ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/427/20Головуючий по 1 інстанції
Справа №711/6422/19 Категорія: 304090100 Казидуб О. Г.
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд у складі колегії суддів:

Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., Фетісової Т.Л.,

секретар Торопенко Н.М.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит»;

третя особа, на стороні позивача - ОСОБА_2 ;

особа, яка подала апеляційну скаргу - Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит»;

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 , про припинення іпотеки,

в с т а н о в и в:

у серпні 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_3 звернувся до суду із вказаним позовом, обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер позичальник за кредитним договором, укладеним із ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» (іпотекодавець) ОСОБА_4 . Спадкоємці ОСОБА_1 та ОСОБА_2 повідомили відповідача про факт смерті ОСОБА_4 та звернулись до Другої Черкаської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Позивач та третя особа є братами померлого ОСОБА_4 , які 03 квітня 2019 року та 02 травня 2019 року відповідно отримали свідоцтво про право на спадщину та оформили право власності на отриману у спадщину квартиру за адресою АДРЕСА_1 .

В процесі прийняття спадщини, спадкоємці дізнались, що квартира отримана ними у спадщину, 20 березня 2007 року на підставі Договору іпотеки №МіЧ-87-2007 була передана померлим в іпотеку для забезпечення виконання умов кредитного договору №МКЧ-87-07 від 20 березня 2007 року між ним та ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит».

У 2013 році, до отримання в 2019 році свідоцтва про право на спадщину на спадкову квартиру, відповідач звернувся до суду з позовом до спадкоємців про звернення стягнення на предмет іпотеки (успадковану квартиру).

Ухвалою колегії суддів судової палати в цивільних справах Апеляційного суду Черкаської області від 25 квітня 2017 року залишено без змін рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2016 року, яким відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором; частково задоволено зустрічний позов ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа: ОСОБА_2 , про припинення зобов`язання та визнано припиненим зобов`язання ОСОБА_1 як спадкоємця померлого ОСОБА_4 , яке виникало у нього перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», згідно положень ст. 1282 ЦК України.

Рішення суду апеляційної інстанції вмотивовано тим, що суд першої інстанції вірно взяв до уваги встановлені статтею 1281 ЦК України строки, це строки в межах яких кредитор, здійснюючи власні активні дії, може реалізувати своє суб`єктивне право, а не є строком позовної давності та прийшов до вмотивованого та обґрунтованого висновку, що відповідальність спадкоємців за боргами спадкодавця настає лише за умови додержання кредитором вимог статтей 1281, 1282 ЦК України, які в даному випадку ним не дотримані, так як позивач в шестимісячний строк з дня коли він дізнався про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 не пред`явив вимоги до його спадкоємців, що прийняли спадщину ( ОСОБА_1 та ОСОБА_4 ), а тому в силу ч. 4 статті 1281 ЦК України є такими, що позбавляються права вимоги до останніх.

Враховуючи положення ст. 82 ЦПК України представник позивача вважає, що вказаними судовими рішеннями та ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних та кримінальних справ від 16 вересня 2015 року встановлено, що відповідач у зв`язку з пропуском преклюзивних строків, встановлених статтею 1281 ЦК України, позбавлений права вимоги щодо сплати боргу за договором кредиту та іпотеки до спадкоємців померлого ОСОБА_4 , тому зобов`язання спадкоємців, які виникли перед відповідачем, припинені.

Вказує, що подальше існування іпотеки вказаної квартири порушує права нових власників квартири - спадкоємців померлого ОСОБА_4 щодо вільного розпорядження нерухомим майном отриманим у спадщину.

На підставі викладеного, позивач просив визнати припиненим договір іпотеки № МіЧ-87-2007 від 20.03.2007 року та стягнути з відповідача на його користь судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 грн.

Рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 задоволено та визнано припиненим Договір іпотеки № МіЧ-87-2007 від 20 березня 2007 року, зареєстрований Приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Плаха Т.І. за № 1716. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Не погоджуючись із рішенням суду, Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 листопада 2019 року.

В апеляційній скарзі вказує, що представник позивача та третьої особи не довів факту порушення прав та законних інтересів свого довірителя та прийшов до передчасного висновку щодо необхідності звернення до суду для їх захисту.

Зазначає, що матеріали справи не містять доказів звернення позивача чи третьої особи до АТ «Банк «Фінанси та Кредит» з клопотанням про зняття обмеження з предмету іпотеки.

Звертає увагу, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2016 року визнано припиненим зобов`язання ОСОБА_1 , яке виникало у нього перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит», згідно положень ст. 1282 ЦК України, та відмовлено в задоволенні позову в частині припинення зобов`язань ОСОБА_2 , оскільки з таким позовом останній самостійно не звертався та не уповноважував на це ОСОБА_1 .

Скаржник вважає, що оскільки на момент звернення до суду із позовною заявою про припинення іпотеки, відсутнє рішення суду про визнання припиненим зобов`язання ОСОБА_2 , яке виникало у нього перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит», позовна заява про припинення іпотеки подана передчасно.

Також зазначає, що строки пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, встановлені статтею 1281 ЦК України, не застосовуються до зобов`язань, забезпечених іпотекою.

Крім того, з посиланням на постанови Верховного Суду України у справі № 557/950/15-ц від 14 грудня 2016 року та від 22 лютого 2017 року відповідно вказує, що іпотека не припиняється у будь-якому випадку, якщо зобов`язання не виконане, а також якщо кредитор не скористався своїм правом на підставі рішення суду про задоволення вимог за рахунок предмета цієї іпотеки.

Своїм правом на подання відзиву на апеляційну скаргу інші учасники справи не скористались.

Заслухавши пояснення учасників справи, перевіривши доводи апеляційної скарги та вивчивши матеріали справи, колегія суддів вважає наступне.

Частиною третьою статті 3 ЦПК України визначено, що провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно з частинами 1-2 ст. 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

У зобов`язаннях, не пов`язаних з особою боржника, смерть не призводить до припинення зобов`язань, а відбувається перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла, до інших осіб спадкоємців.

У відповідності до статті 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або законом, що передбачено ст.1217 ЦК України.

Статтею 1218 ЦК України встановлено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

Отже, статтею 1281 ЦК України встановлено преклюзивні строки пред`явлення вимог кредитором до спадкоємців, у тому числі і по кредитних зобов`язаннях. Оскільки преклюзивні строки не поновлюються, наслідком пропуску визначеного статтею строку є позбавлення кредитора права вимоги, у тому числі у позасудовому порядку.

Відповідно до ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Судом першої інстанції встановлено, що рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2016 року, залишеним без змін ухвалою Апеляційного суду Черкаської області від 25 квітня 2017 року, відмовлено в задоволенні позову ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 про стягнення заборгованості за кредитним договором та частково задоволено зустрічний позов ОСОБА_1 до ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа: ОСОБА_2 про припинення зобов`язання. Визнано припиненим зобов?язання ОСОБА_1 як спадкоємця померлого ОСОБА_4 , яке виникало у нього перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» згідно положень ст. 1282 ЦК України.

Вказаним судовим рішенням встановлено, що 20 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит", в особі філії - Полтавське регіональне управління Відкритого акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит", та ОСОБА_4 був укладений Кредитний договір № МКЧ-87-07, відповідно до умов якого Банк надав Позичальнику - ОСОБА_4 кредит на суму 30000 доларів США зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 15,5% річних, а позичальник зобов`язався їх повернути у строк до 19 березня 2022 року у порядку, встановленому вказаним договором (п. 2.1 Кредитного договору).

20 березня 2007 року для забезпечення виконання умов Кредитного договору № МКЧ-87-07 від 20 березня 2007 року між Відкритим акціонерним товариством "Банк "Фінанси та Кредит", в особі філії - Полтавське регіональне управління Відкритого акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит", та ОСОБА_4 був укладений Іпотечний договір, відповідно до умов якого останній передав в іпотеку Банку трикімнатну квартиру АДРЕСА_2 , житловою площею 36,1 кв.м., загальною площею 48,6 кв.м.

ІНФОРМАЦІЯ_4 позичальник ОСОБА_4 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть від 14.08.2007 року.

Після смерті ОСОБА_4 відкрилася спадщина на спадкове майно, яке належало останньому на день смерті, в тому числі і на квартиру АДРЕСА_2 . Спадкоємцями померлого ОСОБА_4 є ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» про стягнення заборгованості, Придніпровський районний суд м. Черкаси, рішення якого набрало законної сили, вказав, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» пропустив шестимісячний строк з дня, коли він дізнався про відкриття спадщини після смерті ОСОБА_4 , не пред`явив вимоги до його спадкоємців, які прийняли спадщину, тому відповідно до ч. 4 ст. 1281 ЦК України є таким, що позбавляється права вимоги до спадкоємців боржника ОСОБА_4 - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 .

Із вказаних підстав суд також визнав припиненим зобов`язання ОСОБА_1 як спадкоємця померлого ОСОБА_4 , яке виникало у нього перед ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» згідно положень ст. 1282 ЦК України.

Посилання скаржника на те, що строки пред`явлення кредитором спадкодавця вимог до спадкоємців, встановлені статтею 1281 ЦК України, не застосовуються до зобов`язань, забезпечених іпотекою, та що іпотека не припиняється у будь-якому випадку, якщо зобов`язання не виконане, а також якщо кредитор не скористався своїм правом на підставі рішення суду про задоволення вимог за рахунок предмета цієї іпотеки, не відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Великої Палати Верховного Суду від 17 квітня 2018 року у справі № 522/407/15-ц.

У пунктах 57, 62 вказаної постанови зазначено, що оскільки зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентується статтями 1281 і 1282 ЦК України. Тобто, стаття 1281 ЦК України, яка визначає преклюзивні строки пред`явлення таких вимог, застосовується і до кредитних зобов`язань, забезпечених іпотекою. Сплив визначених статтею 1281 ЦК України строків пред`явлення кредитором вимоги до спадкоємців має наслідком позбавлення кредитора права вимоги за основним і додатковим зобов`язаннями, а також припинення таких зобов`язань.

Вказана правова позиція викладена також у постановах Верховного Суду від 16 травня 2019 року у справі № 639/2371/18, від 31 жовтня 2019 року у справі № 522/17658/17 тощо.

Відповідно до ч. 1 ст. 593 ЦК України та ч. 1 ст. 17 Закону України «Про іпотеку» право застави (зокрема, іпотека) припиняється у разі припинення зобов`язання, забезпеченого заставою.

Враховуючи наведене, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку, що оскільки рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2016 року встановлено, що згідно положень ст. 1282 ЦК України ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» втратило право пред`явлення вимоги до спадкоємців ОСОБА_4 - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за зобов`язаннями, що виникли із кредитного договору від 20 березня 2007 року, тому вказані зобов`язання є припиненими, то і зобов`язання за іпотечним договором, укладеним між ВАТ «Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_4 №МіЧ-87-2007 від 20 березня 2007 року, відповідно до положень ст. 593 ЦК України та ст. 17 Закону України «Про іпотеку» також є припиненими.

Посилання скаржника на те, що представник позивача ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_4 - ОСОБА_3 не довів факту порушення прав та законних інтересів своїх довірителів та прийшов до передчасного висновку щодо необхідності звернення до суду для їх захисту, є безпідставними, оскільки порушення прав позивача полягає у існуванні обмеження права розпорядження майном, що було передано в іпотеку на забезпечення виконання зобов`язання, яке є підстави вважати припиненим у зв`язку із пропуском кредитором строку, визначеного ст. 1281 ЦК України, на пред`явлення вимог до спадкоємця.

Твердження скаржника про те, що у зв`язку з тим, що на момент звернення до суду із позовною заявою про припинення іпотеки, відсутнє рішення суду про визнання припиненими зобов`язань ОСОБА_4 , яке виникало у нього перед АТ «Банк «Фінанси та Кредит» згідно положень ст. 1282 ЦК України, тому позовна заява є передчасною, також є не обґрунтованими.

Так, рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 28 листопада 2016 року встановлено, що кредитодавець ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» згідно положень ст. 1282 ЦК України втратив право пред`явлення вимоги до обох спадкоємців ОСОБА_4 - ОСОБА_1 та ОСОБА_4 за зобов`язаннями, що виникли із кредитного договору від 20 березня 2007 року. Отже, і іпотека є припиненою для обох спадкоємців боржника ОСОБА_4 .

Вказана позиція узгоджується із висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 16 травня 2019 року у справі № 639/2371/18.

Разом з тим судом першої інстанції не враховано, що статтею 17 Закону України «про іпотеку» та статтею 593 ЦК України передбачено, що іпотека припиняється у разі: припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору; реалізації предмета іпотеки відповідно до цього Закону; набуття іпотекодержателем права власності на предмет іпотеки; визнання іпотечного договору недійсним; знищення (втрати) переданої в іпотеку будівлі (споруди), якщо іпотекодавець не відновив її. Якщо предметом іпотечного договору є земельна ділянка і розташована на ній будівля (споруда), в разі знищення (втрати) будівлі (споруди) іпотека земельної ділянки не припиняється; з інших підстав, передбачених цим Законом.

Враховуючи наведене, право іпотекодавця підлягає судовому захисту за позовом іпотекодавця шляхом визнання іпотеки такою, що припинена, а не шляхом припинення договору іпотеки відповідно до пункту 7 частини другої статті 16 ЦК України, оскільки це суперечило б положенням статті 593 ЦК України та статті 17 Закону України «Про іпотеку».

Вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 лютого 2018 року у справі № 711/8135/16-ц.

Відповідно до пункту 2 частини 1 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Статтею 376 ЦПК України визначено, що підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

З огляду на викладене, оскільки рішення суду першої інстанції прийняте на підставі повно та всебічно досліджених наданих сторонами доказів та судом правильно застосовано норми матеріального права, однак, у резолютивній частині рішення помилково вказано про припинення іпотечного договору, а не іпотеки, колегія суддів вважає за необхідне змінити лише формулювання резолютивної частини рішення суду щодо визнання припиненим договору іпотеки № МіЧ-87-2007 від 20.03.2007 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Плаха Т.І. за № 1716, визнавши припиненою іпотеку за договором № МіЧ-87-2007, укладеним 20 березня 2007 року між Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_4 , зареєстрованим приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Плаха Т.І. за № 1716.

У зв?язку з тим, що апеляційний суд не змінює та не скасовує рішення суду першої інстанції по суті заявлених позовних вимог, а лише змінює формулювання резолютивної частини рішення, суд не змінює розподіл судових витрат у справі відповідно до ст. 141 ЦПК України.

Керуючись статтями 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» - задовольнити частково.

Рішення Придніпровського районного суду м. Черкаси від 19 листопада 2019 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит», третя особа на стороні позивача ОСОБА_2 , про припинення іпотеки - змінити в частині визнання припиненим Договору іпотеки № МіЧ-87-2007 від 20.03.2007 року, зареєстрованого приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Плаха Т.І. за № 1716, визнавши припиненою іпотеку за договором № МіЧ-87-2007, укладеним 20 березня 2007 року між Банк «Фінанси та Кредит» та ОСОБА_4 , зареєстрованим приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Плаха Т.І. за № 1716.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції з підстав та на умовах, викладених у статті 389 ЦПК України.

Судді Н.І. Гончар

Ю.В. Сіренко

Т.Л. Фетісова