ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 527/519/20 Номер провадження 22-ц/814/1971/20Головуючий у 1-й інстанції Олефір А. О. Доповідач ап. інст. Прядкіна О. В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого судді Прядкіної О.В.,

суддів: Бутенко С.Б., Обідіної О.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення та виклику сторін в м. Полтаві цивільну справу за апеляційною скаргою Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області

на рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 08 липня 2020 року, прийнятого під головуванням судді Олефір А.О. в м. Глобине

у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Манжеліївської сільської ради Глобинського району Полтавської області, третя особа без самостійних вимог щодо предмету спору: Департамент Державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області про визнання права власності на самочинне будівництво ,-

В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до суду з вказаним позовом. Зазначали, що 14 лютого 2011 року у приватного підприємства «Ремсільгосптехніка» придбали будівлі та споруди, розташовані по АДРЕСА_1 , що складаються з ремонтної майстерні, будівлі станції ТО, складу запчастин, сараю, будівлі котельні, альтанки для мийки та інше.

Придбане ними майно знаходиться на земельній ділянці площею 2,1482 га, кадастровий номер :01:002:0228 з цільовим призначенням - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Під час користування вищевказаним майновим комплексом виникла необхідність у будівництві приміщення складу. Вказана будівля була побудована у 2016 році, однак не введена в експлуатацію та є самочинним будівництвом. Земельна ділянка під вказаним майновим комплексом перебуває у їх користуванні відповідно до договору оренди землі від 19 вересня 2016 року, укладеного з Манжеліївською сільською радою строком на 49 років. Договір оренди землі зареєстрований 22 вересня 2016 року державним реєстратором Глобинської міської ради Стрілець В.І. за №16631788. Просили визнати за ними у рівних частках по 1/2, право власності на будівлю складу літера "Л", розташованого по АДРЕСА_1 , площею 1675,6 кв. м, розташованого на земельній ділянці площею 2,1482 га, кадастровий номер :01:002:0228, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішенням Глобинського районного суду Полтавської області від 08 липня 2020 року позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 задоволено.

Визнано за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у рівних частках по 1/2, право власності на будівлю складу літера "Л", площею 1675,6 кв. м, розташованого по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 2,1482 га, кадастровий номер :01:002:0228, з цільовим призначенням: для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Рішення оскаржив Департамент державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області, який в апеляційній скарзі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 вважають рішення районного суду вірним та просять залишити його без змін.

Колегія суддів, перевіривши справу в межах заявлених вимог і апеляційного оскарження, приходить до висновку про задоволення апеляційної скарги з таких підстав:

Судом першої інстанції вірно встановлено та вбачається з матеріалів справи, що згідно Договору купівлі-продажу від 14 лютого 2011 року покупці ОСОБА_2 та ОСОБА_1 прийняти в рівних частинах кожний у приватного підприємства «Ремсільгосптехніка» будівлі та споруди, розташовані по АДРЕСА_1 на земельній ділянці площею 2,15 га, що перебуває у комунальній власності, кадастровий номер :01:002:0228. Вказані будівлі та споруди складаються з: ремонтної майстерні літ. А. загальною площею 1492,1 кв.м., будівлі станції ТО літ. «Б,б,б1» загальною площею 594 кв.м., складу запчастин літ. «г» загальною площею 28,9 кв.м., сараю літ. «Г» загальною площею 91,3 кв.м., будівлі котельні літ. «В,в» загальною площею 126,3 кв.м., огорожі №1-2, альтанки літ. «З», естакади для мойки літ «Е», естакади літ. «Е 1», башти Рожновського літ «І» - загальна площа становить 2332,6 кв.м.

19 вересня 2016 року між Манжеліївською сільською радою в особі сільського голови Манько В.І. як орендодавцем та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 як орендарями, укладено договір оренди земельної ділянки, площею 2,1482 га, кадастровий номер :01:002:0228, строком на 49 років.

22.09.2016 року договір оренди зареєстровано, що підтверджується Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 69248478 від 28 вересня 2016р.

11 березня 2020 року позивачі звернулися до голови Манжеліївської сільської ради із заявою про надання дозволу на введення в експлуатацію будівлі ангару, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до технічного паспорту, виготовленого 11 березня 2020 року на замовлення позивачів, виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами, розташований в АДРЕСА_1 , має наступні технічні характеристики: будівля складу літ. «Л», загальною площею 1675,6 кв. м.

Згідно довідки ФОП ОСОБА_3 від 12 березня 2020 року №1 при проведення технічної інвентаризації будівлі складу, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 , площею 1675,6 кв. м, встановлено, що будівля складу «Л» збудовано без дозвільних документів, без істотних порушень діючих будівельних норм та правил.

Згідно звіту про проведення технічного обстеження, затвердженого директором ТОВ «Експертне бюро «Рідний Дім» 15 червня 2020 року, за результатами проведеного технічного обстеження об`єкту - будівлі складу по АДРЕСА_1 , встановлено можливість його надійної та безпечної експлуатації.

Задовольняючи позовні вимоги, районний суд своє рішення мотивував тим, що технічним звітом про проведення технічного обстеження встановлено можливість надійної та безпечної експлуатації самочинно збудованого об`єкту нерухомого майна, визнання права власності за позивачами на вказаний самочинно збудований об`єкт не порушує права інших осіб.

Однак, колегія суддів не може погодитись з таким висновком суду.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ч.1,2 ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Особа, яка виготовила (створила) річ зі своїх матеріалів на підставі договору, є власником цієї речі. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Згідно із частиною першою статті 376 ЦК України самочинне будівництво визначається через сукупність ознак, що виступають умовами або підставами, за наявності яких об`єкт нерухомості вважається самочинним, а саме, якщо: 1) він збудований або будується на земельній ділянці, що не була відведена в установленому порядку для цієї мети; 2) об`єкт нерухомості збудовано без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, 3) об`єкт нерухомості збудований з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Отже, наявність хоча б однієї із трьох зазначених у частині першій статті 376 ЦК України ознак свідчить про те, що об`єкт нерухомості є самочинним.

Водночас згідно із ч. 3 статті 376 ЦК України право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки в установленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

З аналізу ч.3,4 статті 376 ЦК України випливає, що частина третя цієї статті застосовується не лише до випадків порушення вимог законодавства щодо цільового призначення земель, а й до випадків, коли такого порушення немає, але особа здійснює будівництво на земельній ділянці, яка їй не належить.

Постановою КМУ від 13 квітня 2011 року №461 затверджено «Порядок прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів», яким визначений механізм прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.

Між тим, на земельній ділянці по АДРЕСА_1 здійснено будівництво складу «Л» без дозвільних документів, що є самочинним будівництвом, так як відсутня проектна та робоча документація, документи, які надають право виконувати будівельні роботи, а також побудовано на земельній ділянці, яка не була відведена для будівництва.

Окрім того, під уже збудоване нерухоме майно земельна ділянка позивачам власником земельної ділянки, яким є Манжеліївська сільська рада, не надавалася.

З договору оренди землі від 19 вересня 2016 року вбачається, що земельна ділянка площею 2,1482 га надавалася ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в строкове платне користування для ведення сільськогосподарського виробництва (а.с. 14).

Отже, позивачі, збудувавши скла, без відповідного дозволу власника землі, самочинно змінили цільове призначення землі, на якій розташована ця будівля.

З урахуванням викладеного, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для скасування рішення та ухвалення нового про відмову у задоволенні позову ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання права власності на самочинне будівництво.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376 , 381, 384 ЦПК України, апеляційний суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Департаменту державної архітектурно-будівельної інспекції у Полтавській області задовольнити.

Рішення Глобинського районного суду Полтавської області від 08 липня 2020 року скасувати , ухваливши нове рішення.

Відмовити ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в задоволенні позовних вимог про визнання права власності на самочинне будівництво.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий-суддя О. В. Прядкіна

Судді: С. Б. Бутенко

О. І. Обідіна

Повний текст постанови складено 05.10.2020 р.