Справа № 323/1939/20
провадження № 2/323/544/20
У Х В А Л А

про об`єднання зустрічного позову в одне провадження з первісним

"02" жовтня 2020 р. м. Оріхів

Оріхівський районний суд Запорізької області у складі головуючого судді Мінаєва М.М., при секретарі Тахтаул А.Л., за участю представника позивача адвоката Швайковського А.А., відповідача ОСОБА_1 , розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ» (м. Запоріжжя, вул. Заводська, 7) до ОСОБА_1 (адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 ) про стягнення вартості необлікованого природного газу,

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2020 року АТ «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ» звернувся до Оріхівського районного суду Запорізької області з позовом до ОСОБА_1 , яким просив стягнути з відповідача вартість необлікованого природного газу в розмірі 8387,67 грн. на підставі Акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) природного газу, складеного на підставі Акту про порушення № від 17.12.2019 року.

Ухвалою суду від 19.08.2020 року було відкрито провадження у цивільній справі за вказаним позовом. Виходячи з положень ч. 2 ст. 19, ст. ст. 176, 274, 279 ЦПК України, судом було вирішено питання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.

Від відповідача до закінчення підготовчого судового засідання через канцелярію суду надійшла зустрічна позовна заява до АТ «Оператор газорозподільної системи «Запоріжгаз» про захист прав споживача шляхом скасування акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) природного газу, на підставі якого поданий первісний позов, та поновлення газопостачання.

В судовому засіданні ОСОБА_1 просив об`єднати свій зустрічний позов в одне провадження з первісним.

Представник позивача за первісним позовом проти об`єднання позовів не заперечував, але зауважив, що за практикою Верховного Суду позови про захист прав споживачів не звільняються від сплати судового збору, а тому просив залишити зустрічний позов без руху

Беручи до уваги зустрічну позовну заяву, яка надійшла від відповідача, суд приходить до таких висновків.

Відповідно до ч. 2-4 ст. 193 ЦПК України зустрічний позов приймається до спільного розгляду з первісним позовом, якщо обидва позови взаємопов`язані і спільний їх розгляд є доцільним, зокрема, коли вони виникають з одних правовідносин або коли задоволення зустрічного позову може виключити повністю або частково задоволення первісного позову.

Вимоги за зустрічним позовом ухвалою суду об`єднуються в одне провадження з первісним позовом.

Як свідчать матеріали справи, первісний та зустрічний позов обґрунтовуються одними й тими самими обставинами, а задоволення одного з них повністю виключає задоволення іншого.

Відтак, наявні підстави для об`єднання зустрічного позову в одне провадження з первісним.

Доводи представника позивача за первісним позовом щодо залишення зустрічного позову без руху суд відхиляє, оскільки за правовою позицією Великої Палати Верховного Суду у постанові від 21.03.2018 року у справі № 761/24881/16-ц, у ст. 5 Закону України «Про судовий збір» визначено перелік пільг щодо сплати судового збору, проте системний і комплексний аналіз зазначеного Закону і ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» дає правові підстави зробити висновок про те, що сама по собі відсутність такої категорії осіб у переліку осіб, які мають пільги щодо сплати судового збору, встановленому (ст. 5 Закону України «Про судовий збір»), не може безумовно означати те, що споживачі такої пільги не мають, оскільки така пільга встановлена спеціальним законом, який гарантує реалізацію та захист прав споживачів.

За основу приймається те, що ст. 5 Закону України «Про судовий збір» не містить вичерпного переліку осіб, яким надано пільги щодо сплати судового збору, як і не містить позиції про те, що пільги надаються лише за пред`явлення позову. Спеціальний закон, звільнивши споживачів від сплати судового збору за подання позову зазначив, що вони звільняються з метою захисту своїх порушених прав (ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів»).

Відповідно до ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, пов`язаними з порушенням їх прав.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про судовий збір» у ч. 3 ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів» (Відомості Верховної Ради України, 2006 р., N 7, ст. 84) слова «державного мита» замінені словами «судового збору».

Отже, при прийнятті Закону України «Про судовий збір» законодавець передбачив можливість застосування Закону України «Про захист прав споживачів» при визначенні пільг певних категорій осіб щодо сплати судового збору.

За змістом зустрічної позовної заяви, її вимоги обґрунтовуються, в тому числі, порушенням права відповідача, як споживача послуг з газопостачання, на участь в експертизі демонтованого лічильника газу, що призвело до необґрунтованого, на його думку, рішення про донарахування необлікованого газу, а також порушенням права на отримання послуги з газопостачання.

Відтак, підстав для залишення зустрічного позову без руху суд не вбачає.

Враховуючи вищенаведене, керуючись ст. ст. 176, 187, 193, 274, 279 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Вимоги за зустрічним позовом ОСОБА_1 про захист прав споживача шляхом скасування акту-розрахунку необлікованого (донарахованого) природного газу, на підставі якого поданий первісний позов, та поновлення газопостачання (справа № 323/2369/20, провадження № 2/323/638/20),об`єднати в одне провадження з первісним позовом Акціонерного товариства «Оператор газорозподільної системи «ЗАПОРІЖГАЗ» до ОСОБА_1 про стягнення вартості необлікованого природного газу (справа № 323/1939/20, провадження № 2/323/544/20), залишивши обєднаному провадженню номер справи за первісни позовом.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.

Суддя Оріхівського районного суду

Запорізької області М.М. Мінаєв