справа № 489/2953/20 провадження №2/489/1943/20
РІШЕННЯ

Іменем України

05 жовтня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі головуючого судді Коваленка І.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомленням учасників справи (в письмовому провадженні) цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПриватБанк) до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості

встановив:

У червні 2020 року ПриватБанк звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором у розмірі 135503,38 грн. та понесені судові витрати.

Як на підставу позовних вимог вказано, що відповідач звернулася до ПриватБанку про надання кредитних послуг, у зв`язку з чим підписала заяву № б/н від 23.12.2005, згідно якої отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, що відповідає строку дії кредитної картки. Через неналежне виконання позичальником грошових зобов`язань станом на 31.03.2019 утворилася заборгованість у сумі 156752,51 грн., яка складається із 4868,93 грн. заборгованості по тілу кредиту, 150983,58 грн. нарахованими процентами за користування кредитом та 900,00 грн. пені. Користуючись своїм правом позивач просить стягнути лише 4868,93 грн. заборгованості по тілу кредиту та 130634,45 грн. процентів, нарахованих за період з 23.12.2005 по 30.12.2019.

Ухвалою Ленінського районного суду міста Миколаєва від 26.06.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомленням учасників справи.

Ухвалою суду від 28.08.2020 повторно направлено відповідачу копію ухвали про відкриття провадження і матеріали позовної заяви та продовжено строк розгляду справи.

Про розгляд справи сторони повідомлені належним чином.

Клопотань від учасників справи про проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін відповідно до частини п`ятої статті 279 ЦПК України не надходило.

Відзиву на позовну заяву відповідачем не надано.

Згідно вимог статті 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Виходячи з вимог частини п`ятої статті 268 ЦПК України, датою ухвалення рішення є дата його складання.

Суд, дослідивши матеріали справи та встановив наступні факти і відповідні їм правовідносини.

23.12.2015 між Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «ПриватБанк», на теперішній час Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», та відповідачем укладено договір б/н у вигляді заяви, згідно з умовами якої позичальник отримала кредит у розмірі 3500,00 грн. у виді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок на термін дії кредитної картки, який складає 3 роки. Базова відсоткова ставка за кредитним лімітом на момент підписання договору встановлена в розмірі 3 відсотків на місяць і з розрахунку 360 днів у році.

Підписавши заяву відповідач надала свою згоду, що ця заява разом із Умовами та Правилами надання банківських послуг, Правилами користування правилами користування платіжною карткою і Тарифи складають між нею та банком договір про надання банківських послуг.

Позивач додав до позовної заяви копію Умов та Правил надання банківських послуг, на яких підпис позичальника відсутній.

Відповідно до розрахунку позивача, через неналежне виконання відповідачем грошових зобов`язань за кредитним договором, станом на 31.03.2019 утворилася заборгованість у сумі 156752,51 грн., яка складається із 4868,93 грн. заборгованості по тілу кредиту, 150983,58 грн. нарахованими процентами за користування кредитом та 900,00 грн. пені. Користуючись своїм правом позивач просить стягнути лише 4868,93 грн. заборгованості по тілу кредиту та 130634,45 грн. процентів, нарахованих за період з 23.12.2005 по 30.12.2019.

Факт руху грошових коштів на картковому рахунку відповідача позивач підтвердив випискою за період з 23.12.2005 по 29.02.2020, а також довідкою про картки видані відповідачу відповідно до укладеного кредитного договору, з яких остання перевипущена картка видана під номером НОМЕР_1 , терміном дії до березня 2019 року, та довідкою про зміну кредитного ліміту, відповідно до якої в останнє кредитний ліміт збільшено 20.10.2015 до 5060,00 грн. та 15.01.2020 зменшено до 0,00 грн.

Виписка по рахунку згідно Переліку типових документів, затверджених наказом Міністерством юстиції України від 12.04.2012 №578/5, має статус первинного документу, а отже є належним та допустимим доказом по справі.

Вирішуючи даний спір суд виходить з наступного правового регулювання.

За правилами статей 526, 530, 610 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (статі 611 ЦК України).

Частиною першою статті 1054 ЦК України визначено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За змістом частини першої статті 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно зі статтею 638 цього ж Кодексу, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.

Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

За змістом статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до частин першої, другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що не підписані Умови та Правила надання банківських послуг не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного шляхом підписання заяви-анкети. Отже відсутні підстави вважати, що сторони обумовили у письмовому вигляді сплату процентів за користування кредитними коштами, а також відповідальність у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення термінів виконання договірних зобов`язань.

У наведеній постанові Велика Палата Верховного Суду також указала на мінливість Правил надання банківських послуг ПриватБанку, тому їх не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку - в заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору.

Без наданих підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила банківських послуг, відсутність у заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне погашення кредиту, надані банком витяг з тарифів та витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачкою кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Як вбачається із підписаної сторонами заяви вона містить умови щодо кредитного ліміту, погашення кредиту та нарахування процентів, але не передбачає умов про встановлення відповідальності у виді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у виді грошової суми та її визначеного розміру.

Матеріали справи не містять підтверджень і того, що відповідач розуміла Умови та Правила надання банківських послуг, ознайомився і погодилася з ними, підписуючи заяву, а також те, що такий документ на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містив умови щодо нарахування і сплати неустойки (пені, штрафів) тощо.

Таким чином, надана позивачем копія умов та правил надання банківських послуг, не може бути належним доказом, оскільки цей доказ повністю залежить від волевиявлення і дій однієї сторони (Банку), яка може вносити вносить відповідні зміни до нього, що підтверджено й у постанові Верховного Суду України від 11.03.2015 (провадження № 6-16цс15) і не спростовано позивачем при розгляді цієї справи.

Між тим, підписана відповідачем заява, виписка по особовому рахунку, довідка про встановлення кредитного ліміту та довідка про видані відповідачу кредитні картки є належними і допустимими доказами на підтвердження наявності між сторонами укладеного кредитного договору, так як вони містить умови кредитування, зокрема розмір кредитного ліміту, нарахування процентів за користування ним та погашення заборгованості.

У зв`язку із цим, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог про стягнення заборгованості по кредиту в розмірі 4868,93 грн.

Також суд вважає правомірною вимогу про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом, але суд не погоджується з їх розміром.

Так, згідно позовних вимог ПриватБанк просить стягнути заборгованість по процентам в розмірі 130634,45 грн., яка утворилася за період з 23.12.2005 по 30.12.2019.

У постанові від 28.03.2018 у справі 444/9519/12 (провадження №14-10цс18) Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Враховуючи наведений висновок Великої Палати Верховного Суду та вимоги закону з відповідача слід стягнути заборгованість по процентам, що утворилася за період з 23.12.2005, як вказує позивача, по 31.03.2019, що відповідає кінцевому строку дії кредитної картки, так як іншого строку кредитування сторонами не визначено.

За таких обставин, виходячи з розрахунку позивача, стягненню з відповідача підлягають проценти в розмірі 72076,49 грн.

Позовної вимоги про стягнення платежів, передбачених частиною другою статті 625 ЦК України, позивачем не заявлялося.

Пропорційно задоволеним вимогам на підставі частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1193,51 грн. (2102,00 х 56,78%)

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за договором № б/н від 23.12.2005, яка станом на 31.03.2020 складається із 4868,93 грн. заборгованості за тілом кредиту та 72076,49 грн. по процентам, всього 76945,42 грн., а також 1193,51 грн. судового збору.

У іншій частині позовних вимог Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення або з дня складання повного тексту рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Грушевського, 1-Д;

відповідач - ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 .

Повний текст судового рішення складено 05.10.2020.

Суддя І.В.Коваленко