Справа № 185/3298/19
Провадження № 2/185/402/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

11 березня 2020 року Павлоградський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі головуючого судді Шаповалової І.С., при секретарі Красножон О.Ю., згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Павлограді цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Преміум Актив» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» звернулось до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Преміум Актив» заборгованість за договором № -031882 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту від 14.08.2018 в сумі 7563,7 грн.. Також просить стягнути з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» судовий збір в розмірі 1 921 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 14.08.2018 між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та відповідачем було укладено договір № -031882 про надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту, в електронному вигляді.

Відповідно до повідомлення від 14.08.2018 позивачем було перераховано на картковий рахунок відповідача позику в сумі 1 000 гривень на строк до 13.09.2018, із сплатою 363,7 процентів річних.

Проте, відповідач не повернув суму позики в зазначений в договорі термін, у зв`язку з чим утворилася заборгованість, яка станом на 15.01.2019 складається з: заборгованості за кредитом 1000 гривень; заборгованість по процентам за користування кредитом 2843,7 гривень; заборгованість за пенею 3720 гривень. Загальна сума заборгованості становить 7563,7 гривень.

Відповідно до договору «Про надання фінансових послуг факторингу № 1501/1» від 15.01.2019, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» та ТОВ «Фінансова компанія є гроші», ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» зайняло місце ТОВ «Фінансова компанія є гроші», як кредитора, в зобов`язаннях, що виникли із договорів, укладених між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та боржниками.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, надавши до суду заяву, в якій прохає розглянути справу без її участі, підтримує позовні вимоги, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач в судове засідання не з`явився, суду надав заяву про розгляд справи за його відсутності, просів в задоволенні позову відмовити, посилаючись на обставини, викладені в відзиві на позов.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Порядок укладання договорів в електронній формі регламентується Законом України «Про споживче кредитування» та Законом України «Про електронну комерцію».

Зокрема, в ст.13 Закону України «Про споживче кредитування» зазначено, що договір про споживчий кредит, договори про надання додаткових та супутніх послуг кредитодавцем і третіми особами та зміни до них укладаються у письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді з накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів, інших аналогів власноручних підписів (печаток) сторін у порядку, визначеному законодавством). Кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього. Примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами.

Відповідно до ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію» електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом:

Судом досліджено копію договору № -031882 Надання позики, в тому числі і на умовах фінансового кредиту» датований 14.08.2018, із зазначенням сторін: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія є гроші» та ОСОБА_1 .

Вказаний договір містить на кожному аркуші відтиски печатки ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив», штемпелю «Згідно з оригіналом», та факсиміле підпису ОСОБА_2 .

На останньому аркуші вищевказаного Договору у графі «позикодавець» міститься друкований запис «Електронний підпис ОСОБА_3 », а у графі Позичальник «СМС КОД: 505762 Електронний підпис ОСОБА_1 ». Будь-яких автентичних (рукописних) підписів осіб у цьому документі не міститься (а. с. 22).

Аналогічні форма посвідчення та записи містяться й у документі під назвою: «Графік розрахунків» (а. с. 23).

До позовної заяви також додано «Розрахунок заборгованості за кредитним договором № -031882 від 14.08.2018 станом на 15.01.2019», який скріплений відтиском печатки ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» та підписом керівника Маловічко А ОСОБА_4 М. (а. с. 24-28).

Судом досліджено роздруківку платіжного доручення від 14.08.2018 № 5841. Однак, зазначена роздруківка не містить будь-яких даних, що вона підписана платником та проведена банком. Роздруківка скріплена відтиском печатки ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» та факсиміле підпису ОСОБА_2 й відтиском печатки за написом «Згідно з ІНФОРМАЦІЯ_1 » (а. с. 29).

До позову додано документ із назвою «Повідомлення», відповідно до якого «14.08.2018 було проведено успішно транзакцію на сайті EGROSHI.COM (1 000,00) на картку». Також зазначені дата та час проведення операції 14.08.2018 18:50, сума операції 1 000 грн., номер карти НОМЕР_1 , номер транзакції 23426-18520-72798 (а. с. 30).

У позовній заяві позивач зазначає, що договір № -031882 9 укладено в електронному вигляді шляхом реєстрації відповідача на Інтернет сайті e-groshi.com і виконання ним певних дій, які свідчать про укладення цього договору.

Також позивач зазначає, що ідентифікатором, відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» є СМС повідомлення з кодом, який зазначений у тексті договору у розділі «Підписи сторін».

Відповідно до п. 2.6 Правил про надання коштів у позику, у тому числі і на умовах фінансового кредиту ТОВ «Фінансова компанія є гроші» договір є укладеним з моменту зарахування коштів (суми позики або фінансового кредиту) на поточний рахунок клієнта (позичальника), якщо інше не встановлено Договором.

В матеріалах справи також наявна копія договору «Про надання фінансових послуг факторингу № 1501/1» від 15.01.2019, укладеного між ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» та ТОВ «Фінансова компанія є гроші», за умовами якого ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» займає місце ТОВ «Фінансова компанія є гроші», як кредитора, в зобов`язаннях, що виникли із договорів, укладених між ТОВ «Фінансова компанія є гроші» та боржниками (а. с. 9-13).

Крім того, додано копію витягу з акту прийому-передачі прав вимоги згідно договору факторингу від 15.01.2019, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія є гроші» передало, а ТОВ «Фінансова компанія «Преміум Актив» прийняло права вимоги за грошовими зобов`язаннями ОСОБА_1 , із загальною сумою заборгованості станом на 15.01.2019 в розмірі 7563,70 грн. (а. с. 15).

Відповідно до положень ч. ч. 1, 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Частиною 3 ст. 203 ЦК України визначено, що волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ч. 1 статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.

За нормами ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.

Статтею 509 ЦК України визначено, що зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином у відповідності до умов договору.

Частиною 1 ст. 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ч. 2 ст. 1954 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення про договір позики, а згідно з п. 2 ч. 1 ст.1046 ЦК України договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з ст. 13 Закону України «Про споживче кредитування» договір про споживчий кредит укладається в письмовій формі (у паперовому або електронному вигляді із накладенням електронних підписів, електронних цифрових підписів).

Відповідно до ч.3 ст. 100 ЦПК України учасники справи мають право подавати електронні докази в паперових копіях, посвідчених у порядку, передбаченому законом. Паперова копія електронного доказу не вважається письмовим доказом.

Відповідно до приписів п. 1 ч.1 ст.1 Закону України «Про електронні довірчі послуги» автентифікація - електронна процедура, яка дає змогу підтвердити електронну ідентифікацію фізичної, юридичної особи, інформаційної або інформаційно-телекомунікаційної системи та/або походження та цілісність електронних даних.

Пунктом 20 цієї частини передбачено, що ідентифікація особи - процедура використання ідентифікаційних даних особи з документів, створених на матеріальних носіях, та/або електронних даних, в результаті виконання якої забезпечується однозначне встановлення фізичної, юридичної особи або представника юридичної особи;

Частиною 1 ст. 14 цього Закону визначено, що електронна ідентифікація здійснюється за допомогою засобів електронної ідентифікації, що підпадають під схему електронної ідентифікації, затверджену Кабінетом Міністрів України.

Особливі вимоги відповідно до цього Закону пред`являються до кваліфікованої електронної довірчої послуги.

Відповідно до ч. 6 ст. 7 Закону України «Про електронні документи та електронний документообіг» копією документа на папері для електронного документа є візуальне подання електронного документа на папері, яке засвідчене в порядку, встановленому законодавством.

Порядок засвідчення наявності електронного документа (електронних даних) на певний момент часу, затверджений постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 №680.

Пунктом 3 цього Порядку передбачено, що надання послуги фіксування часу включає: реєстрацію звернень, на підставі яких формується електронна позначка часу; формування електронної позначки часу за допомогою особистого ключа центру сертифікації; передачу користувачеві послуги фіксування часу сформованої електронної позначки часу; реєстрацію та збереження електронної позначки часу, переданої користувачеві послуги фіксування часу.

Відповідно до п. 12 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію» одноразовий ідентифікатор - алфавітно-цифрова послідовність, що її отримує особа, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір шляхом реєстрації в інформаційно-телекомунікаційній системі суб`єкта електронної комерції, що надав таку пропозицію.

Одноразовий ідентифікатор може передаватися суб`єктом електронної комерції, що пропонує укласти договір, іншій стороні електронного правочину засобом зв`язку, вказаним під час реєстрації у його системі, та додається (приєднується) до електронного повідомлення від особи, яка прийняла пропозицію укласти договір.

Статтею 11 цього Закону визначений Порядок укладення електронного договору. Зокрема, відповідно до ч. 3 цієї статті електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті.

Частиною 6 цієї статті передбачено шляхи надання відповіді особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт), до яких відноситься:

- надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону;

- вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею.

Статтею 12 цього Закону визначено форми підписання електронного правочину:

- електронним підписом або електронним цифровим підписом відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину;

- електронним підписом одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом;

-аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.

Пунктами 2.7,2.8 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті, затвердженої постановою НБУ від 21.01.2004 року № 22,зареєстрованою в Мін`юсті 29.03.2004 року за №377/8976 передбачено, що примірник розрахункового документа, реєстр платіжних вимог, які залишаються в банку, мають містити підписи /підпис відповідальних/ чи /відповідальної особи/, зразки підписи в яких/якої заявлені банку в картці із зразками підписів. Під час підписування розрахункового документа не дозволяється використання факсиміле, а також виправлення та заповнення розрахункового документа в кілька прийомів.

Відповідно до ст. ст. 76, 78, 80 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Суд вважає, що позивачем не доведено факт виникнення зобов`язань між позивачем та відповідачем, не надано належних доказів того, що саме відповідачем було застосовано будь-яким способом ідентифікатор (СМС повідомлення з кодом 505762), зокрема, відсутні докази отримання відповідачем будь-яким чином цього одноразового ідентифікатора, а також відсутні докази реєстрації відповідача в інформаційно-телекомунікаційній системі позивача. Крім того, у договорі № -031882 графі «Позичальник» зазначено дані цієї особи наступним чином « ОСОБА_5 », що не відповідає даним щодо прізвища, ім`я та по батькові відповідача.

Повідомлення, на яку посилається позивач, як підтвердження надання відповідачу грошей, не містить жодних ідентифікуючих даних про клієнта, а саме відповідача: із фрагментів номеру карти, що відображені в даному повідомленні, неможливо встановити належність карти (рахунку) саме відповідачеві. Крім того, повідомлення не підтверджує обставин передачі саме ТОВ «Фінансова компанія є гроші» будь-яких коштів відповідачеві за договором позики.

Роздруківка платіжного доручення № 5841 не містить необхідних реквізитів, що підтверджують його виконання платником та проведення банком, зокрема підписів відповідальних осіб, відтисків печаток банку тощо.

На підставі викладеного, суд дійшов висновку,що будь-яких доказів того, що суми позики або фінансового кредиту були зараховані на поточний рахунок саме відповідача, суду не надано. Належних та достатніх доказів у контексті вище перелічених норм законодавства щодо виникнення між позивачем та відповідачем зобов`язальних правовідносин суду не надано.

Розрахунок заборгованості за договором не є доказом наявності або відсутності договірних зобов`язань між сторонами, а є доповненням до позовної заяви із зазначенням обрахунку позивачем позовних вимог майнового характеру та має інформаційний характер у контексті ціни позову.

За таких обставин, суд констатує недоведеність позивачем факту укладення із відповідачем договору №-031882 від 14.08.2018 року та отримання відповідачем від ТОВ «Фінансова компанія є гроші» будь-яким чином коштів.

У зв`язку з наведеним, суд доходить висновку про недоведеність порушення прав позивача, за захистом яких мало місце звернення до суду, й відсутність підстав для задоволення позовних вимог.

Відповідно до ч. 2 ст. 141 ЦПК України судові витрати у разі відмови у задоволенні позову покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 19, 81, 137, 259, 263-265, 280-282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

У задоволенні позовних вимог товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Преміум Актив» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду через Павлоградський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.С. Шаповалова