Номер провадження 22-ц/804/976/20
Головуючий у 1-й інстанції Марченко Л.М.
Доповідач Азевич В.Б.
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2020 року

Донецький апеляційний суд у складі:

головуючого-судді Азевича В.Б.,

суддів: Кішкіної І.В., Халаджи О.В.,

за участю секретаря Кіпрік Х.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Бахмут Донецької області справу № 234/19968/17 за позовом Заступника керівника Краматорської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах Держави в особі Державної екологічної інспекції у Донецькій області до ОСОБА_1 , треті особи - Краматорська міська рада, Державне підприємство «Слов`янське лісове господарство», про відшкодування матеріальної шкоди, за апеляційною скаргою Заступника прокурора Донецької області на рішення Краматорського міського суду Донецької області від 06 грудня 2019 року (суддя Марченко Л.М., рішення ухвалено в приміщенні суду в м. Краматорськ Донецької області, повне судове рішення складено 06 грудня 2019 року),-

В С Т А Н О В И В:

В грудні 2017 року заступник керівника Краматорської місцевої прокуратури Донецької області звернувся в інтересах Держави в особі Державної екологічної інспекції у Донецькій області до Краматорського міського суду Донецької області з позовом до ОСОБА_1 , треті особи - Краматорська міська рада, Державне підприємство «Слов`янське лісове господарство» (далі - ДП «Слов`янське лісове господарство»), про відшкодування матеріальної шкоди.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що в результаті протиправних дій ОСОБА_1 , що виразились у незаконній порубці дерев у лісі в урочищі «Тройчате» в районі кварталу № 65 виділ № 7 Краматорського лісництва ДП «Слов`янське лісове господарство», який територіально розміщується в м. Краматорську Донецької області, а саме, дерев породи дуб, ясень, клен у кількості: двох живих дерев діаметром 22,1 см - 26 см, одного живого дерева діаметром 26,1 см - 30 см, двох живих дерев діаметром 38,1 см - 42 см, у загальній кількості 5 дерев, до ступеня припинення росту, заподіяно істотну шкоду лісу, яка виражається у погіршенні природного складу лісу, його якості та захищеності, а також погіршення інших екологічних властивостей лісу, та призвело до виникнення труднощів у відтворенні та залісенні лісу на ділянці здійснення його незаконної порубки, а також завдано матеріальну шкоду державі в особі ДП «Слов`янське лісове господарство» у розмірі 19 682,26 грн, що підтверджується довідкою-розрахунком державного інспектора з охорони навколишнього природного середовища у Донецькій області, проведеного згідно з додатком 1 Додатку до Постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу». Станом на день звернення до суду відповідач в добровільному порядку шкоду, завдану навколишньому природному середовищу внаслідок пошкодження полезахисної лісової смуги шляхом незаконної порубки дерев, не відшкодував. Вироком Краматорського міського суду Донецької області від 01.11.2017 року справа № 234/14486/17 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 246 КК України за фактом незаконної порубки п`яти сироростучих дерев. Просив суд стягнути з ОСОБА_1 завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення (незаконного пошкодження полезахисної лісової смуги) вчинену на території урочища «Тройчате» в районі кварталу № 65 виділ № 7 Краматорського лісництва ДП «Слов`янське лісове господарство», який територіально розміщується в м. Краматорську Донецької області у розмірі 19 682,26 грн з них: 30% грошових стягнень до спеціального фонду Державного бюджету України, 70% грошових стягнень до спеціального фонду Краматорської міської ради.

Рішенням Краматорського міського суду Донецької області від 06 грудня 2019 року в задоволенні позовних вимог Заступника прокурора Краматорської місцевої прокуратури Донецької області в інтересах Держави в особі Державної екологічної інспекції у Донецькій області відмовлено.

На вказане судове рішення заступник прокурора Донецької області в порядку частини 3 статті 24 Закону України «Про прокуратуру» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким позов заступника керівника Краматорської місцевої прокуратури задовольнити повністю.

В обґрунтування своїх вимог зазначає, що застосування статті 61 Конституції України, як норми прямої дії при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної та кримінальної відповідальності, не звільняє його від інших видів відповідальності, передбаченої діючим законодавством, до якої раніше він не притягався. Крім того, питання дотримання норм Конституції при притягненні ОСОБА_1 до адміністративної, а потім до кримінальної відповідальності не є предметом позовних вимог прокурора і не повинні розглядатись в рамках цивільного процесу в розумінні статей 1, 2 ЦПК України. Позов прокурора подано в порядку цивільного судочинства, предмет розгляду позову - це цивільна відповідальність особи. В матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач раніше притягався до цивільної відповідальності за незаконну порубку дерев у лісах при зазначених в позові обставинах. З вироку Краматорського міського суду Донецької області від 01.11.2017 року у справі № 234/14486/17 встановлено, що мав факт незаконної порубки дерев в певний час та в певному місці, і цю порубку здійснено саме ОСОБА_1 . Цей вирок суду вступив в законну силу.

Від учасників справи відзив на апеляційну скаргу до суду апеляційної інстанції не надходив.

Учасники справи в судове засідання апеляційного суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином.

Згідно із частиною 2 статті 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Апеляційна скарга заступника прокурора Донецької області підлягає задоволенню, а рішення суду першої інстанції скасуванню, з огляду на таке.

Відповідно до частини 1 статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Під час розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що прокурор за первісним позовом в обґрунтування вимог про стягнення майнової шкоди в сумі 19 682,26 грн за незаконну порубку п`яти сироростучих дерев послався на вирок суду.

Відповідно до копії вироку Краматорського міського суду від 01.11.2017 року у справі №234/14486/17 (кримінальне провадження №0000783), ОСОБА_1 18.03.2016 року приблизно о 12-00 годині разом з невстановленою слідством особою здійснили незаконну порубку п`яти сироростучих дерев породи дуб, ясен та клен (2-х живих дерев діаметром 22,1 см - 26 см, 1-о живого дерева діаметром 26,1 см - 30 см, 2-х живих дерев діаметром 38,1 см - 42 см) на ділянці місцевості, яка розташована в урочищі «Тройчате» в районі кварталу №65 відділу №7 Краматорського лісництва ДП «Слов`янське лісове господарство», який територіально розміщується у м. Краматорську Донецької області, чим заподіяли істотну шкоду лісу, яка виражається у погіршенні природного складу лісу та призвело до виникнення труднощів у відтворенні та залісенні лісу на ділянці здійснення його незаконної порубки, а також завдало матеріальну шкоду державі в особі ДП «Слов`янське лісове господарство» в розмірі 19 682,26 грн.

Вказаним вироком, який набрав законної сили, ОСОБА_1 визнано винуватим у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 246 КК України, тобто за незаконну порубку дерев у лісах, що заподіяло істотну шкоду, та йому призначено покарання у виді штрафу.

Встановлено, що на момент притягнення ОСОБА_1 до кримінальної відповідальності, останній за теж саме неправомірне діяння вже був підданий адміністративної відповідальності за статтею 65-1 частини 1 КУпАП вищевказаною постановою №06-39 від 14.07.2017 року, яка є наслідком постанови слідчого від 14.06.2017 року про закриття кримінального провадження та протоколу №000353 від 13.07.2017 року про адміністративне правопорушення, та 24.07.2017 року сплатив адміністративний штраф в розмірі 102 грн, що підтверджується копією квитанції №0.0.814247196.1.

Згідно із постановою слідчого про закриття кримінального провадження та протоколом про адміністративне правопорушення дата, час, місце, суть та обставини правопорушення повністю ідентичні тим, що наведені в обвинувальному вироку суду, ухваленому відносно ОСОБА_1 вже після притягнення його до відповідальності за КУпАП постановою №06-39 від 14.07.2017 року, яка не є скасованою.

Намагаючись поновити свої права ОСОБА_1 оскаржив вирок Краматорського міського суду від 01.11.2017 року в апеляційному порядку, однак ухвалою Донецького апеляційного суду від 14.01.2019 року йому було відмовлено в поновленні строку апеляційного оскарження та апеляційну скаргу повернуто, при цьому зазначено, що під час здійснення судового розгляду кримінального провадження обвинувачений користувався допомогою захисника, тобто отримував кваліфіковану юридичну допомогу, у зв`язку з чим його доводи про те, що пропуск строку оскарження зумовлений відсутністю юридичних знань є надуманими та не можуть бути підставою для поновлення строку апеляційного оскарження.

Суд першої інстанції виходив з того, що відносно ОСОБА_1 , якого притягнуто до адміністративної й кримінальної відповідальності, має місце не притягнення його до різних видів юридичної відповідальності, а саме різна оцінка судами одного й того самого діяння, оскільки частиною 1 статті 65-1 КУпАП та статтею 246 КК України передбачається відповідальність за незаконне знищення дерев. На підставі наведеного суд першої інстанції вважав, що в задоволенні позовних вимог, підтриманих прокурором, про стягнення з ОСОБА_1 майнової шкоди в сумі 19 682,26 грн за незаконну порубку дерев слід відмовити, оскільки такі позовні вимоги ґрунтуються на вироку суду, який ухвалено після притягнення ОСОБА_1 до відповідальності в порядку КУпАП за те саме правопорушення.

Проте, апеляційний суд не погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

За частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до частини 1 статті 13 Конституції України земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об`єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 1 Лісового кодексу України визначено, що ліси України є її національним багатством і за своїм призначенням та місце розташуванням виконують переважно водоохоронні, захисні, санітарно-гігієнічні, оздоровчі, рекреаційні, естетичні, виховні, інші функції та є джерелом для задоволення потреб суспільства в лісових ресурсах. Усі ліси на території України, незалежно від того, на землях яких категорій за основним цільовим призначенням вони зростають, та незалежно від права власності на них, становлять лісовий фонд України і перебувають під охороною держави.

За статтею 66 Конституції України кожен зобов`язаний не заподіювати шкоду природі, культурній спадщині, відшкодовувати завдані ним збитки.

Згідно із статтею 107 Лісового кодексу України підприємства, установи, організації і громадяни зобов`язані відшкодувати шкоду, заподіяну ними лісу внаслідок порушення лісового законодавства, у розмірах і порядку, визначених законодавством України.

Відповідно до статті 41 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» економічні заходи забезпечення охорони навколишнього природного середовища передбачають, зокрема, відшкодування в установленому порядку збитків, завданих порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища.

Статтею 68 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» передбачено, що підприємства, установи, організації та громадяни зобов`язані відшкодовувати шкоду, заподіяну ними внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, в порядку та розмірах, встановлених законодавством України. Застосування заходів дисциплінарної, адміністративної або кримінальної відповідальності не звільняє винних від компенсації шкоди, заподіяної забрудненням навколишнього природного середовища та погіршенням якості природних ресурсів.

Відповідно до частини 1 статті 69 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» шкода, заподіяна внаслідок порушення законодавства про охорону навколишнього природного середовища, підлягає компенсації в повному обсязі.

За статтею 70 Закону України «Про охорону навколишнього природного середовища» визначення складу екологічних правопорушень і злочинів, порядок притягнення винних до адміністративної та кримінальної відповідальності за їх вчинення встановлюються Кодексом України про адміністративні правопорушення та Кримінальним кодексом України.

Стаття 1166 ЦК України передбачає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду. Так, згідно із частиною 1 цієї статті майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Отже для відшкодування шкоди за правилами ст. 1166 ЦК України необхідно довести такі факти:

- неправомірність поведінки особи. Неправомірною можна вважати будь-яку поведінку, внаслідок якої завдано шкоду, якщо завдавач шкоди не був уповноважений на такі дії;

- наявність шкоди. Під шкодою слід розуміти втрату або пошкодження майна потерпілого. Наявність шкоди - це не тільки обов`язкова умова, але і міра відповідальності, оскільки за загальним правилом статті 1166 ЦК України завдана шкода відшкодовується в повному обсязі (реальна шкода та упущена вигода - ст. 22 ЦК України);

- причинний зв`язок між протиправною поведінкою та шкодою є обов`язковою умовою відповідальності та виражається в тому, що шкода має виступати об`єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди;

- вина завдавача шкоди, за виключенням випадків, коли в силу прямої вказівки закону обов`язок відшкодування завданої шкоди покладається на відповідальну особу незалежно від вини.

Наявність всіх вищезазначених умов є обов`язковим для прийняття судом рішення про відшкодування завданої шкоди.

Відповідно до вироку Краматорського міського суду Донецької області від 01 листопада 2017 року у справі № 234/14486/17 ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні кримінального правопорушення, передбаченого статтею 246 КК України та призначено йому покарання у вигляді штрафу в розмірі 1 020 грн.

В тексті вироку зазначено, що в результаті протиправних дій ОСОБА_1 завдано матеріальну шкоду державі в особі ДП «Слов`янське лісове господарство» у розмірі 19 682,26 грн. Саме таку суму просить стягнути з відповідача Заступник керівника Краматорської місцевої прокуратури Донецької області в позовній заяві. З матеріалів справи випливає, що розрахунок суми заподіяної шкоди було здійснено згідно із Додатком № 1 до постанови Кабінету Міністрів України від 23.07.2008 року № 665 «Про затвердження такс для обчислення розміру шкоди, заподіяної лісу».

За частиною 6 статті 82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Колегія суддів вважає, що, оскільки вироком Краматорського міського суду Донецької області від 01 листопада 2017 року у справі № 234/14486/17, яке набрало законної сили, встановлено факт незаконної порубки дерев і таке правопорушення здійснено саме відповідачем у справі - ОСОБА_1 , то такий вирок є обов`язковим для апеляційного суду при розгляді справи про наслідки дій відповідача.

В свою чергу, застосування судом першої інстанції статті 61 Конституції України, як норми прямої дії, в даному випадку є безпідставним, оскільки питання стосовно притягнення ОСОБА_1 до адміністративної й кримінальної відповідальності не є предметом розгляду даної справи, про що обґрунтовано зазначив в апеляційній скарзі заступник прокурора Донецької області.

Відповідно до пункту 7 частини 3 статті 29 Бюджетного кодексу України джерелами формування спеціального фонду Державного бюджету України в частині доходів є 30 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності.

За пунктом 4 частини 1 статті 69? Бюджетного кодексу України до надходжень спеціального фонду місцевих бюджетів належать 70 відсотків грошових стягнень за шкоду, заподіяну порушенням законодавства про охорону навколишнього природного середовища внаслідок господарської та іншої діяльності, в тому числі: до сільських, селищних, міських бюджетів, бюджетів об`єднаних територіальних громад - 50 відсотків, обласних бюджетів та бюджету Автономної Республіки Крим - 20 відсотків, бюджетів міст Києва та Севастополя - 70 відсотків.

Отже, з огляду на доведеність факту незаконної порубки дерев ОСОБА_1 , та як наслідок, порушення ним природоохоронного законодавства та заподіяння шкоди, є підстави для скасування рішення суду першої інстанції з ухваленням нового рішення про задоволення позову заступника керівника Краматорської місцевої прокуратури.

За частиною 13 статті 141 ЦПК України якщо суд апеляційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Враховуючи зазначене, з відповідача ОСОБА_1 в дохід держави необхідно стягнути судовий збір за розгляд справи в суді першої інстанції - 1 600,00 грн та перегляд у суді апеляційної інстанції 2 400,00 грн, що становить загальну суму - 4 000,00 грн.

Керуючись статтями 374, 376, 382-384 ЦПК України, Донецький апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу заступника прокурора Донецької області задовольнити.

Рішення Краматорського міського суду Донецької області від 06 грудня 2019 року скасувати та ухвалити нове судове рішення.

Позов заступника керівника Краматорської місцевої прокуратури Донецької області про відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок вчинення кримінального правопорушення, задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 шкоду, завдану внаслідок вчинення кримінального правопорушення (незаконного пошкодження полезахисної лісової смуги), в розмірі 19 682 (дев`ятнадцять тисяч шістсот вісімдесят дві) гривень 26 копійок, з них: 30% грошових стягнень до спеціального фонду Державного бюджету України, 70% грошових стягнень до спеціального фонду Краматорської міської ради.

Стягнути з ОСОБА_1 в дохід держави судовий збір у розмірі 4 000,00 (чотири тисячі) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.

Головуючий: В.Б. Азевич

Судді: І.В. Кішкіна

О.В. Халаджи

Повний текст постанови складено 24 березня 2020 року.

Суддя-доповідач В.Б. Азевич