Справа № 361/3702/20
Провадження № 2/361/2665/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне)

30 вересня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

судді - Сердинського В.С.

при секретарі - Мищенко С.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Броварської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав,

установив:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_2 , третя особа: служба у справах дітей та сім`ї Броварської районної державної адміністрації Київської області про позбавлення батьківських прав.

Позивач зазначала, що 21 листопада 2014 року вони з відповідачем уклали шлюб, який був зареєстрований у відділі державної реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області, актовий запис №1121.

Від спільного подружнього життя мають неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стосунки між позивачем та відповідачем не склалися, з 2017 року вони почали проживати окремо один від одного, припинили ведення спільного господарства та підтримувати подружні відносини. З того часу позивач з сином проживали окремо за адресом: АДРЕСА_1 .

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2018 року шлюб між ними було розірвано.

З часу припинення шлюбних стосунків відповідач втратив інтерес до сина, до його стану здоров`я, до його успіхів, розвитку. Також, відповідач припинив виконувати свій батьківський обов`язок по утриманні своєї дитини.

На підставі рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області було відкрите виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа №361/958/17, виданого 03.05.2017 р. про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , у розмірі ј частки доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Однак, відповідач не брав участь у житті дитина та наполягав на закритті виконавчого провадження, так як він не хотів сплачувати аліменти, цікавитись дитиною, його станом здоров`я.

Позивач 14 вересня 2019 р вдруге вийшла заміж, зареєструвала шлюб з ОСОБА_5 .

Вихованням дитини, її забезпеченням, розвитком та станом здоров`я піклувалася виключно мати дитини ОСОБА_1 та її чоловік ОСОБА_5 .

За заявою позивача 31.10.2019 р. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП №53985390) по виконавчому листу №361/958/17 від 03.05.2017 р. про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , у розмірі ј частки доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття.

ОСОБА_2 , діючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, засвідчив заявою, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_3 , також цією заявою дав згоду на всиновлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 . Дана заява нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Грищенко В.В., 22 лютого 2020 р., зареєстровано в реєстрі за №769.

На даний час ОСОБА_3 навчається у закладі дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу «Капітошка» в м. Бровари Однак, відповідач жодного разу не поцікавився успіхами дитини, не відвідував садок, за харчування дитини в закладі і різні потреби мама сплачує самостійно. Відповідач взагалі не спілкується з сином, не надає дитині доступ до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює умов для отримання дитиною освіти.

Посилаючись на викладене, позивач просила суд позбавити батьківських прав ОСОБА_2 відносно його малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлялася належним чином.

В судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

В судове засідання представник третьої особи служби у справах дітей та сім`ї Броварської районної державної адміністрації Київської області не з`явився, про місце та час розгляду справи повідомлялися належним чином.

Судом встановлено, що відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану Деснянського районного управління юстиції у м. Києві, актовий запис №1735 (а.с.10).

Рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області від 17 січня 2018 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 було розірвано (а.с.11).

ОСОБА_3 навчається у закладі дошкільної освіти (ясла-садок) комбінованого типу «Капітошка» в м. Бровари, за цей період вихователі групи №4 «Дзвіночок», де перебуває дитина, спілкувалися тільки з мамою дитини позивачем ОСОБА_1 та вітчимом ОСОБА_5 , які і займаються вихованням ОСОБА_3 . Батька дитини в садочку ніколи не бачили, на жодному святі присутнім не був, він ніколи не дзвонив і не цікавився чи відвідує дитина дитячий заклад, які успіхи робить його син (а.с.15).

Згідно акту обстеження житлово-побутових умов від 17 грудня 2019 року, складеного депутатом Броварської міської ради Київської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживає разом з матір`ю ОСОБА_1 та вітчимом ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.16).

За заявою позивача ОСОБА_1 31.10.2019 р. було винесено постанову про закінчення виконавчого провадження (ВП №53985390) по виконавчому листу №361/958/17 від 03.05.2017 р. про стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , у розмірі ј частки доходів, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15.02.2017 р. і до досягнення дитиною повноліття (а.с.14).

ОСОБА_2 , діючи при здоровому розумі та ясній пам`яті, розуміючи значення своїх дій, засвідчив заявою, що не заперечує проти позбавлення його батьківських прав щодо малолітньої дитини ОСОБА_3 , також цією заявою дав згоду на всиновлення ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_5 . Дана заява нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Грищенко В.В., 22 лютого 2020 р., зареєстровано в реєстрі за №769 (а.с.12).

Згідно ч.2 ст.141 СК України, розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов'язків щодо дитини, крім випадку, передбаченого частиною пятою статті 157 цього Кодексу.

Згідно статті 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Батьки зобов`язані поважати дитину. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї. Забороняються будь-які види експлуатації батьками своєї дитини. Забороняються фізичні покарання дитини батьками, а також застосування ними інших видів покарань, які принижують людську гідність дитини.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Статтею 12 Закону України «Про охорону дитини» передбачено, що на кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки, або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пленум Верховного Суду України в п. п. 15, 16 постанови від 30 березня 2007 року № 3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснив, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно їх утримують, та інше), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Відповідно до п. 16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» від 30.03.2007 р., особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК України.

У відповідності до Принципу 6 Міжнародної Декларації прав дитини проголошеної Генеральною Асамблеєю ООН 20 листопада 1959 року - дитина для повного і гармонійного розвитку її особи потребує любові і розуміння. Вона має, якщо це можливо, зростати під опікою і відповідальністю своїх батьків і, в усякому разі, в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїх обов`язків.

З вище наведених фактів вбачається, що відповідач ОСОБА_2 ухиляється від виконання своїх обов`язків по вихованню неповнолітньої дитини: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме: не займається вихованням дитини, фізичним, духовним розвитком та матеріально не забезпечує, і взагалі ставиться до дитини байдуже.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про задоволення позову про позбавлення відповідача ОСОБА_2 батьківських прав відносно його неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Відповідно до ст.141 ЦПК України, суд вважає необхідним стягнути із відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 840,00 грн.

Керуючись Законом України «Про охорону дитини», ст.ст. 150, 164, 180-185, 191 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 76, 80, 81, 141, 258-259, 263-265, 280-284, 350, 354 ЦПК України, суд

в и р і ш и в :

Позов задовольнити.

Позбавити ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьківських прав відносно неповнолітнього сина: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,00 грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя В. С. Сердинський