування обставин належності посадовим особам банку підписів, виконаних на квитанціях про зарахування коштів на рахунки позивачки, однак не обґрунтувала які саме обставини може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати, а також не зазначила ризиків того, що докази, які просить забезпечити, з часом можуть бути безповоротно втрачені.

Враховуючи викладене обґрунтованим є висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення доказів.

Посилання в апеляційній скарзі на те, що судом першої інстанції позбавлено відповідача права на подання доказів не приймаються до уваги, оскільки заявником не доведено перед судом необхідність забезпечення таких доказів в розумінні ст.116 ЦПК України - з тих підстав, що засіб доказування може бути втрачений або збирання чи подання відповідних доказів стане згодом неможливим чи утрудненим.

Згідно ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Отже ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 30 липня 2020 року про відмову у задоволенні заяви АТ «Укрсиббанк» про забезпечення доказів слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст.367,374,375 ЦПК України суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «УКРСИББАНК» залишити без задоволення.

Ухвалу Цюрупинського районного суду Херсонської області від 30 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий Л.В. Базіль

Судді: В.О. Бездрабко

Л.А. Приходько

Повний текст постанови складено 02 жовтня 2020 року.

Головуючий Л.В. Базіль