Справа № 263/1312/20
Провадження № 2-н/263/375/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2020 року місто Маріуполь

Суддя Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області Томілін О.М., перевіривши матеріали заяви Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепомережа» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання,

ВСТАНОВИВ:

30.01.2020 до Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області надійшла заява ККП «Маріупольтепомережа» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_1 , заборгованості за надані послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання за період з 01 лютого 2017 року по 01 січня 2020 року у сумі 42 243,42 грн., 3% річних у сумі 2 242,20 грн., інфляційні витрати у сумі 5 290,68 грн.

Ухвалою Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17.02.2020 заяву залишено без задоволення у зв`язку з порушенням вимог п.3 ч.3 ст.163 ЦПК України, а саме до заяви не додано копію договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Постановою Донецького апеляційного суду від 11.03.2020 ухвалу Жовтневого районного суду міста Маріуполя Донецької області від 17.02.2020 скасовано, справу направлено до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Ознайомившись із матеріалами заяви, суддя дійшов наступного висновку.

Згідно з ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб. Судовий наказ підлягає виконанню за правилами, встановленими для виконання судових рішень у порядку, встановленому законом.

Пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України встановлено, що судовий наказ може бути видано, якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або спрощеному позовному провадженні на свій вибір (ч.2 ст.161 ЦПК України).

Вимоги до форми та змісту заяви про видачу судового наказу викладені у ст.163 ЦПК України.

Зокрема, п.3 п.4, ч.3 ст.163 ЦПК України встановлено, що до заяви про видачу судового наказу додається копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Заявник просить видати судовий наказ, яким стягнути з боржника заборгованість за період з 01 лютого 2017 року по 01 січня 2020 року у сумі 42 243,42 грн., 3% річних у сумі 2 242,20 грн., інфляційні витрати у сумі 5 290,68 грн., яка утворилася за адресою: АДРЕСА_1 .

До заяви не додано договору про надання ККП «Маріупольтепломережа» послуг централізованого опалення та гарячого водопостачання споживачу ОСОБА_1 , укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Разом із тим, до заяви доданий розрахунок заборгованості, але доказів, які б підтверджували право користування або власності ОСОБА_1 на вказану квартиру, а також докази надання послуг централізованого постачання за адресою: АДРЕСА_1 , до заяви про видачу судового наказу не додано. А один лише розрахунок не є достатнім доказом таких обставин та не є доказом сплати по розрахункам за спожиті послуги саме боржником ОСОБА_1 .

Інформація, надана на запит суду щодо місця реєстрації боржника ОСОБА_1 за адресою АДРЕСА_1 , підтверджує лише факт місця реєстрації зазначеної особи, та не є підтвердженням того, що саме ОСОБА_1 є споживачем послуг ККП «Маріупольтепломережа».

Згідно з п.8 ч.1 ст.165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо із поданої заяви не вбачається виникнення або порушення права грошової вимоги, за якою заявником подано заяву про видачу судового наказу.

Пунктом 13 постанови пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23 грудня 2011 року № 14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження» роз`яснено, що якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за надані житлово-комунальні, телекомунікаційні послуги, послуги телебачення та радіомовлення (пункт 3 частини першої статті 96 ЦПК), судовий наказ може бути видано за наявності відповідних договорів про надання таких послуг, інших письмових доказів, що підтверджують фактичне надання та отримання таких послуг. Крім того, заявник має обґрунтувати свої вимоги та додати документи, що вказують на правильність і безспірність розрахунків, а також застосування тарифів на відповідні послуги. У цьому випадку може бути видано судовий наказ про стягнення не лише суми заборгованості, але й про стягнення індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих на суму заборгованості. Для їх стягнення суду має бути додано документи, що чітко підтверджують їх розрахунок (у тому числі й розрахунок щомісячних нарахувань), при цьому визначений розмір не потребує додаткової оцінки та дослідження у сукупності з іншими доказами.

Крім того, з розрахунку, доданого до заяви, вбачається, що у вересні 2017 року за послуги постачання гарячої води нараховано суму, розмір якої необґрунтований та у декілька разів вищий ніж середній показник нарахувань за період з листопада 2017 року по січень 2020 року, та становить 17 246,95 грн. Що ставить під сумнів правильність нарахувань.

У відповідності до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є, серед іншого, ефективний захист порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Так, при розгляді вказаної справи, з метою належного виконання судом покладеного на нього цивільним процесуальним законодавством обов`язку щодо здійснення захисту порушеного права заявника, необхідним є врахування конкретних обставин цієї справи, застосування загальних засад цивільного права принципу справедливості, добросовісності та розумності, а також застосування однієї з аксіом цивільного судочинства: «Placuit in omnibus rebus praecipuum esse iustitiae ІНФОРМАЦІЯ_1 rationem», що означає: «У всіх юридичних справах правосуддя й справедливість мають перевагу перед строгим розумінням права».

Таким чином суддя приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви ККП «Маріупольтепомережа» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Відповідно до ч.1 ст.166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 3, 62, 163, 165 ЦПК України, суддя, -

УХВАЛИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою Комунального комерційного підприємства «Маріупольтепомережа» про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за надані послуги централізованого опалення та гарячого водопостачання.

Ухвала може бути оскаржена до Донецького апеляційного суду протягом 15 днів з дня складання повного тексту ухвали суду, шляхом подачі її безпосередньо до суду апеляційної інстанції або через Жовтневий районний суд м. Маріуполя Донецької області.

Суддя О.М. Томілін