РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.10.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира у складі:

головуючого - судді Зосименка О.М.,

за участі секретаря с/з - Ковальчук О.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про усунення перешкод у користуванні квартирою та встановлення порядку користування квартирою,-

встановив:

Позивачі звернулися до суду із указаним позовом, в обґрунтування якого послались на те, що квартира АДРЕСА_1 є спільною сумісною власністю, в якій 1/3 частини квартири належить ОСОБА_1 ,1/2 частини квартири належить ОСОБА_2 , а 1/6 частини квартири належить відповідачу ОСОБА_3 .

У зв`язку із тим, що відповідач чинить перешкоди позивачам у користуванні квартирою, останні просять суд зобов`язати ОСОБА_3 не чинити перешкод у користуванні квартирою позивачам та віддати ключі від вищевказаної квартири. Крім того, просять встановити наступний порядок користування житловими приміщеннями квартирі АДРЕСА_1 : виділивши в користування ОСОБА_3 житлову кімнату, площею 5.9 кв.м., ОСОБА_2 виділивши в користування житлові кімнати площею 11,2, та 9.7 кв.м. та ОСОБА_1 виділивши в користування житлову кімнату плошею 16.6 кв.м. та залишити у спільному користуванні кухню, ванну кімнату, вбиральню, коридор, комори.

У судове засідання позивачі не з`явився, від представника і позивача подана заява про розгляд справи у їх відсутність. Відповідачем подані фактично письмове заперечення на позов, в якій вказано, що жодних перешкод позивачам у користуванні квартирою не чинить та не погоджується з виділенням в її користування кімнати площею 5,9 кв.м., оскільки розмір запропонованої кімнати менше розміру її ідеальної частини в квартирі. Відповідачем подана заява про розгляд справи у її відсутність.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, з`ясувавши фактичні обставини справи, на яких ґрунтується позовна заява, оцінивши докази в їх сукупності, дійшов до наступного висновку.

За ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Статтею 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним і ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Здійснення права спільної часткової власності визначено статтею 358 ЦК України, згідно якої право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю.

Якщо ж співвласники не дійдуть згоди з питання щодо здійснення повноважень по володінню і користуванню спільним майном, то спір, що виник, може бути вирішений судом.

Як роз`яснено в п. 2 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 20 від 22.12.1995 року «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», судовий захист права приватної власності громадян здійснюється шляхом розгляду справ, зокрема за позовами про визначення порядку володіння, користування і розпорядження майном, що є спільною власністю.

Згідно п. 14 цієї Постанови Пленуму Верховного Суду України квартира, яка є спільною сумісною чи спільною частковою власністю, на вимогу учасника (учасників) цієї власності підлягає поділу в натурі, якщо можливо виділити сторонам ізольовані жилі та інші приміщення із самостійними виходами, які можуть використовуватися, як окремі квартири або які можна переобладнати в такі квартири. У протилежному випадку може бути встановлено порядок користування приміщеннями квартири, якщо про це заявлено позов.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 належить на праві власності 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 9) та 1/3 частини вищевказаної квартири належить на праві власності ОСОБА_1 , що підтверджується витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с. 11). ОСОБА_3 належить на праві власності 1/6 частини вищевказаної квартири, що підтверджується витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Як вбачається з опису об`єкта, квартири АДРЕСА_1 складається з чотирьох житлових кімнат та службових приміщень, 1-а кімната - 11,2 кв.м, 2-а кімната 9,7 кв.м., 3-я кімната 16,6 кв.м., 4-а кімната 5,9 кв.м., загальною площею 63,8 кв.м, з яких житлова площа - 43,4 кв.м..

Проте, надання позивачу у користування кімнати площею 5,9 кв.м. не відповідатиме належній їй на праві власності частці у квартирі, яка складає 7,23 кв.м.., тоді як позивачі отримають у користування на 1,33 кв.м. жилої площі більше належної їхнім часткам у квартирі, у зв`язку з чим відсутні підстави для задоволення позову в частині вимог про встановити порядку користування житловими приміщеннями квартирі АДРЕСА_1 запропонованому позивачами.

Крім того, позивачами не надано жодних доказів в розумінні ст.. 76 ЦПК України на підтвердження чинення ним перешкод у користуванні квартирою з боку відповідача, у зв`язку з чим слід відмовити в позові повністю.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 317, 321, 355, 356, 358 ЦК України, ст. ст. 265 ЦПК України, суд, -

вирішив:

в задоволенні позову - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду через Богунський районний суд міста Житомира шляхом подання апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.М. Зосименко