Провадження № 2-п/127/70/20
УХВАЛА

05 жовтня 2020 року м. Вінниця

Вінницький міський суд Вінницької області в складі судді Іщук Т.П., розглянувши заяву ОСОБА_1 про поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 жовтня 2015 року по справі №127/18916/15-ц,

ВСТАНОВИВ:

Заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 жовтня 2015 року по справі №127/18916/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням позов задоволено, визнано ОСОБА_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

30 вересня 2020 року до суду засобами поштового зв`язку надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд вказаного заочного рішення із заявою про поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення. Свою заяву про поновлення строку мотивував тим, що про наявність рішення дізнався випадково під час розгляду справи №127/1769/20 від 29 липня 2020 року про стягнення з нього аліментів на утримання матері ОСОБА_2 , а тому 28 серпня 2020 року подав заяву про отримання рішення та 09 вересня 2020 отримав його копію. Про існування вказаного рішення ні йому, ні представнику не було відомо, рішення не надходило на поштову адресу за фактичним місцем проживання.

Відповідно до ст.284 ЦПК України заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Відповідно до ч.1,3 ст.127 ЦПК України, суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення. Якщо інше не встановлено законом, заява про поновлення процесуального строку, встановленого законом, розглядається судом, у якому належить вчинити процесуальну дію, стосовно якої пропущено строк, а заява про продовження процесуального строку, встановленого судом, - судом, який встановив строк, без повідомлення учасників справи.

Зважаючи на положення ч.3 ст.127 ЦПК України та відсутність норми про участь учасників справи при розгляді заяви про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення суд розглянув вказану заяву без повідомлення учасників справи.

Як слідує з матеріалів справи, заочним рішенням Вінницького міського суду Вінницької області від 06 жовтня 2015 року по справі №127/18916/14-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням позов задоволено, визнано ОСОБА_1 таким, що втратив право користування квартирою АДРЕСА_1 .

Заочне рішення направлене на адресу місця реєстрації відповідача.

14 лютого 2020 року ОСОБА_1 подав заяву про ознайомлення з матеріалами справи та 27 лютого 2020 року ознайомився з ними, про що свідчить його підпис в заяві.

21 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про видачу в електронній формі копії технічного запису судового засідання, яку отримав 10 вересня 2020 року.

28 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся із заявою про видачу копію заочного рішення суду, яка була направлена йому 08 вересня 2020 року.

Заява ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення надійшла до суду 30 вересня 2020 року.

Заявник, звертаючись до суду із заявою про поновлення пропущеного строку, як на поважність причин пропуску строку зазначає, що про вказане рішення йому стало випадково відомо в липні 2020 року. Разом з тим вказане твердження спростовується матеріалами справи, оскільки ОСОБА_1 ще в лютому 2020 року ознайомлювався з матеріалами справи, в тому числі і з рішенням суду від 06 жовтня 2015 року, та йому було відомо про ухвалення цього рішення.

Тобто особа ще в лютому 2020 року була обізнана про рішення ухвалене щодо нього. В той же час про його отримання звернулася лише у серпні 2020 року.

Сторона, яка бере участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Звернення ж до суду лише 28 серпня 2020 року за отриманням рішення, байдужість до своїх прав або небажання отримати судове рішення не є поважною причиною пропуску строку звернення до суду.

Інших об`єктивно непереборних обставин, що унеможливили своєчасне звернення до суду ОСОБА_1 не вказав і не підтвердив відповідними доказами.

Пунктом першим статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантовано, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Порушення пункту першого статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод констатував Європейський суд з прав людини у справі «Устименко проти України», заява № 32053/13.

Зокрема, ЄСПЛ вказав, що право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, повинно тлумачитися у світлі Преамбули Конвенції, відповідна частина якої проголошує верховенство права спільною спадщиною Високих Договірних Сторін. Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип правової визначеності, яка передбачає дотримання принципу res judicata, тобто принципу остаточності рішення, згідно з яким жодна зі сторін не має права домагатися перегляду остаточного і обов`язкового рішення лише з метою повторного слухання справи і постановлення нового рішення. Відхід від цього принципу можливий лише коли він зумовлений особливими і непереборними обставинами ( рішення у справі «Рябих проти Росії» (Ryabykh v. Russia), заява № 52854/99, пп. 51 і 52, ECHR 2003-X) (п. 46 рішення).

У пункті 45 рішення Європейського суду з прав людини "Перез де Рада Каванілес проти Іспанії", зазначено про те, що процесуальні строки (строки позовної давності) є обов`язковими для дотримання; правила регулювання строків для подання скарги, безумовно, мають на меті забезпечення належного відправлення правосуддя і дотримання принципу юридичної визначеності; зацікавлені особи повинні розраховувати на те, що ці правила будуть застосовані (AFFAIRE PЕREZ DE RADA CAVANILLES c. ESPAGNE №116/1997/900/1112).

У пункті 44 рішення Європейського суду з прав людини "Осман проти Сполученого королівства" та пункті 54 рішення "Круз проти Польщі" зазначено, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух (CASO OSMAN CONTRA REINO UNIDO №23452/94; KREUZ v. POLAND № 28249/95).

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про відсутність поважних причин пропуску строку звернення до суду, а тому в задоволенні заяви про поновлення строку для подачі заяви про перегляд заочного рішення необхідно відмовити.

Згідно з ст. 126 ЦПК України, право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Зважаючи, що в задоволенні заяви про поновлення строку відмовлено, відповідно заяву про перегляд заочного рішення слід залишити без розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст. 126, 127, 284 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви про поновлення пропущеного строку для подання заяви про перегляд заочного рішення - відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 06 жовтня 2015 року по справі №127/18916/15-ц за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції може бути подана протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: