У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"05" жовтня 2020 р.

м. Київ

справа № 755/13755/20

провадження № 4с/755/232/20

Дніпровський районний суд м. Києва в складі: головуючого судді Галагана В.І., за участю секретаря Проценко Н.А.,

учасники справи:

представник заявника - ОСОБА_1 ,

представник заінтересованої особи - Головачева О.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва скаргу ОСОБА_2 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Варава Роман Сергійович, ОСОБА_3 , на дії приватного виконавця, -

УСТАНОВИВ:

Заявник ОСОБА_2 звернувся до суду із скаргою, в якій просить визнати дії приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Варави Р.С. щодо відкриття виконавчого провадження ВП № 62221012 неправомірними, а постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 62221012 від 01.06.2020 року скасувати.

Заявник мотивує свої вимоги тим, що 12.10.2015 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва у справі № 755/13276/15-ц стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованість за договором позики у розмірі 400 000,00 грн. 23.06.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва на вказане рішення було видано виконавчий лист. 01.06.2020 року приватним виконавцем Варавою Р.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 62221012, з яким заявник ознайомився 09.09.2020 року. Однак, заявник вважає, що приватним виконавцем порушено п. 2 ч. 4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки виконавцем прийнято до виконання виконавчий лист, строк пред`явлення до виконання якого минув 24.10.2018, рахуючи з дня набрання рішенням законної сили, тобто з 24.10.2015 року, що є підставою звернення заявника з даним позовом до суду.

Представник заявника ОСОБА_1 в судовому засіданні скаргу підтримала в повному обсязі з підстав, що містить її міст.

Представник заінтересованої особи приватного виконавця Головачева О.М. в судовому засіданні проти скарги заперечила, вважає скаргу необґрунтованою, а дії приватного виконавця такими, що відповідають закону з огляду на обов`язковість виконання рішення суду з підстав, що містять письмові заперечення на скаргу, долучені до матеріалів справи, а також представником додатково зауважено, що виконавчий лист Дніпровського районного суду м. Києва № 755/13276/15-ц з 26.04.2016 року по 27.05.2020 року перебував на виконанні у Дніпровському РВДВС у м. Києві та був повернутий стягувачу постановою державного виконавця від 27.05.2020 року, що свідчить про переривання строку пред`явлення вказаного виконавчого листа до виконання у порядку ч. 4 ст. 12 ЗУ «Про виконавче провадження». (а.с. 20-23)

Заінтересована особа ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду скарги повідомлений належним чином, про поважні причини неявки суд не повідомив.

Згідно положення частини другої статті 450 Цивільного процесуального кодексу України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Дослідивши наявні у матеріалах справи докази, суд приходить до наступного.

Згідно положення ч. 1, 2 ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.

Гарантією прав фізичних і юридичних осіб у виконавчому провадженні є можливість оскарження дій або бездіяльності державних виконавців.

Оскарження рішень, дій або бездіяльності державного виконавця та інших посадових осіб державної виконавчої служби має відбуватися згідно зі статтею 74 Закону України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 447 Цивільного процесуального кодексу України, сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Право на звернення до суду є строковим. Скаргу на рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця може бути подано до суду у десятиденний строк з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи (частина перша статті 449 Цивільного процесуального кодексу України).

Відповідно до статті 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Примусове виконання рішень покладається на органи державної виконавчої служби (державних виконавців) та у передбачених цим Законом випадках на приватних виконавців, правовий статус та організація діяльності яких встановлюються Законом України «Про органи та осіб, які здійснюють примусове виконання судових рішень і рішень інших органів». (ч. 1 ст. 5 Закону України «Про виконавче провадження»)

Так, статтею 22 Закону України «Про виконавче провадження» (у редакції 1999 року) визначений строк, протягом якого виконавчі листи та інші судові документи можуть бути пред`явлені до виконання, і який складає один рік з наступного дня після набрання рішення законної сили.

Так, судом встановлено, що 23.03.2016 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 755/13276/15-ц про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за Договором позики від 19 жовтня 2012 року в розмірі 400 000,00 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 654,00 грн., а всього на загальну суму 403 654,00 грн. Рішення суду набрало законної сили 23.10.2015 року. (а.с. 10)

26.04.2016 року постановою головного державного виконавця ВДВС Дніпровського РУЮ у м. Києві було відкрито виконавче провадження ВП № 50945869 з примусового виконання виконавчого листа № 755/13276/15-ц Дніпровського районного суду м. Києва від 23.03.2016 року. (а.с. 24, 29)

27.05.2020 року постановою старшого державного виконавця Дніпровського РВДВС у м. Києві виконавчий лист № 755/13276/15-ц Дніпровського районного суду м. Києва від 23.03.2016 року повернуто стягувачу на підставі заяви останнього. Постановою зауважено, що виконавчий документ може бути повторно пред`явлений до виконання в строк до 27.05.2023 року. (а.с. 25, 28)

01.06.2020 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Варавою Р.С. прийнято постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 62221012 з примусового виконання виконавчого листа № 755/13276/15-ц, виданого Дніпровським районним судом м. Києва від 23.03.2016 року , про стягнення з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_3 заборгованості за Договором позики від 19 жовтня 2012 року в розмірі 400 000,00 грн. та судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 3 654,00 грн., а всього на загальну суму 403 654,00 грн. (а.с. 11-12)

Відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції, чинній станом на прийняття оскаржуваної постанови), виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо: пропущено встановлений законом строк пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відповідно до ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років. Для виконання судового рішення цей строк встановлюється з наступного дня після набрання ним законної сили.

За приписами п. 5 Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом.

Окрім того, згідно ч. 4, 5 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення.

Скасовуючи постанову державного виконавця про відкриття виконавчого провадження, суд першої інстанції не з`ясував обставин, які мають значення для справи, а саме не встановив, що після отримання виконавчого листа у 2014 році стягувач із дотриманням встановлених строків звернувся до державного виконавця Святошинського районного відділу ДВС м.Києва, який відкрив провадження, однак постановою від 15 вересня 2016 року повернув виконавчий лист стягувачу у зв`язку із неможливістю виконання (відсутність майна у боржника) на підставі п.7 ч.1 ст.47 чинного на той час Закону України «Про виконавче провадження» від 21 квітня 1999 року.

Таким чином, аналізуючи наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для визнання неправомірними дій приватного виконавця Варави Р.С. та скасування постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 62221012 від 01.06.2020 року, - оскільки після отримання 23.03.2016 року виконавчого листа, стягувач із дотриманням встановлених строків звернувся до державного виконавця Дніпровського районного відділу ДВС м. Києва, який відкрив провадження 26.04.2016 року з примусового виконання виконавчого листа № 755/13276/15-ц Дніпровського районного суду м. Києва, однак постановою від 27.05.2020 року державний виконавець повернув виконавчий лист стягувачу на підставі заяви останнього відповідно до п. 1 ч.1 ст. 37 чинного на той час Закону України «Про виконавче провадження», після чого стягувач 01.06.2020 року із заявою про виконання рішення суду звернувся до приватного виконавця Варави Р.С. Таким чином, приватним виконавцем Варавою Р.С. не було порушено вимог Закону України «Про виконавче провадження» при прийняття постанови про відкриття виконавчого провадження, оскільки стягувачем пред`явлено виконавчий лист до виконання у межах встановленого Законом трирічного строку, який у порядку ч. 4 ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження» було перервано пред`явленням виконавчого документа до виконання до Дніпровського РВ ДВС у м. Києві, де виконавчий лист перебував на виконанні з 26.04.2016 року по 27.05.2020 року.

Відповідно до положень ч. 1, 3 ст. 89 Цивільного процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що скарга ОСОБА_2 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Варава Роман Сергійович, ОСОБА_3 , на дії приватного виконавця - не підлягає до задоволення в повному обсязі.

На підставі викладеного та керуючисьЗаконом України «Про виконавче провадження», Постановою Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» від 07.02.2014 року № 6, ст.ст. 258-261, 268, 352-354, 447-453 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_2 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу міста Київ Варава Роман Сергійович, ОСОБА_3 , на дії приватного виконавця,- залишити без задоволення.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасники судового розгляду мають право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення даної ухвали суду.

Повний текст ухвали суду складено 05 жовтня 2020 року.

Суддя: В.І. Галаган