Ухвала

05 жовтня 2020 року

м. Київ

справа № 344/16649/16-ц

провадження № 61-11233зно20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Зайцева А. Ю., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 14 квітня 2020 року в справі за позовом Фінансового управління виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа - Виконавчий комітет Івано-Франківської міської ради, про спонукання до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Івано-Франківська,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року Фінансове управління Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про спонукання до укладення договору про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Івано-Франківська.

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області рішенням від 17 січня 2018 року в задоволенні позову відмовив.

Апеляційний суд Івано-Франківської області постановою від 12 квітня 2018 року рішення Івано-Франківського міського суду Івано-Франківської області від 17 січня 2018 року скасував та ухвалив нове рішення, яким позов задовольнив частково. Визнав укладеним договір про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Івано-Франківська між ОСОБА_1 та Фінансовим управлінням виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради в редакції, передбаченій додатком 1 до рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради від 18 жовтня 2013 року № 1231-38 «Про Положення «Про пайову участь замовників будівництва у створенні і розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Івано-Франківська», з визначенням: «У пункті 1.1 Цей договір регулює взаємовідносини між сторонами щодо пайової участі «Замовника» у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Івано-Франківська при будівництві житлового будинку по АДРЕСА_1 ; у пункті 2.1 Замовник - ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 здійснює перерахування до бюджету м. Івано-Франківська коштів у розмірі 6 659,17 грн згідно з розрахунком величини пайової участі у розвитку інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури м. Івано-Франківська у редакції, викладеній у цьому рішенні».

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду постановою від 23 жовтня 2019 року касаційну скаргу ОСОБА_1 залишив без задоволення. Постанову Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2018 року залишив без змін.

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до апеляційного суду із заявою про перегляд постанови Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2019 року за нововиявленими обставинами.

Івано-Франківський апеляційний суд ухвалою від 13 лютого 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про перегляд постанови Апеляційного суду Івано-Франківської області від 12 квітня 2018 року за нововиявленими обставинами відмовив.

26 березня 2020 року ОСОБА_1 подав засобами електронного поштового зв`язку із застосуванням електронного цифрового підпису касаційну скаргу на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року у вищевказаній справі.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 14 квітня 2020 року відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Івано-Франківського апеляційного суду від 13 лютого 2020 року у даній справі.

22 квітня 2020 року ОСОБА_1 подав засобами електронного поштового зв`язку із застосуванням електронного цифрового підпису заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 14 квітня 2020 року з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 07 травня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 14 квітня 2020 року.

31 липня 2020 року ОСОБА_1 вдруге подав засобами електронного поштового зв`язку із застосуванням електронного цифрового підпису заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 14 квітня 2020 року з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

05 серпня 2020 року ОСОБА_1 подав засобами електронного поштового зв`язку із застосуванням електронного цифрового підпису заяву про відвід колегії суддів Верховного Суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2020 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Зайцева А. Ю., Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В. визнано необґрунтованою та передано для вирішення іншому судді, визначеному в порядку? передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 10 серпня 2020 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Ігнатенка В. М.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 11 серпня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Зайцева А. Ю., Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В. відмовлено.

Заяву передано судді-доповідачу для продовження розгляду.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 26 серпня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 14 квітня 2020 року.

02 вересня 2020 року ОСОБА_1 втретє подав засобами електронного поштового зв`язку із застосуванням електронного цифрового підпису заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 14 квітня 2020 року з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 04 вересня 2020 року відмовлено у відкритті провадження за заявою ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 14 квітня 2020 року.

20 вересня 2020 року ОСОБА_1 вчетверте подав засобами електронного поштового зв`язку із застосуванням електронного цифрового підпису заяву про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 14 квітня 2020 року з підстав, передбачених пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України.

24 вересня 2020 року ОСОБА_1 подав засобами електронного поштового зв`язку із застосуванням електронного цифрового підпису заяву про відвід колегії суддів Верховного Суду: Зайцева А. Ю. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2020 року заяву ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Зайцева А. Ю., Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В. визнано необґрунтованою та передано для вирішення іншому судді, визначеному в порядку? передбаченому частиною першою статті 33 ЦПК України.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 вересня 2020 року для розгляду справи визначено суддю-доповідача Гулька Б. І.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 01 жовтня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про відвід колегії суддів: Зайцева А. Ю., Бурлакова С. Ю., Коротенка Є. В. відмовлено.

Заяву передано судді-доповідачу для продовження розгляду.

Заява ОСОБА_2 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 14 квітня 2020 року мотивована тим, що вказана ухвала ухвалена іменем України, а тому згідно з імперативними вимогами частини першої статті 13 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» є судовим рішенням, яким закінчується розгляд справи, відтак може бути переглянута за нововиявленими обставинами.

Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави (частина перша статті 2 ЦПК України).

Відповідно до частини другої цієї ж статті суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (частина перша статті 44 ЦПК України).

За змістом частини другої цієї статті перелік дій, що суперечать завданню цивільного судочинства та які залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами, не є вичерпним.

Частиною третьою статті 44 ЦПК України передбачено, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд з урахуванням обставин справи має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Такий правовий висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах висловлений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 13 березня 2019 року у справі № 199/6713/14, провадження № 14-92цс19.

Таким чином, суд вважає за необхідне визнати дії ОСОБА_1 , пов`язані із неодноразовим поданням заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 14 квітня 2020 року, зловживанням процесуальними правами та залишити без розгляду заяву про перегляд за нововиявленими обставинами на підставі частини третьої статті 44 ЦПК України.

Відповідно до частини четвертої статті 44 ЦПК України суд зобов`язаний вживати заходів для запобігання зловживанню процесуальними правами. У випадку зловживання процесуальними правами учасником судового процесу суд застосовує до нього заходи визначені цим Кодексом.

Види заходів процесуального примусу визначені частиною першою статті 144 ЦПК України, а саме: попередження; видалення із залу судового засідання; тимчасове вилучення доказів для дослідження судом; привід; штраф.

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі від 0,3 до 3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадку зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству.

Враховуючи наведене, суд дійшов висновку про застосування до ОСОБА_1 за зловживання процесуальними правами, заходу процесуального примусу у вигляді штрафу в розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що складає 630,60 грн.

Відповідно до частини п`ятої статті 148 ЦПК України ухвала про стягнення штрафу є виконавчим документом.

Керуючись статтями 44, 144, 148, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Залишити заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Верховного Суду від 14 квітня 2020 року без розгляду.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України, 01021, м. Київ, вул. Липська, 18/5, ) 630,60 грн штрафу (як засобу процесуального примусу).

Реквізити для сплати штрафу: отримувач коштів - УК у Печер.р-ні/Печерс.р-н/21081100; код за ЄДРПОУ - 38004897; банк отримувача - Казначейство України (ЕАД); рахунок отримувача - UA0026007; код класифікації доходів бюджету - 21081100.

Ухвала є виконавчим документом та може бути пред`явлена до примусового виконання протягом трьох місяців з дня її прийняття.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя А. Ю. Зайцев