Справа № 404/7295/19
Номер провадження 2/404/1888/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м. Кропивницький

Кіровський районний суд м. Кіровограда у складі:

головуючої судді-Варакіної Н.Б.

за участю секретаря Уманенко Н.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (ІН судом не встановлено, АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу за договором позики

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_2 борг в розмірі 20 000 грн.

В обґрунтування вимог зазначає, що 20 січня 2014 року позивач дав в борг відповідачу ОСОБА_2 , грошові кошти в розмірі 20 000 грн. На підтвердження виникнення зобов`язання по договору позики відповідачем надана розписка, з якої випливає, що відповідач взяв в борг 20 000 грн. із зобов`язанням повернути вказану суму. Відповідач борг не повернув. ОСОБА_1 надіслав відповідачу 06 вересня 2019 року письмову претензією про повернення боргу через 14 днів з моменту її отримання. Однак відповідь на вищезазначену претензію не надійшла. Вдруге позивач, 11 вересня 2019 року, звернувся до відповідача з письмовою вимогою щодо повернення боргу через 14 днів з моменту отримання даної вимоги. Відповідь на вищевказану вимогу ОСОБА_3 не надійшла. Просить стягнути з відповідача борг в розмірі 20000 грн.

Ухвалою суду від 23.10.2020 відкрито спрощене провадження у справі.

Відповідач не скористався правом надати відзив, тому суд розглядає справу за наявними доказами у ній.

Представник позивача адвокат Мельник О.В. в судовому засіданні вимоги підтримала, посилаючись на обставини викладені у позові.

Відповідач та представник відповідача адвокат Пономарьов О.В. в судове засідання не з`явилися. Від представника відповідача надійшла заява про розгляд справи за відсутності сторони відповідача, в якій зазначено, що позовні вимоги відповідач не визнає, оскільки кошти не отримувала.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 20 січня 2014 року ОСОБА_1 надав в борг ОСОБА_2 , грошові кошти в сумі 20 000 грн.

На підтвердження виникнення зобов`язання по договору позики відповідачем надана розписка, з якої випливає, що відповідач взяв в борг 20 000 грн. із зобов`язанням повернути вказану суму.

ОСОБА_1 надіслав відповідачу претензію від 06 вересня 2019 року, з вимогою повернути борг через 14 днів з моменту отримання даної претензії.

Відповідь на претензію позивач не отримав.

Позивач вдруге надіслав відповідачу претензію від 11 вересня 2019 року з вимогою повернути борг через 14 днів з моменту отримання даної претензії.

Відповідь на претензію позивач не отримав.

Статтею 1047 ЦК України передбачено, що договір позики укладається в письмовій формі, якщо його сума не менш як десять разів перевищує встановлений законом неоподаткований мінімум доходів громадян. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Відповідно до частини першої статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно із ч. 2 ст. 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

За своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який видається боржником кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання боржником від кредитора певної грошової суми.

Відповідно до ст.1051 ЦК України позичальник має право оспорити договір позики на тій підставі, що грошові кошти або речі насправді не були одержані ним від позикодавця або були одержані у меншій кількості, ніж встановлено договором.

За змістом статей 12 та 81 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

У статті 76 ЦПК України зазначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Статтями 77 - 80 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Відповідач не надав будь-яких доказів, які б спростували докази, надані позивачем та підтвердили твердження про не отримання грошових коштів у розмірі 20000 грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 одностороння відмова від договору не допускається, а зобов`язання має виконуватись належним чином. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За таких обставин позов підлягає задоволенню, а з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 20000 грн. та судовий збір в розмірі 768,40 грн.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 526, 533, 1046-1049 ЦК України, ст.263-265, 353 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 (ІН судом не встановлено, АДРЕСА_2 ) про стягнення боргу за договором позики - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІН судом не встановлено, АДРЕСА_2 ) на користь ОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) борг у розмірі 20 000 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 (ІН судом не встановлено, АДРЕСА_2 ) на користьОСОБА_1 (ІН НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судовий збір в розмірі 768,40 грн.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 30 днів з дня його складення, шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Кропивницького апеляційного суду.

Рішення суду складено 18.03.2020.

Суддя Кіровського Н. Б. Варакіна

районного суду

м.Кіровограда