Справа № 438/898/20
Номер провадження 2-с/438/11/2020
УХВАЛА

30 вересня 2020 року суддя Бориславського міського суду м. Борислава Слиш А.Т., розглянувши заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу, -

в с т а н о в и в:

До суду надійшла заява ОСОБА_1 про скасування судового наказу у справі №438/898/20 провадження №2-н/438/183/2020 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за надані житлово-комунальні послуги з водопостачання та водовідведення з урахуванням індексу інфляції та трьох відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості та судові витрати.

Відповідно до ч.1 ст.170 ЦПК України, боржник має право протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення копії судового наказу та доданих до неї документів подати заяву про його скасування до суду, який його видав, крім випадків видачі судового наказу відповідно до пунктів 4, 5 частини першої статті 161 цього Кодексу. Заява про скасування судового наказу може також бути подана органами та особами, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

Так, подана боржником заява не відповідає вимогам щодо форми та змісту заяви про скасування судового наказу, визначених ст. 170 ЦПК України.

Згідно ч.3 ст.170 ЦПК України заява про скасування судового наказу серед іншого має містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) заявника і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України заявника та боржника, реєстраційний номер облікової картки платника податків заявника та боржника (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта заявника та боржника для фізичних осіб - громадян.

Однак, вимоги даної норми заявником ОСОБА_1 не виконано. Зокрема, заява про скасування судового наказу не містить найменування стягувача, його місцезнаходження, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України.

У відповідності до ч.5 ст. 170 ЦПК України до заяви про скасування судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Так, частиною 4-2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що за подання до суду заяви про скасування судового наказу фізичною особою належить сплатити судовий збір у розмірі 0,05 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 96,05 грн.

Однак, заявник ОСОБА_1 не долучив до заяви про скасування судового наказу документів, що підтверджують сплату судового збору.

Згідно ч.6 ст.170 ЦПК України у разі подання неналежно оформленої заяви про скасування судового наказу суддя постановляє ухвалу про її повернення без розгляду не пізніше двох днів з дня її надходження до суду.

Подана ОСОБА_1 заява про скасування судового наказу не відповідає вказаним вимогам статті 170 ЦПК України, а тому вважаю за необхідне повернути таку без розгляду.

Керуючись ст.170, 260 ЦПК України,

п о с т а н о в и в:

Заяву ОСОБА_1 про скасування судового наказу повернути заявнику без розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином (п.3 розділу ХІІ «Прикінцеві положення» ЦПК України).

Суддя А.Т. Слиш