Баранівський районний суд Житомирської області
Справа № 273/1970/20
Провадження № 2/273/364/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року Баранівський районний суд Житомирської області в складі: головуючої судді Бєлкіної Д.С., секретаря судових засідань Стаднюк В.В., розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Баранівка справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частину квартири,-

В С Т А Н О В И В:

07.09.2020 року позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить: визнати квартиру АДРЕСА_1 , їх спільним сумісним майном, визнати за нею право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ; визнати за відповідачем ОСОБА_2 права власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 ; стягнути з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору за пред`явлення вказаного позову в сумі 840,80 грн. та витрати на професійну правничу допомогу.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначила, з 24.01.1991 року по 15.01.2008 року вона та відповідач ОСОБА_2 перебували в зареєстрованому шлюбі, який розірвано. Від шлюбу у них народилося двоє дітей: дочка ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , та дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Під час шлюбу за спільні кошти 24.02.2004 року вони купили квартиру АДРЕСА_1 . Правовстановлюючі документи на вказану квартиру були оформлені на ім`я відповідача . Позивач неодноразово пропонувала відповідачу добровільно вирішити питання про оформлення та реєстрацію її права власності на 1/2 частину вказаної квартири, але відповідач відмовлявся, що призвело до виникнення вказаного спору між ними, тому вона звернулася до суду з вказаним позовом за захистом своїх сімейних і цивільних права.

У підготовче судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач ОСОБА_1 подала до суду заяву про розгляд справу без її участі, позовні вимоги підтримує, просить не стягувати з відповідача на її користь судові витрати.

Відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву про розгляд справу без його участі, позовні вимоги визнає.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Правовідносини, що склалися між сторонами регулюються ст. ст. 22, 28, 29 КпШС України, що діяв до 2004 року, та ст. ст. 60, 61, 69-71 Сімейного кодексу України (що діє з 2004 року), де зазначено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності, при розділі майна частки подружжя є рівними.

Відповідно до ч. 1 ст. 70 , ч. ч. 1, 2 , 5 ст. 71 Сімейного кодексу України у разі поділу майна, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, частки майна дружини та чоловіка є рівними, якщо інше не визначено домовленістю між ними або шлюбним договором. Майно, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, ділиться між ними в натурі.

В частині 3 статті 358 ЦК України визначено, що кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з ч. 3 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна між співвласниками право спільної сумісної власності на нього припиняється.

Судом встановлено, що сторони по справі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 24.01.1991 року по 15.01.2008 року проживали однією сім`єю, вели спільне господарство, перебували у зареєстрованому шлюбі, дана обставина визнається сторонами по справі, ніким не заперечується, а також підтверджується копією свідоцтва про розірвання шлюбу серія НОМЕР_1 від 11.04.2008 року. (а.с.11).

За час шлюбу та спільного проживання, за спільні кошти, сторони купили квартиру АДРЕСА_1 , право власності на квартиру зареєстроване на відповідача ОСОБА_2 , що підтверджується копією договору купівлі-продажу квартири від 24.02.2004 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 15.02.2008 року, копією технічного паспорту на квартиру. (а.с.9,10,7-8)

З огляду на викладене, суд вважає наявними підстави вважати, що набуте за час перебування сторін у шлюбі майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , частки в якому в кожного є рівними.

Вказані обставини у своїй сукупності дають підстави для задоволення позовних вимог.

Крім того, суд приймає визнання відповідачем позову, оскільки воно не суперечить закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 81, 141, 206, 259, 263-265, 268, 273 ЦПК України, на підставі викладеного, ст. ст. 22, 28, 29 КпШС України, ст.ст. 60, 61, 70, 71 СК України, ст. 372 ЦК України, пунктами 22-25 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року № 11 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" , суд, -

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання квартири спільною сумісною власністю подружжя та визнання права власності на 1/2 частину квартири - задовольнити.

Визнати спільною сумісною власністю ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер ІНФОРМАЦІЯ_3 )квартиру АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) право власності на 1/2 частину (одну другу частину) квартири АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер ІНФОРМАЦІЯ_3 )право власності на 1/2 частину (одну другу частину) квартири АДРЕСА_1 .

Припинити право спільної сумісної власності ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ) та ОСОБА_2 (ідентифікаційний номер ІНФОРМАЦІЯ_3 )щодо один одного на квартиру АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Житомирського апеляційного суду через Баранівський районний суду Житомирської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Д.С. Бєлкіна