справа № 631/860/20
провадження № 2-о/631/38/20
У Х В А Л А
про залишення заяви без руху
06 жовтня 2020 року селище міського типу Нова Водолага
Нововодолазький районний суд Харківської області у складі судді Трояновської Т. М., розглянувши питання можливості відкриття провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин,
Адвокат Чеглов С. М., який діє від імені та в інтересах ОСОБА_1 , на підставі договору про надання правової допомоги від 21 вересня 2020 року, звернувся до Нововодолазького районного суду Харківської області із заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка є спадкоємцем за законом та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка є спадкодавцем, а саме, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною сестрою померлої ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Статтею 55 Конституції України встановлено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб.
Зміст цього права полягає в тому, що кожен має право звернутися до суду, якщо його права чи свободи порушені або порушуються, створено або створюються перешкоди для їх реалізації або мають місце інші ущемлення прав та свобод. Зазначена норма зобов`язує суди приймати заяви до розгляду навіть у випадку відсутності в законі спеціального положення про судовий захист (п. 2 рішення Конституційного Суду України від 25 грудня 1997 року по справі № 9-зп).
Окреме провадження це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до пункту 5 частини 2 статті 293 Цивільного процесуального кодексу України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Положеннями частини 3 статті 294 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду.
При вирішенні питання щодо відкриття провадження у справі, проаналізувавши фактичні обставини заяви та їх правову кваліфікацію, з`ясовано, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 177 Цивільного процесуального кодексу України.
Вказаними статтями визначено вимоги до змісту та форми позовної заяви, документів, що додаються до позовної заяви, обов`язок дотримання яких покладається на позивача (заявника).
Так, відповідно до пункту 2 частини 3 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України позовна заява повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти.
При цьому, у справах окремого провадження учасниками справи є заявник, інші заінтересовані особи (частина 3 статті 42 Цивільного процесуального кодексу України).
Аналогічні приписи містяться й у частині 4 статті 294 наведеного кодифікованого закону України, яка обумовлює, що справи окремого провадження суд розглядає за участю заявника і заінтересованих осіб.
Пленум Верховного Суду України у пункті 6 постанови від 31 березня 1995 року № 5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» роз`яснив, що судам слід мати на увазі, що справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, повинні розглядатись у порядку, передбаченому главою 37 ЦПК, за участю заявників і заінтересованих осіб. Заявники й залучені до участі у справі заінтересовані особи вправі відповідно подавати докази на підтвердження обґрунтованості чи необґрунтованості заяви про встановлення факту, що розглядається судом, брати участь у дослідженні обставин справи, оскаржувати рішення і ухвали, вчиняти інші процесуальні дії, передбачені статтями 99, 103 ЦПК.
Проте перевіривши матеріали заяви ОСОБА_1 , поданої її представником, було з`ясовано, що в останній взагалі не зазначено заінтересованих осіб по справі.
Слід зауважити, що до заінтересованих осіб віднесено:
1) осіб, взаємовідносини яких із заявником залежать від мети факту, що підлягає встановленню;
2) організації і установи, в яких заявник реалізовуватиме рішення про встановлення юридичного факту, тобто в яких будуть здійснені права осіб, що виникли внаслідок судового встановлення юридичного факту.
Саме ці групи заінтересованих осіб залучаються до участі у справах окремого провадження.
До першої групи заінтересованих осіб належать фізичні та юридичні особи, взаємовідносини яких із заявником залежать від обставин, що підлягають встановленню і можуть вплинути на їх права та обов`язки. Права заінтересованих осіб знаходяться у юридичному зв`язку із суб`єктивними правами і зумовлюються встановленням юридичного факту. Інтереси заінтересованих осіб можуть суперечити інтересам заявника. Отже, притягнення (вступ) цих заінтересованих осіб має важливе практичне значення, оскільки вони мають можливість у процесі розгляду справи про встановлення юридичного факту своєчасно заявити про порушення чи оспорювання їх суб`єктивних прав у зв`язку із встановлюваним судом фактом.
Заінтересованість другої групи осіб має державний і правовий характер. Так, це має місце тоді, коли органи реєстрації актів цивільного стану будуть зобов`язані на підставі судового рішення про встановлення юридичного факту провести реєстрацію і видати заінтересованій особі відповідний документ.
В зв`язку з чим, визначаючи коло заінтересованих осіб в рамках даної справи, заявнику належить виходити саме з цих положень.
Таким чином, заявнику необхідно визначити у даній справі заінтересовану особу та у відповідності до частини 1 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України, заявник повинен додати до заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості заінтересованих осіб.
Окрім зазначеного, слід звернути увагу заявника на приписи частини 2 статті 175 Цивільного процесуального кодексу України, якою визначено, що позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи.
Частиною 1 статті 58 Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.
Згідно зі статтею 60 Цивільного процесуального кодексу України представником у суді може бути адвокат або законний представник.
В даному випадку заяву від імені ОСОБА_1 підписано її представником адвокатом Чегловим Сергієм Михайлович, а направлено на адресу суду взагалі від юридичної особи Товариства з обмеженою відповідальності «Агролатінвест», яке не є учасником справи.
Приписами частини 7 статті 177 Цивільного процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви, підписаної представником позивача, додається довіреність чи інший документ, що підтверджує повноваження представника позивача.
Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України«Про адвокатуру і адвокатську діяльність» (частина 4 статті 62 Цивільного процесуального кодексу України).
Ордер це письмовий документ, що у випадках, встановлених цим Законом та іншими законами України, посвідчує повноваження адвоката на надання правової допомоги. Ордер видається адвокатом, адвокатським бюро або адвокатським об`єднанням та повинен містити підпис адвоката. Рада адвокатів України затверджує типову форму ордера.
Повноваження адвоката як захисника або представника в господарському, цивільному, адміністративному судочинстві, кримінальному провадженні, розгляді справ про адміністративні правопорушення, а також як уповноваженого за дорученням у конституційному судочинстві підтверджуються в порядку, встановленому законом (частина 2 та 3 статті 26 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність».
Із наданих до позовної заяви копій документів вбачається, що на підтвердження своїх повноважень представником заявника було надано копію свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю № 4537/10, виданого Київською обласною кваліфікаційно дисциплінарною комісією адвокатури 26 травня 2011 року та копію договору про надання правової допомоги б/н від 21 вересня 2020 року, ні довіреності, ні ордеру, виданого відповідно до Закону України«Про адвокатуру та адвокатську діяльність» представником надано не було.
При цьому, в цивільному судочинстві в силу приписів частини 4 статті 62 Цивільного процесуального кодексу України сам по собі договір (угода) про надання правової допомоги не є підтвердженням наявності повноважень адвоката на представництво інтересів учасника справи в суді.
Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи пункт 1статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.
Відповідно до частини 1 статті 185 Цивільного процесуального кодексу України, суддя встановивши, що позов подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.
Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що за таких обставин заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин, необхідно залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків, який не може перевищувати п`яти днів з дня вручення копії даної ухвали.
На підставі викладеного, керуючись статтями 58, 60, 62, 175, 177, частиною 1 статті 185, частиною, 2 статті 293, частинами 3 та 4 статті 294, статтею 353 Цивільного процесуального кодексу України, суд
Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин залишити без руху.
Повідомити заявника про необхідність усунення зазначених недоліків протягом п`яти днів з дня вручення копії ухвали про залишення заяви без руху.
Якщо заявник відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені цією ухвалою, заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо заявник не усуне недоліки заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.
Повернення заяви не перешкоджає повторному зверненню із заявою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення заяви.
Копію ухвали надіслати заявнику та її представнику.
Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її постановлення.

Суддя: Т. М. Трояновська