Справа № 408/7227/19-ц
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року смт Біловодськ

Біловодський районний суд Луганської області у складі:

головуючого Соболєва Є.О.

при секретареві Савенко Т.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: Біловодське об`єднане управління Пенсійного фонду України Луганської області, в якій заявник просить встановити факт того, що вона перебувала на утриманні свого померлого чоловіка ОСОБА_2 ,

ВСТАНОВИВ:

Обґрунтовуючи свою заяву ОСОБА_1 зазначила, що вона є пенсіонером за віком та перебуває на обліку в Біловодському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області. ІНФОРМАЦІЯ_1 у віці 81 року помер її чоловік ОСОБА_2 . За життя чоловік також перебував на обліку як пенсіонер у Біловодському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Луганської області (далі за текстом - Біловодський ОУПФУ). На облік до Біловодського ОУПФУ вони перевелись у зв`язку з тим, що Пенсійний фонд за місцем їхнього постійного проживання у м Молодогвардійську Сорокинського району Луганської області припинив здійснювати свою роботу, направлену на забезпечення соціальних гарантій пенсіонерів, у зв`язку з тимчасовою окупацією міста. За весь час існування їхнього шлюбу вона постійно перебувала на матеріальному утриманні свого чоловіка, бо його заробітки, а й згодом і пенсія була завжди значно більшого розміру а ніж у неї. Фактично її чоловік був для неї годувальником. При його втраті у зв`язку зі смертю вона втратила і основне джерело засобів до існування у вигляді матеріальної допомоги.

Згідно до ст. 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» вона має право на пенсію по втраті годувальника після смерті свого чоловіка, однак не має можливості надати до органу, що призначає пенсію необхідні підтверджуючі документи, так як її місце реєстрації та місце реєстрації померлого чоловіка знаходиться на непідконтрольній державній владі території, а документи, що видані окупаційною владою не мають юридичної сили і не створюють жодних правових наслідків, крім того у довідках про взяття на облік ВПО вона і її чоловік були зареєстровані за різними адресами, тому вона вимушена звернутись до суду із цією заявою.

До початку судового засідання від представника заявника - адвоката Дуванової Л.Л. надійшла заява про розгляд справи за її відсутності та її заявника.

Заінтересована особа - Біловодське ОПФУ надало відзив на заяву, в якій просило відмовити заявнику у задоволенні її заяви, вказуючи, що заявник на підконтрольній українській владі території як ВПО проживала з померлим за різним адресами, а отже відсутній факт перебування ОСОБА_1 на утриманні у її чоловіка. Також в поданому відзиві Біловодське ОПФУ просило розглянути справу за відсутності їхнього представника.

Оскільки учасники справи просили розглядати справи за їх відсутності, суд вважав можливим розглянути справу без них за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд, зокрема, розглядає справи про встановлення факту перебування фізичної особи на утриманні.

При вирішенні питання щодо встановлення вищевказаного факту суд приймає до уваги п. 8 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 р. № 5 «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», де передбачено, що встановлення факту перебування особи на утриманні померлого має значення для одержання спадщини, призначення пенсії або відшкодування шкоди, якщо допомога, яка надавалась, була для заявника постійним і основним джерелом засобів до існування. Одержання заявником заробітку, пенсії, стипендії, інших доходів не є підставою для відмови у встановленні факту перебування на утриманні, коли суд встановить, що основним і постійним джерелом засобів до існування була для заявника допомога з боку особи, яка надавала йому утримання.

На підставі статті 36 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» пенсія у зв`язку з втратою годувальника призначається: непрацездатним членам сім`ї померлого годувальника, які були на його утриманні. До членів сім`ї, які вважаються такими, що були на утриманні померлого годувальника, відносяться особи, зазначені в частині другій цієї статті, якщо вони: 1) були на повному утриманні померлого годувальника; 2) одержували від померлого годувальника допомогу, що була для них постійним і основним джерелом засобів до існування. Члени сім`ї померлого годувальника, для яких його допомога була постійним і основним джерелом засобів до існування, але які й самі одержували пенсію, мають право, за бажанням, перейти на пенсію у зв`язку з втратою годувальника.

Пунктом 2.11. Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» затвердженого постановою Правління пенсійного фонду України № 22-1 від 25.11.2005, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 27 грудня 2005 року за № 1566/11846 встановлено, що за документ, який засвідчує факт перебування на утриманні непрацездатних членів сім`ї, приймаються довідки або інші документи про склад сім`ї, видані відповідно до чинного законодавства за місцем проживання (реєстрації) особи, зокрема органом місцевого самоврядування, або документ про реєстрацію місця проживання (разом з годувальником за однією адресою), виданий згідно із вимогами статті 3 Закону України « Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні». У разі неможливості надати такі документи, факт перебування на утриманні померлого годувальника встановлюється у судовому порядку.

У поданій заяві ОСОБА_1 вказала, що за весь час існування їхнього шлюбу вона постійно перебувала на матеріальному утриманні свого чоловіка, бо його заробітки, а й згодом і пенсія була завжди значно більшого розміру а ніж у неї. Фактично її чоловік був для неї годувальником. При його втраті у зв`язку зі смертю вона втратила і основне джерело засобів до існування у вигляді матеріальної допомоги.

На підтвердження цих обставин нею надані довідки про її розмір пенсії та розмір пенсії її чоловіка, а також довідка з Фонду соціального страхування України у Луганській області про доходи ОСОБА_2 у вигляді щомісячних страхових виплат. Згідно даних документів вбачається, що на момент смерті ОСОБА_2 розмір його пенсії складав 4129,80 грн., розмір доходу у вигляді щомісячної страхової виплати - 1611,06 грн., а всього - 5740,86 грн. Розмір пенсії заявника на цей же момент складав 2030,74 грн., що в 3,5 рази менше за доходи чоловіка.

Водночас суд не може погодитись з доводами заявника, що вона постійно перебувала на його утриманні, у зв`язку з чим втратила основне джерело доходів.

Так, із свідоцтва про одруження заявника вбачається, що вона з померлим ОСОБА_2 уклала шлюб 05 червня 2003 року.

На час укладення шлюбу їй було 63 роки, а ОСОБА_2 - 67 років, тобто обидва вони були непрацездатними й отримували пенсії.

Домова книга за адресою проживання заявника по АДРЕСА_1 засвідчує, що вказана квартира на праві часткової власності належить ОСОБА_1 та ОСОБА_3 .

У цій квартирі заявник проживає з 14 жовтня 1968 року, про що свідчить штамп про зареєстроване місце проживання, який співпадає з таким же штампом в її паспорті.

Як вбачається із вказаної домової книги заявника та копії паспорта її померлого чоловіка ОСОБА_2 , останній поселився у квартирі ОСОБА_1 16 липня 2004 року, тобто вже після реєстрації шлюбу із заявником.

Зазначене свідчить, що до реєстрації шлюбу заявник та її покійний чоловік жили окремо та не залежали один від одного, мали особисті доходи та заробітки, а під час реєстрації шлюбу - пенсії. Крім того, саме заявник прийняла до себе проживати ОСОБА_2 , а не навпаки.

Ці обставини спростовують твердження заявника, що доходи її покійного чоловіка були постійним й основним для неї джерелом доходів, а отже у зв`язку зі смертю останнього вона втратила годувальника.

Таким чином, за результатами аналізу у сукупності досліджених доказів та встановлених фактів, суд не вбачає, що заявник знаходилась на утриманні у свого померлого чоловіка, а тому не має права на отримання пенсії у зв`язку із втратою годувальника.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 263-265, 293, 294, 315, 319 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , іпн НОМЕР_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , у задоволенні її заяви про встановлення факту перебування на утриманні.

Рішення набирає законної сили в порядку визначеному ст. 273 ЦПК України, та може бути оскаржене безпосередньо до Луганського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його винесення.

Головуючий: Є.О. Соболєв