Справа № 496/3297/20
Провадження № 2-о/496/139/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м. Біляївка

Біляївський районний суд Одеської області у складі:

головуючого судді Пасечник М.Л.

з участю:

секретаря Мірошніковій О.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа: Біляївський районний відділ ГУ ДМС України в Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення.

В С Т А Н О В И В:

Заявник, ОСОБА_1 , 14.08.2020 року, звернулась до суду з заявою в якій просила суд, встановити юридичний факт про те, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце народження: м. Душанбе Р. Таджикистан, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 є сестрою ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце народження: п. Гиссар, Р. Таджикистан та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце народження п. Гиссар, Р. Таджикистан.

Свої вимоги заявник мотивує тим, що сестри заявника є громадянками Російської Федерації та вони бажають оформити посвідку на постійне проживання на території України. Однак в свідоцтві про народження заявника в графі батьки вказано: батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 . В свідоцтві про народження її сестер, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьками вказані: батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_6 . Таким чином, в імені матерії заявниці та її сестер ОСОБА_2 та ОСОБА_3 розрізняються літери в імені матері: « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_8 ». З вказаною проблемою заявниця звернулась до Головного управління міграційної служби в Одеській області (далі ГУ ДМС України в Одеській області), з проханням роз`яснити чи можуть її сестри отримати посвідку на постійне місце проживання на території України при наявності того, що в свідоцтві про народження заявника в графі батьки вказано: батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 , а в свідоцтві про народження її сестер, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 батьками вказані: батько ОСОБА_4 , мати ОСОБА_6 , чи можна їх вважати повнорідними сестрами.

Листом ГУ ДМС України в Одеській області заявниці було роз`яснено, що у зв`язку з тим, що ім`я матері заявниці відрізняється з ім`ям в свідоцтві про народження її сестер, не має підстав вважати їх повнорідними, у зв`язку з чим, заявник звернулась до суду з вказаною заявою про встановлення факту родинних відносин.

Заявниця в судовому засіданні свою заяву підтримала, та просила задовольнити, зазначивши наступне, що вона є хворою на цукровий діабет, в неї з кожним роком погіршується самопочуття та здоров`я, у зв`язку з чим хоче, щоб її сестри проживали в Україні та доглядали за нею, також вона зазначає, що на одну з сестер вона написала заповіт, а тому просить задовольнити заяву.

Від Біляївського РВ ГУ ДМС України в Одеській області було надано заяву про розгляд справи за їх відсутності.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засідання, пояснила наступне, що заявницю ОСОБА_1 , вона знає вже багато років, а також знає її рідних сестер та братів. А також підтвердила факт того ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рідними сестрами ОСОБА_1 .

Заслухавши пояснення заявника, свідка, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що в задоволенні заяви слід відмовити з наступних підстав.

Як встановлено в судовому засіданні, ІНФОРМАЦІЯ_4 народилась ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 виданого Бюро ЗАГС м. Душанбе від 06.09.1972 року, актовий запис №979. Батька ОСОБА_1 вказані: батько - ОСОБА_4 заде, мати ОСОБА_5 .

Заявниця має сестер ОСОБА_10 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_11 ( ОСОБА_12 ), ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до їх свідоцтва про народження, батьками в них записані: батько - ОСОБА_4 , мати ОСОБА_6 .

З матеріалів справи вбачається, що 10.07.2020 року заявниця звернулась до ГУ ДМС України в Одеській області з заявою, в якій просила роз`яснити, чи можуть її сестри, ОСОБА_11 , ОСОБА_3 отримати посвідку на постійне проживання на території України при наявності наступних обставин, а саме в свідоцтві про народження заявниці, ОСОБА_1 , в графі батьки вказано: ОСОБА_4 , мати ОСОБА_5 , таким чином в імені матері в її свідоцтві про народження та в свідоцтвах про народженнях її сестер розрізняються літери в імені матері « ОСОБА_7 » та « ОСОБА_8 ».

Листом від ГУ ДМС України в Одеській області за вих. №5/3 ОСОБА_1 було роз`яснено, що відповідно до п.4, ч.7 ст. 9 Закону України «Про імміграцію в Україну» дозвіл на імміграцію в межах квоти імміграції надає особам, які є повнорідними братом чи сестрою, дідом чи бабою, онуком чи онукою громадян України. Відповідно до п.4 ч.7 ст. 9 Закону України для осіб, зазначених у п. 4 ч.2 та у п.1 ч.3 ст. 4 Закону України «Про імміграцію в Україну» для надання дозволу на імміграцію в Україну до заяви додаються копії документів, що засвідчують родинні стосунки з громадянином України. Враховуючи те, що в свідоцтві про народження ім`я матері заявника відрізняється з ім`ям в свідоцтві про народження її сестер, не має підстав вважати їх повнорідними сестрами.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду, обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (Серявін та інші проти України, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Суд сприяє всебічному та повному з`ясуванню обставин по справі, роз`яснює їх права та обов`язки, попереджує про наслідки вчинення або не вчинення процесуальних дій і сприяє здійсненню їх прав у випадках передбачених цим Кодексом.

За положеннями ст. 55 Конституції України кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Підставами для захисту цивільного права є його порушення, невизнання або оспорювання. Порушення цивільного права є результатом протиправних дій порушника, внаслідок чого воно зазнало зменшення або ліквідації, що позбавляє його носія можливості здійснити, реалізувати це право повністю або частково.

Відповідно до ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень.

Згідно ст. 80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Разом з тим, з аналізу досліджених судом доказів, які були підтвердженні самою заявницею в судовому засіданні, вона хоче допомогти своїм сестра оформити посвідку на постійне проживання на території України, які є громадянками Російської Федерації, у зв`язку з чим вона звернулась до ГУ ДМС України в Одеській області за роз`ясненнями.

Крім того, ОСОБА_1 , стверджує, що страждає на цукровий діабет, а також на одну з сестер вона оформила заповіт, сестри хочуть оформити посвідку проживання на території України, та в майбутньому допомагали та доглядали її, але вказаних факт ніякими доказами в судовому засіданні заявник не підтвердила.

Разом з тим, відповідно до наданих до суду документів, а саме перекладу з російської на українську мови свідоцтва про народження ОСОБА_1 , та її сестер ОСОБА_11 , ОСОБА_3 , встановлено, що в усіх трьох написання ім`я їх матері - ОСОБА_13 , але вказаний переклад, зі слів заявника, до документів, які направлялися до ГУ ДМС України в Одеській області не був доданий.

Суд також не може прийняти як доказ відмови заявнику Лист ГУ ДМС України в Одеській області за №5/3 з тих підстав, що він носить лише консультативний характер, тобто заявниця звернулась до ГУ ДМС України в Одеській області у вигляді листа, в якому просила роз`яснити можливість отриманням сестрами посвідки на проживання в Україні, з наявними розходженнями в імені матері в свідоцтвах про народження її та її сестер.

Відповідно до п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року із змінами, внесеними згідно з Постановою Пленуму Верховного Суду України № 15 від 25 травня 1998 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суди вправі розглядати справи про встановлення родинних відносин, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки, наприклад, якщо підтвердження такого факту необхідне заявникові для одержання в органах, що вчиняють нотаріальні дії, свідоцтва про право на спадщину, для оформлення права на пенсію в зв`язку із втратою годувальника.

Таким чином, в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. В даному випадку, заявником не було надано доказів того, що якимось чином були порушені, змінені або припинені її особисті чи майнові права, а тому суд, в задоволенні заяви ОСОБА_1 , відмовляє, за не доведеністю.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 258, 259, 293, 294, 315-319 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 заінтересована особа: Біляївський районний відділ ГУ ДМС України в Одеської області про встановлення факту, що має юридичне значення відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня складання повного тексту рішення, шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.

Повний текст рішення складено 01.10.2020 року.

Суддя М.Л. Пасечник