03.02.2020 Єдиний унікальний номер 205/6455/19
Єдиний унікальний номер 205/6455/19
Провадження № 2/205/301/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 лютого 2020 року м. Дніпро

Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Приходченко О.С.

при секретарі Король Т.А.

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Дніпрі в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа Перша дніпровська державна нотаріальна контора про визнання права власності в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 26 липня 2019 року звернулася до суду з позовом до відповідача ОСОБА_2 , третя особа Перша дніпровська держнотконтора про визнання права власності в порядку спадкування за законом.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 31 липня 2019 року позовну заяву судом було прийнято до розгляду та відкрито загальне провадження у цивільній справі.

Ухвалою судді Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 січня 2020 року у Першої дніпровської держнотконотри було витребувано копію спадкової справи, відкритої після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач у своєму позові посилається на те, що на підставі договору купівлі-продажу садового будинку від 19 квітня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Каліновичем С.П. і зареєстрованого у реєстрі за № 657, їй на праві власності належить Ѕ частина садового будинку АДРЕСА_1 Власником іншої Ѕ частини садового будинку АДРЕСА_1 « АДРЕСА_1 », згідно з вищезазначеним договором купівлі-продажу від 19 квітня 2000 року, є син позивача ОСОБА_3 , право власності на яку у встановленому законом порядку зареєстровано у КП «ДМБТІ». Також на підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19 квітня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Каліновичем С.П. і зареєстрованого у реєстрі за № 661, позивач та її син ОСОБА_3 є власниками земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,0588 га, розташованої у СТ «Монтажник», що у м. Дніпрі у рівних частках. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Після його смерті відкрилася спадщина, із заявою про прийняття якої до Першої держнотконтори звернулася позивач та відповідач ОСОБА_2 . Постановою державного нотаріуса від 08 червня 2018 року позивачеві відмовлено у вчиненні нотаріальної дії у видачі свідоцтва про право на спадщину у вигляді Ѕ частки садового будинку та земельної ділянки після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 з причин відсутності взаємної згоди на перерозподіл спадщини між спадкоємцями. Тому позивач просила суд визнати за нею право власності на Ѕ частину садового будинку АДРЕСА_1 у СТ « АДРЕСА_1 » та Ѕ частину земельної ділянки № НОМЕР_1 площею 0,0588 га, які розташовані за адресою: м. Дніпро, Новокодацький р-н, СТ «Монтажник», в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач у своїй заяві до суду позовні вимоги просила задовольнити у повному обсязі, справу розглянути за її відсутності.

Відповідач ОСОБА_2 у відзиві на позовну заяву зазначив, що позовні вимоги ОСОБА_1 визнає, свої вимоги щодо спадкового майна після смерті свого батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заявляє. Усі спірні питання сторони вирішили у позасудовому порядку. Представник відповідача надав заяву до суду про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

Третя особа Перша дніпровська держнотконтора у судове засідання свого представника не направила, про час, день та місце судового засідання повідомлена належним чином, надала суду заяву про розгляд справи у відсутність її представника.

Перевіривши матеріали справи, оцінивши докази, що містяться в матеріалах справи, суд вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Судом встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу садового будинку від 19 квітня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Каліновичем С.П. і зареєстрованого у реєстрі за № 657, ОСОБА_1 і ОСОБА_3 є власниками у рівних частках садового будинку АДРЕСА_1 , право власності на який 19 травня 2000 року у встановленому порядку зареєстровано у КП «ДМБТІ» (а.с. 12).

На підставі договору купівлі-продажу земельної ділянки від 19 квітня 2000 року, посвідченого приватним нотаріусом Дніпропетровського міського нотаріального округу Каліновичем С.П. і зареєстрованого у реєстрі за № 661, ОСОБА_1 і ОСОБА_3 є власниками у рівних частках земельної ділянки площею 0,0588 га, яка розташована у СТ «Монтажник» 033, яка розташована за адресою: м. Дніпро, Новокодацький район (колишня назва Ленінський) (а.с. 13). Право власності на Ѕ частину земельної ділянки за ОСОБА_3 у встановленому законом порядку зареєстровано не було.

ОСОБА_3 згідно із свідоцтвом про право власності на житло був власником ј частини квартири АДРЕСА_2 ).

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер, після його смерті відкрилася спадщина на ј частину квартири АДРЕСА_3 Ѕ частину АДРЕСА_1 та Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0588 га, яка розташована у СТ «Монтажник» 033 у м. Дніпрі Новокодацькому районі (колишня назва Ленінський).

17 березня 2015 року ОСОБА_1 звернулася до Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини за законом.

Першою дніпропетровською державною нотаріальної конторою від 23 грудня 2015 року ОСОБА_1 було видано свідоцтво про право спадщину за законом після смерті сина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ј частину квартири АДРЕСА_3 .

Постановою Першої дніпропетровської державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15 березня 2016 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на частину земельної ділянки площею 0,0588 га, яка розташована у СТ «Монтажник» 033 за адресою: м. Дніпро, Новокодацький район (колишня назва АДРЕСА_4 ). Підставою нотаріус вказала відсутність проведеної у встановленому законом порядку реєстрації права власності за спадкодавцем (а.с. 24).

15 травня 2018 року до Першої дніпровської державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини звернувся ОСОБА_2 .

Постановою Першої дніпровської державної нотаріальної контори від 18 травня 2018 року ОСОБА_2 відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складається із частини квартири АДРЕСА_3 ) з підстав відчуження спадкового майна та відсутності згоди спадкоємців на перерозподіл спадщини між ними.

Постановою Першої дніпровської державної нотаріальної контори від 08 червня 2018 року ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про спадщину за законом після смерті сина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка складається із Ѕ частки садового будинку АДРЕСА_4 , з підстав відсутності взаємної згоди спадкоємців на перерозподіл спадщини між спадкоємцями.

Згідно з ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

На підставі ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно з ч. 1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

На підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Позивачем протягом строку, встановленого ч. 1 ст. 1270 ЦК України, було у встановленому порядку подано заяву про прийняття спадщини.

Відповідно до ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Згідно з Листом ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, за результатами узагальнення судової практики щодо розгляду спорів щодо прийняття спадщини, при розгляді справ про визнання права власності на спадкове нерухоме майно у випадках, якщо спадщина прийнята, проте спадкоємцем не було одержано свідоцтво про право на спадщину (ст. 1297 ЦК України) або не здійснено державну реєстрацію права на спадщину (ст. 1299 ЦК), слід брати до уваги, що законодавець розмежовує поняття "виникнення права на спадщину" та "виникнення права власності на нерухоме майно, що входить до складу спадщини", і пов`язує із виникненням цих майнових прав різні правові наслідки.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Виникнення у спадкоємця права на спадщину, яке пов`язується з її прийняттям, як майнового права зумовлює входження права на неї до складу спадщини після смерті спадкоємця, який не одержав свідоцтва про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України) та не здійснив його державної реєстрації (ст. 1299 ЦК).

Як вбачається з матеріалів справи, 10 грудня 2019 року відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, яким визнав заявлені позивачем вимоги.

Таким чином, суд приходить до висновку, що отримати спадщину на спірне майно, окрім, як у судовому порядку позивач не має можливості, оскільки ОСОБА_3 , померлий ІНФОРМАЦІЯ_1 , хоча і придбав у власність Ѕ частину земельної ділянки у СТ «Монтажник» 033, що знаходиться у Новокодацькому районі м. Дніпра (колишня назва Ленінський район м. Дніпропетровська), проте у встановленому порядку право власності на нерухоме майно не зареєстрував, тому позовні вимоги про визнання за ОСОБА_1 права власності Ѕ частину садового будинку, який розташований на АДРЕСА_5 ділянці АДРЕСА_1 та на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0588 га, яка розташована у СТ «Монтажник» 033 за адресою: м. Дніпро, Новокодацький район (колишня назва Ленінський), в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , підлягають задоволенню.

З урахуванням того, що відповідачем позовні вимоги було визнано під час підготовчого засідання відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачеві з державного бюджету підлягає поверненню судовий збір у розмірі 384 гривень 20 коп. (768 гривень 40 коп. х 50 % = 384 гривні 20 коп.).

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовні вимоги судом було задоволено, позивачем при поданні позову до суду було сплачено судовий збір, з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 384 гривень 20 коп. (768 гривень 20 коп. х 50 % = 384 гривні 20 коп.), оскільки 50 % сплаченого судового збору підлягають поверненню позивачеві з державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1216, 1217, ч.ч. 1, 5 ст. 1268, ч. 1 ст. 1270, ч. 3 ст. 1296 ЦК України, ч. 1 ст. 141, ст.ст. 263, 264, ч.ч. 1-7 ст. 265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ) право власності на Ѕ частину садового будинку, який розташований на АДРЕСА_1 та на Ѕ частину земельної ділянки у СТ «Монтажник» 033, що у Новокодацькому районі м. Дніпра (колишня назва Ленінський район м. Дніпропетровська) в порядку спадкування за законом після смерті сина ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Зобов`язати Управління Державної казначейської служби України у Новокодацькому районі м. Дніпра повернути ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ) сплачений судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривень 20 коп. за квитанцією № .1 від 26 липня 2019 року в АТ КБ «ПриватБанк».

Стягнути з ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_7 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_6 ) судовий збір у розмірі 384 (триста вісімдесят чотири) гривень 20 коп.

Рішення може бути оскаржено в Дніпровський апеляційний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складання.

Суддя: