Номер провадження: 22-ц/813/8013/20
Номер справи місцевого суду: 495/6977/19
Головуючий у першій інстанції Прийомова О.Ю.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про відкриття апеляційного провадження

03.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Дрішлюка А.І., дослідивши апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 червня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат, -

ВСТАНОВИВ:

02 серпня 2019 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , звернулися до суду з позовною заявою до ОСОБА_3 , про стягнення аліментів, просить суд стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 аліменти на його утримання у розмірі 1/4 частини від усіх видів заробітку /доходу/ відповідача, починаючи з дня звернення з позовом до суду та до досягнення ОСОБА_1 повноліття, витрати на правничу допомогу у розмірі 2000 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що він з відповідачем перебував у зареєстрованому шлюбі, від якого має двох дітей - сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 09.11.2016 року розірвано шлюб, зареєстрований між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та визначено місце проживання неповнолітньої ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 разом з матір`ю. За рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.04.2019 року стягнуто з ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти у розмірі 1000 грн.

В зустрічному позові ОСОБА_2 про стягнення аліментів з матері на утримання сина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовлено з підстав неможливості достовірно встановити факту постійного проживання неповнолітнього ОСОБА_1 з жодним із батьків.

Разом з тим, вказував, що його син на момент проживання з матір`ю не відвідував школу, у зв`язку із чим батько змушений був звернутись через свого представника до правоохоронних органів із скаргою про ухилення ОСОБА_3 від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітнього ОСОБА_1 , зазначає про вчинення 29.05.2019 року ОСОБА_3 психологічного насилля відносно неповнолітнього ОСОБА_1 .Вказує, що ОСОБА_1 є інвалідом дитинства, якому з 01.07.2014 року встановлений діагноз: епілептичний синдром з парціальними нападами при засинанні. Дизартрія. Дисплексія».

Отже, посилаючись на той факт, що він своїми зусиллями займається вихованням та лікуванням сина, відводе його до школи, займається з ним вечорами та іншим чином піклується про нього, хоча перебуває у скрутному матеріальному становищі, офіційно не працевлаштований, коли є можливість підробляє на будівництві, натомість відповідач є працездатною особою, яка отримує досить значну заробітну плату, більш того привласнила кошти дитини, що виплачуються їй як державна соціальна допомога дитині інваліду з дитинства, а тому з врахуванням викладеного, вважав, що існують усі правові підстави для задоволення його позовних вимог в повному обсязі (а.с. 1-4).

18.09.2019 року ОСОБА_3 звернулась до суду з зустрічним позовом до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат, посилаючись на те, що дочка ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 за рішенням суду про визначення місця її проживання мешкає з матір`ю.

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 05.04.2019 року задоволено позов ОСОБА_3 до ОСОБА_2 та стягнуто аліменти на утримання ОСОБА_4 у твердій грошовій сумі у розмірі 1000 грн щомісячно.

Вказувала, що на даний час погіршився матеріальний стан їх сім`ї, у зв`язку із тим, що дочка ОСОБА_5 перебуває на диспансерному обліку з квітня 2017 із захворюванням бронхіальна астма, екзогенна форма. Хвороба проявляється періодичним нападами задишки.

Також в якості погіршення свого матеріального становища вказувала, що їй доводиться проживати в квартирі родичів за адресою: АДРЕСА_1 , що тягне за собою відповідні фінансові витрати. Посилаючись на довготривалий судовий процес щодо поділу майна між нею та відповідачем, вказує, що ОСОБА_2 є причиною тяжкої фінансової ситуації в їх сім`ї.

Тому, з урахуванням усього вищенаведеного, відповідач у зустрічному позові просила суд: стягувати щомісяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 збільшений розмір аліментів на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1000 грн щомісячно, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до повноліття дитини; стягувати щомісяця з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 додаткові витрати на утримання доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1000 грн. (а.с.43-47).

Ухвалою Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 01.11.2019 року, зустрічну позовну заяву ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат об`єднано в одне провадження з первісним позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів, перейшов до розгляду справи у загальному позовному провадженні та призначив підготовче судове засідання (а.с. 77-78).

22 червня 2020 року рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області (головуючий-суддя - Прийомова О.Ю.) В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів - відмовлено. В задоволенні зустрічних позовних вимог ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат - відмовлено (а.с 125-130).

05 серпня 2020 року засобами поштового зв`язку ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області з апеляційною скаргою на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 червня 2020 року. Скаржник зазначає у апеляційній скарзі, що оскаржуване судове рішення прийнято судом першої інстанції з порушенням норм матеріального та процесуального права, як наслідок - оскаржуване рішення не дає змоги на належне утримання сина ОСОБА_1 , приймаючи до уваги рішення суду, яким відмовлено у задоволенні стягнення аліментів на його утримання. Суд першої інстанції приймаючи оскаржуване рішення посилався на акт обстеження житлово-побутових умов, складений працівниками ВК Білгород-Дністровської МР, згідно якого ОСОБА_1 проживає разом з матір`ю - ОСОБА_3 , втім суд не звернув уваги, що ОСОБА_1 як позивач за первинним позовом зазначає, що проживає разом із батьком. Окрім того апелянти звертають увагу, що ОСОБА_3 стверджуючи, що ОСОБА_6 проживає разом із нею не ставила питання щодо стягнення аліментів на ого утримання. На підставі викладеного просять скасувати рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 червня 2020 року у частині відмови у задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та ухвалити в цій частині нове - про задоволення позовних вимог у повному обсязі. Окрім того у апеляційній скарзі заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження (а.с. 132-133).

На момент надходження апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду виникла неможливість розподілу справ між суддями судової палати з розгляду цивільних справ, яка тривала з 03 серпня 2020 року по 27 серпня 2020 року (протокол автоматизованого розподілу судових справ між суддями - в матеріалах справи), що обумовлено недостатньою кількістю суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15) та перебуванням суддів у відпустці та на лікарняному.

28 серпня 2020 року з`явилася можливість автоматизованого розподілу справ, в зв`язку з чим судді Дрішлюку А.І. було розподіллено 156 цивільних справ (довідка - в матеріалах справи), що виключає фізичну можливість опрацювати їх в строк визначений ст. 354 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

На підставі ч.2 ст. 354 ЦПК України учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Повний текст оскаржуваного рішення було виготовлено 22 червня 2020 року. Як вбачається з розписки у матеріалах справи, ОСОБА_2 отримав копію оскаржуваного судового рішення 23 липня 2020 року. Апеляційну скаргу подано до Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області 05 серпня 2020 року, таким чином апеляційний суд приходить до висновку про можливість поновлення строку на апеляційне оскарження.

Від сплати судового збору апелянти звільнені на підставі п.3 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», відповідно до якого від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Так, апеляційна скарга відповідає вимогам ст. 356 ЦПК України, перешкоди для відкриття апеляційного провадження у справі відсутні та на підставі ч.1 ст. 359 ЦПК України, суд вважає за необхідне відкрити апеляційне провадження Відповідно до ст. 360 ЦПК України, учасники справ, мають право подати до суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу в письмовій формі.

Відзив на апеляційну скаргу має містити:

-найменування суду апеляційної інстанції;

-ім`я (найменування), поштову адресу особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу, а також номер засобу зв`язку, адресу електронної пошти, за наявності;

-обґрунтування заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги;

-у разі необхідності - клопотання особи, яка подає відзив на апеляційну скаргу;

-перелік матеріалів, що додаються.

Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції. До відзиву додаються докази надсилання (надання) копій відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 185, 352-354, 357, 359, 361 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Клопотання ОСОБА_1 та ОСОБА_2 - задовольнити.

Поновити строк на апеляційне оскарження ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на заочне рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 червня 2020 року.

Відкрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22 червня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів та за зустрічним позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів та стягнення додаткових витрат.

Справу розглядати за правилами встановленими в порядку спрощеного позовного провадження.

Копію апеляційної скарги з поданими матеріалами направити особам, які беруть участь у справі та запропонувати надати суду апеляційної інстанції відзив на апеляційну скаргу протягом десяти календарних днів з дня отримання копії ухвали про відкриття провадження у справі.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з моменту її підписання і оскарженню у касаційному порядку не підлягає.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк