Справа № 640/3771/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"05" жовтня 2020 р. Київський районний суд м. Харкова

в складі головуючого судді Колесник С.А.,

за участю секретаря судового засідання Кудінової К.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу №640/3771/15-ц (6/953/256/20) за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» (, місцезнаходження: 01042 м.Київ вул..Брановицького Ігоря буд.3), стягувач Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра» (, місцезнаходження: 04053 м.Київ вул..Січових Стрільців, 15), боржники: ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 (місце проживання: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) про заміну стягувача у виконавчому листі , -

ВСТАНОВИВ :

07.07.2020 до Київського районного суду м. Харкова надійшла заява директора ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» - Паніна І.В., в якій він просить замінити стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» у виконавчому листі №640/3771/15-ц, що виданий Київським районним судом м.Харкова відносно ОСОБА_1 ; замінити стягувача ПАТ «КБ «Надра» на його правонаступника ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» у виконавчому листі №640/3771/15-ц, що виданий Київським районним судом м.Харкова відносно ОСОБА_2 .

В обґрунтування своїх вимог посилається на те, що заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20.04.2015 у справі № 640/3771/15-ц задоволено позовні вимоги ПАТ "Комерційний банк "Надра" та стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 заборгованість за Кредитним договором № 6/4/20/2008/840-К/2260 від 04.07.2008 в сумі 73 574,33 долари США та 28 502 грн. 48 коп., а також судовий збір в сумі 3 654, 00 грн. по 1 827, 00 грн. з кожного. Виконавчий лист по даній справі, на дату звернення з даною заявою, не перебуває на примусовому виконанні. 20.09.2019 між ПАТ «КБ «НАДРА» та ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» (надалі Правонаступник) укладено Договір про відступлення прав вимоги №GL3N24068, відповідно до п.1. якого Продавець - ПАТ «КБ «НАДРА» передає у власність Покупцеві - TOB «ФК «Гефест» права вимоги, які виникли та/або можуть виникнути у майбутньому, зокрема право вимоги до боржників, майнових: поручителів та фінансових поручителів, які виникли за укладеними договорами та/або на інших підставах наведених у Додатку №1 до цього Договору. Право вимоги вважаються переданими Покупцю з моменту підписання цього договору (п.2. Договору). Відповідно до Додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги №GL3N24061 від 20.09.2019, до Правонаступника стягувача перейшло також право вимоги по Кредитному договору № 6/4/20/2008/840-К/2260 від 04.07.2008, у зв`язку з чим заявник звернувся до суду з вказаною заявою.

Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 07.07.2020 справу передано для розгляду судді Колесник С.А.

Ухвалою суду від 08.07.2020 заяву директора ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» Паніна Івана Володимировича про заміну стягувача у виконавчому листі № 640/3771/15-ц від 20.04.2015, що виданий Київським районним судом м,Харкова відносно ОСОБА_1 та ОСОБА_2 залишено без руху, надано строк для усунення її недоліків.

01.09.2020 до суду надійшла заява представника ТОВ «ФК «Гефест» про усунення недоліків.

Ухвалою суду від 03.09.2020 заяву прийнято до провадження та призначено судове засідання.

У судове засідання представник заявника ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» не з`явився, у заяві зазначено про розгляд справи без участі представника заявника.

Інші учасники судового розгляду в судове засідання не з`явились, про дату, час і місце судового засідання повідомлялись належним чином.

Згідно ч.3 ст.442 ЦПК України суд розглядає заяву про заміну сторони її правонаступником у десятиденний строк з дня її надходження до суду у судовому засіданні з повідомленням учасників справи та заінтересованих осіб.

Неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Суд, перевіривши матеріали справи, вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлені наступні фактичні обставини.

Заочним рішенням Київського районного суду м. Харкова від 20.04.2015 у справі №640/3771/15-ц позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» задоволено у повному обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 /іпн НОМЕР_3 / та ОСОБА_2 / НОМЕР_4 / на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний Банк «Надра» /р/р№ НОМЕР_5 , відкритий у філії ПАТ «КБ «Надра» Харківське регіональне управління, МФО- 380764, ОКПО 20025456/ суму заборгованості за кредитним договором у розмірі 73 574,33 долари США та 28502,48 грн. Стягнуто в дольовому порядку з ОСОБА_1 /іпн НОМЕР_3 / та ОСОБА_2 / НОМЕР_4 / на користь держави судовий збір в сумі 3654 грн. по 1827 грн.

Рішення суду набрало законної сили.

Відповідно до ч. 5 ст. 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

У п.9 ч.3 ст. 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до частини першої статті 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року № 18-рп/2012).

За практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду (Рішення у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року).

Невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом. Конституційний Суд України в абзаці одинадцятому підпункту 3.3 пункту 3 мотивувальної частини Рішення від 11 березня 2011 року N 2-рп/2011, посилаючись на позицію Європейського суду з прав людини, зазначив, що право на справедливий судовий розгляд може бути обмежене державою, якщо це обмеження не завдає шкоди самій суті права.(пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012).

Чинним законодавством України у разі невиконання судових рішень, які набрали законної сили, передбачена процедура їх примусового виконання.

Згідно з інформації, що міститься у Автоматизованій системі виконавчих проваджень у вільному доступі, за параметрами запиту ОСОБА_1 / ОСОБА_2 записів не знайдено.

20.09.2019 між Публічним акціонерним товариством «Комерційний Банк «Надра» (Первісний Кредитор, Банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» (Новий Кредитор) укладено Договір №GL3N24061про відступлення прав вимоги, відповідно до п.1 якого за цим Договором в порядку та на умовах, визначених цим Договором, Банк відступає Новому кредитору, а Новий кредитор набуває права вимоги Банку до позичальників, заставодавців (іпотекодавців) та поручителів, зазначених у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - Боржники, включаючи права вимоги до правонаступників Боржників, спадкоємців Боржників або інших осіб, до яких перейшли обов`язки Боржників, за кредитними договорами (договорами про надання кредиту(овердрафту)), договорами поруки, договорами іпотеки (іпотечними договорами), договорами застави, з урахуванням усіх змін, доповнень і додатків до них, згідно реєстру у Додатку №1 до цього Договору, надалі за текстом - «Основні договори», надалі за текстом - Права вимоги. Новий кредитор сплачує Банку за Права вимоги грошові кошти у сумі та у порядку, визначених цим Договором.

Сторони домовились, що відступлення Банком Новому кредитору прав вимоги за договорами іпотеки (застави), що були укладені в забезпечення виконання зобов`язань Боржників за Основними договорами та були посвідчені нотаріально, відбувається за окремим договором, який укладається між Сторонами одночасно із укладенням цього Договору та підлягає нотаріальному посвідченню.

Відповідно до Витягу з Реєстру боржників, Додатку №1 до Договору відступлення прав вимоги №GL3N24061 від 20.09.2019 до Правонаступника стягувача перейшло право вимоги до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 за кредитним договором № 6/4/20/2008/840-К/2260 від 04.07.2008.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п.1 ч.2 ст.11 ЦК України).

Виходячи з положення ч.1 ст.510 ЦК України сторонами у зобов`язанні є боржник і кредитор.

Кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою згідно ч.1 ст.512 ЦК України, зокрема внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) та до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом, відповідно ч.1 ст.514 ЦК України.

Відповідно п. 1,2 ч. 1 ст. 512 ЦК України, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

У зв`язку з такою зміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до вимог ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Згідно Правової позиції, висловленої Верховним Судом України в постанові від 20 листопада 2013 року (справа № 6-122цс13), виходячи зі змісту статей 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України, ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували па момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Згідно п.3 Договору №GL3N24061 від 20.09.2019, за цим Договором новий кредитор в день укладення цього Договору, але в будь-якому випадку не раніше моменту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до пункту 4 цього Договору, набуває усі права кредитора за Основними договорами, включаючи: право вимагати належного виконання Боржниками зобов`язань за Основними договорами, сплати Боржниками грошових коштів, процентів, штрафних санкцій у розмірах, вказаних у Додатку №1 до цього Договору, передачі предметів забезпечення в рахунок виконання зобов`язань, тощо. Розмір Прав вимоги, які переходять до Нового кредитора, вказаний у Додатку №1 до цього Договору. Права кредитора за Основними договорами переходять до Нового кредитора у повному обсязі та на умовах, які існують на момент відступлення Права вимоги, за виключенням права на здійснення договірного списання коштів з рахунку/рахунків Боржників, що надане Банку відповідно до умов Основних договорів.

Частиною 3 ст.12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом (ч.1,2 ст.13 ЦПК України).

Судом встановлено, що ТОВ «Фінансова компанія «Гефест» належними і допустимими доказами, в контексті приписів ст. 76-78 ЦПК України, обставин повної оплати договору відступлення права вимоги не представлено.

З урахуванням вищевикладеного, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест» про заміну стягувача у виконавчому листі, оскільки заявником не надано належних та допустимих доказів на підтвердження факту отримання Банком у повному обсязі коштів, відповідно до п.4 укладеного Договору №GL3N24061 від 20.09.2019, що в свою чергу свідчить про те, що заявник не набув усіх прав кредитора за Основними договорами.

Аналогічної позиції дотримується Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду в постанові від 20.02.2019 у справі № 910/16109/14.

Відповідно змісту ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч.1 ст.446 ЦПК України процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах, вирішуються судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, якщо інше не визначено цим розділом.

Згідно ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Частиною 6 ст. 81 ЦПК закріплено, що доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ч. 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі викладеного, керуючись ст..510, 512, 514 ЦК України, ст..81, 260, 261, 263, 353, 442, 446 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Гефест», стягувач Публічне акціонерне товариство «Комерційний Банк «Надра», боржники: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про заміну стягувача у виконавчому листі - залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено цим Кодексом.

Ухвали, що постановлені судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, набирають законної сили з моменту їх підписання суддею (суддями).

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

При цьому, відповідно до Закону України від 18.06.2020 № 731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)», під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через Київський районний суд м. Харкова до Харківського апеляційного суду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи на офіційному веб-порталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: https://court.gov.ua/fair/sud2020.

Суддя Колесник С.А.