Номер провадження: 22-ц/813/3092/20
Головуючий у першій інстанції Буран О.М.
Доповідач Погорєлова С. О.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.02.2020 року м. Одеса

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Одеського апеляційного суду у складі:

головуючого судді: Погорєлової С.О.

суддів: Заїкіна А.П., Таварткіладзе О.М.

за участю секретаря: Томашевської К.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 у справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, на заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси, ухваленого під головуванням судді Буран О.М. 30 липня 2013 року у м. Одеса, -

встановила:

У грудні 2012 року ПАТ «КБ «Надра» звернулося до Малиновського районного суду м. Одеси з позовом до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором (а.с. 3-6).

В обґрунтування позову посилалося на те, що 04 лютого 2008 року між ВАТ «КБ Надра» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 258/ЕК/2008-980, у відповідності з яким позивач надав відповідачці ОСОБА_1 кредит у розмірі 30 000,00 гривень на споживчі цілі, терміном користування до 03 лютого 2009 року зі сплатою 30% річних, відповідно до положень зазначеного кредитного договору та графіку погашення кредиту, ОСОБА_1 зобов`язалася повертати отриманий кредит, сплачувати нараховані відсотки та комісію у встановлені строки. На час звернення до суду відповідач зобов`язання не виконала, кредит не погасила. В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором, між ВАТ «КБ Надра» та ОСОБА_2 було укладено договір поруки від 04 лютого 2008 року, згідно з яким відповідачі несуть солідарну відповідальність перед банком за виконання договору.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30 липня 2013 року позов ПАТ «КБ «Надра» було задоволено. Стягнуто в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованість за кредитним договором №258/ЕК/2008-980 від 04 лютого 2008 року у розмірі 27 363,74 грн. Стягнуто в рівних частках з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» судовий збір у розмірі 273,64 грн. ( а.с. 66-67).

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 07 грудня 2015 року у задоволенні заяви представника відповідача Васильєвої ОСОБА_3 Б. про перегляд заочного рішення від 30 липня 2013 року було відмовлено (а.с. 107-108).

Рішенням апеляційного суду Одеської області від 28 березня 2016 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 було задоволено частково. Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 липня 2013 року в частині стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_2 на користь ПАТ «КБ «Надра» заборгованості за кредитним договором № 258/ЕК/2008-980 від 04 лютого 2008 року у розмірі 27 363,74 грн. скасовано. Ухвалено в цій частині нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін (а.с. 139-143).

Постановою Верховного Суду від 18 вересня 2019 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 було задоволено частково. Рішення апеляційного суду Одеської області від 28 березня 2016 року в частині вирішення позовних вимог ПАТ «КБ «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором скасовано, справу в цій частині направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (а.с. 197-202).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 просить рішення суду скасувати, ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Так, на думку апелянта, судом першої інстанції було порушено право відповідача на участь у судовому засіданні. Крім того, Банком не надано належних первинних документів на підтвердження наявності заборгованості у відповідача. Суд стягнув суму штрафу та пені, які є більшою ніж сума тіла кредиту (а.с. 108-111).

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені у скарзі доводи, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга представника ОСОБА_1 підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати?грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Згідно зі статтею 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Одним із видів порушення зобов`язання є прострочення невиконання зобов`язання в обумовлений сторонами строк.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 лютого 2008 року між ВАТ «КБ «Надра», яке змінило назву на ПАТ «КБ «Надра», та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 258/ЕК/2008-980, згідно з яким банк надав позичальнику грошові кошти у розмірі 30 000 грн під 30 % річних на строк до 03 лютого 2009 року включно.

Відповідно до частини першої статті 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

У зв`язку з неналежним виконанням зобов`язань за кредитним договором від 04 лютого 2008 року № 258/ЕК/2008-980, у ОСОБА_1 утворилася заборгованість, яка згідно з наданим банком розрахунком станом на 06 січня 2012 року складала 27 363,74 грн, з яких: заборгованість за кредитом 10 376,08 грн, за процентами 5 649,07 грн, за пенею 7 332,30 грн, штраф 4 006,29 грн.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частинами першою, третьою статті 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

За змістом статей 550, 551 ЦК України, право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов`язання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Неустойка за своєю правовою природою володіє акцесорним характером і, будучи цивільно-правовою санкцією, у всіх випадках є елементом самого забезпеченого зобов`язання.

Статтею 1050 ЦК України передбачено,?що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також? проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі 202/4494/16-ц, провадження № 14-318цс18, зроблено висновок про те, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики в разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування.

Тобто, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною статті 1050 ЦК України. В?охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Згідно з наданим банком розрахунком, станом на 06 січня 2012 року заборгованість ОСОБА_1 становила?27 363,74 грн, з яких: заборгованість за кредитом 10 376,08 грн, за процентами 5 649,07 грн, за пенею 7 332,30 грн, штраф 4 006,29 грн.

Однак, як зазначено вище, строк виконання основного зобов`язання, згідно з умовами укладеного між сторонами у цій справі кредитного договору, закінчився 03 лютого 2009 року, а тому після зазначеної дати банк не мав правових підстав для нарахування процентів та неустойки за кредитним договором.

Таким чином, вимоги банку про стягнення заборгованості за процентами та пенею, нарахованими після 03 лютого 2009 року, є необґрунтованими.

Одночасно, колегія суддів доходить до висновку, що, оскільки боржником своєчасно суму кредиту не повернуто, то стягненню з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» підлягають заборгованість за тілом кредиту, а також заборгованість по процентам за користування кредитом та заборгованість по пені, що виникли до 03 лютого 2009 року, а саме: заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10 376, 08 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 1 122, 62 гривень (5 649, 07 - 4 526, 45 = 1 122, 62 грн.), заборгованість по пені у розмірі 231, 44 гривень (7 332, 30 - 7 100, 86 = 231, 44 грн.).

Колегія суддів не приймає до уваги доводи представника ОСОБА_1 про часткову сплату заборгованості за договором, оскільки з наявних у матеріалах справи квітанцій про сплату заборгованості за кредитним договором вбачається, що суми, які були сплачені ОСОБА_1 , не співпадають із сумами, зазначеними у графіку погашення кредиту. Також, дати перерахування ОСОБА_1 грошових коштів по сплаті заборгованості за кредитним договором не відповідають датам, зазначеним у графіку погашення кредиту. Вищевказане свідчить про те, що позичальником умови кредитного договору виконувалися неналежним чином, у зв`язку із чим у Банку виникло право вимагати захисту своїх порушених прав наслідок прострочення виконання грошового зобов`язання позичальником.

При вказаних обставинах, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції не в повній мірі визначився з характером спірних правовідносин, нормами права, які підлягають застосуванню, що, відповідно, призвело до неправильного вирішення справи, у зв`язку із чим заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 липня 2013 року підлягає скасуванню із ухваленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 390 ЦПК України, колегія суддів, -

постановила:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 задовольнити частково.

Заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 липня 2013 року скасувати.

Ухвалити нове судове рішення.

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 258/ЕК/2008-980 від 04 лютого 2008 року задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , паспорт серії НОМЕР_2 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) на користь Публічного акціонерного товариства «Комерційний банк «Надра» (код за ЄДРПОУ отримувача: 20025456; банк отримувача: Національний банк України, м. Київ; міжнародний номер рахунку (IBAN): №UA 2601026) заборгованість за тілом кредиту у розмірі 10 376, 08 гривень, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 1 122, 62 гривень, заборгованість по пені у розмірі 231, 44 гривень.

В решті позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складений 13 березня 2020 року.

Головуючий С.О. Погорєлова

Судді А.П. Заїкін

О.М. Таварткіладзе