КОРАБЕЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД М. МИКОЛАЄВА
Справа № 488/807/20
Провадження №2/488/974/20
Ухвала

Іменем України

"23" березня 2020 р. м. Миколаїв

Суддя Корабельного районного суду міста Миколаєва Селіщева Л.І., ознайомившись із позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: П`ята Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та поновлення додаткового строку для прийняття спадщини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить суд:

1) Визнати недійсним Свідоцтво про право на спадщину за законом від 23.02.2015 р., за реєстровим № 1-164, виданого П ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області, на ім`я ОСОБА_3 , після смерті ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 на 1/3 частку квартири АДРЕСА_1 ;

2) Скасувати рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу), індексний номер: 19535825 від 23.02.2015 р., здійснене на підставі Свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.02.2015 р., за реєстровим № 1-164, виданого П`ятою Миколаївською державною нотаріальною конторою Миколаївської області;

3) Визначити йому, ОСОБА_1 , додатковий строк 2 місяці для прийняття спадщини, яка залишилася після смерті бабусі, ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Дослідивши позовну заяву та додані до неї документи, приходжу до висновку про необхідність залишити її без руху через наступне.

Стаття 175 ЦПК України містить вимоги, яким повинна відповідати позовна заява, зокрема:

Реквізити сторін та інших учасників цивільного процесу (п.2 ч.3 ст.175). Якщо учасником справи є фізична особа, в заяві вказуються її повне прізвище, ім`я та по батькові, адреса проживання з поштовим індексом. Податковий номер та серія і номер паспорта зазначаються лише у випадку, коли така інформація відома позивачу.

Відповідно до положень п.5 ч.3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 3 п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину.

Відповідно до ч.5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Постановою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що при розгляді справ про спадкування суди мають звертати увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Главою 13 «Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України», затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року №296/5 передбачено, що у постанові про відмову у вчиненні нотаріальної дії зазначаються: дата винесення постанови; прізвище, ініціали нотаріуса, який виніс постанову, найменування та місцезнаходження державної нотаріальної контори або найменування нотаріального округу та адреса розташування робочого місця приватного нотаріуса; прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи, яка звернулася за вчиненням нотаріальної дії, місце її проживання або найменування і місцезнаходження юридичної особи; про вчинення якої нотаріальної дії просила особа, що звернулася до нотаріуса (короткий зміст прохання); причини відмови у вчиненні нотаріальної дії з посиланням на чинне законодавство; порядок і строки оскарження відмови з посиланням на норми цивільного процесуального законодавства.

Однак, до матеріалів позовної заяви не додано копію постанови нотаріуса про відмову у видачі свідоцтва на спадщину.

Отже в заяві мають місце вказані вище недоліки, які позбавляють суд можливості призначити заяву до розгляду.

Відповідно до ч.4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Частина 3 статті 6 Закону України «Про судовий збір» (зі змінами, внесеними Законом № 590-VII від 19.09.2013 р.) визначає, що у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Із матеріалів справи вбачається, що позивач заявляє три немайнових вимог, а судовий збір сплачено лише за дві вимогу.

Отже, позивачу належить доплатити судовий збір за ставками, встановленими для позовних заяв немайнового характеру, та надати суду оригінал квитанції.

Аналізуючи викладене, приходжу до висновку, що дана позовна заява не відповідає вищевказаним вимогам, через що вважаю необхідним залишити її без руху, невідкладно повідомити про це позивача та надати йому строк для усунення вказаних недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня отримання позивачами ухвали про залишення позовної заяви без руху у відповідності до положень ст. 185 ЦПК України.

Судом при винесенні ухвали враховується прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Керуючись ст. ст. 175,185 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: П`ята Миколаївська державна нотаріальна контора Миколаївської області, про визнання недійсним свідоцтва про право на спадщину за законом, скасування рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень та поновлення додаткового строку для прийняття спадщини - залишити без руху та запропонувати позивачу усунути недоліки протягом п`яти днів з дня отримання ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.І. Селіщева