03.03.2020 Єдиний унікальний номер 206/2810/19
Єдиний унікальний номер судової справи:206/2810/2019
Номер провадження: 2/205/346/2020
03 березня 2020 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпропетровську в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ,-
Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» звернувся до суду із вказаним позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ.
За відповідним клопотанням позивача, до початку розгляду справи по суті, судом було постановлено ухвалу від 26.09.2019 року про заміну неналежного відповідача по даній справі з ОСОБА_2 на ОСОБА_1 .
Заочним рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 03 березня 2020 року вказаний позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ було задоволено у повному обсязі. Судом вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» суму заборгованості за спожитий природній газ у розмірі 14 021 (чотирнадцять тисяч двадцять одна) грн. 45 коп. за період з 31.10.2015 року по 02.01.2019 року, 3% річних у розмірі 954 (дев`ятсот п`ятдесят чотири) грн. 57 коп., інфляційні втрати у розмірі 2 838 (дві тисячі вісімсот тридцять вісім) грн. 84 коп., а також вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
У свою чергу представник ОСОБА_2 звернувся до суду з заявою про ухвалення додаткового рішення у справі, а саме здійснити розподіл судових витрат відповідно до ст.ст. 133, 138, 141 ЦПК України з врахуванням наданого розрахунку, оскільки будучи первісним відповідачем по справі ОСОБА_2 понесла витрати пов`язані із вчиненням інших процесуальних дій, також, втрати від відриву від звичайних занять.
Вимоги про стягнення на користь вказаної особи вмотивовані тим, що первісним відповідачем та її представником для підготовки та участі у розгляді справи було вчинені наступні дії:
1.Ознайомлення з позовною заявою, вивчення нормативно-правової бази та судової практики щодо предмету позову, проведення консультацій та збір доказової бази, зокрема замовлення та через 10 днів отримання з Держреєстра довідки про склад сім`ї та місце реєстрації відповідача для самостійного написання відзиву на позовну заяву, а також написання цієї заяви з 31 липня по 12 серпня = 13 днів х 8 годин х 25,13 грн. = 2 613,52 грн.; 27 вересня - 02 жовтня = 6 днів х 8 год. х 25,13 грн. = 1 206,24 грн.
2.Відвідування відділення Укрпошти для відправки відзиву на позов на адресу позивача та явка в приміщення суду для подання відзиву та цієї заяви: 13 серпня = 1 день х 8 год. х 25,13 грн. = 201,04 грн.; 03 жовтня = 1 день х 8 год. х 25,13 грн. = 201,04 грн.
3.Відвідування відповідачем нотаріуса для отримання довіреності на представника: 12 вересня = 1 день х 8 год. х 25,13 грн. = 201,04 грн.;
4.Явка представника відповідача на судові засідання: 16 вересня == 1 день х 8 год. х 25,13 грн. = 201,04 грн.; - 26 вересня = 1 день х 8 год. х 25,13 грн. = 201,04 грн.;
5.Квитанція №338346-1 оплати за отримання інформації з Державного реєстру прав: 23,00 грн.;
6.Документи, що підтверджують надіслання на адресу позивача відзиву на позовну заяву і доданих до нього документів: 33,20 грн;
7.Послуги нотаріуса при оформленні довіреності на представника: 435,34 грн.
Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Сторони в судове засідання не викликалися, оскільки матеріалів справи є достатньо для вирішення питання щодо розподілу судових витрат.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає за необхідне вирішити питання про розподіл судових витрат, виходячи з наступного.
У рішеннях Європейського суду з прав людини, зокрема, від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Відповідно до п.4 ч.1 ст. 133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Таким чином у передбаченому процесуальним законом порядку підлягають відшкодуванню витрати, які були здійснені стороною у зв`язку із вчиненням саме певних процесуальних дій, зумовлених необхідністю підготовки справи для розгляду або її розглядом.
При цьому, чинним Цивільним процесуальним кодексом України послуги нотаріуса, отримання інформації з відповідних державних та єдиних реєстрів, надсилання кореспонденції іншим учасникам справи не віднесено до категорії окремих процесуальних дій.
А відтак у стягненні вказаних витрат суд відмовляє, оскільки така вимога не ґрунтується на законі.
Щодо вимоги ОСОБА_2 про стягнення з відповідача на її користь компенсації за відрив від звичайних занять, суд виходить із наступного.
Відповідно до вимог ст. 138 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено судове рішення, та її представникові сплачується іншою стороною компенсація за втрачений заробіток чи відрив від звичайних занять. Компенсація за втрачений заробіток обчислюється пропорційно від розміру середньомісячного заробітку, а компенсація за відрив від звичайних занять - пропорційно від розміру мінімальної заробітної плати. Граничний розмір компенсації витрат сторін та їхніх представників, що пов`язані з явкою до суду, встановлюється Кабінетом Міністрів України.
В розумінні ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Усі витрати потрібно підтверджувати відповідними доказами, у тому числі і час за відрив від звичайних занять, які суд повинен перевірити як належні та допустимі.
У рішенні Європейського суду з прав людини від 28 листопада 2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
В даному випадку, з огляду на зміст матеріалів справи, зокрема обсяг матеріалів позову із додатками на 15 аркушах, суд не може вважати доведеним факт, що сторона первісного відповідача на протязі повних 19 днів знайомилась із такими матеріалами справи, та готувала відповідний відзив обсягом 3 аркуші із додатками на 5 аркушах.
При обрахунку компенсації за відрив від звичайних занять, суд виходить із заявлених вимог та фактично витраченого часу позивачем на судове засідання до ухвалення рішення, що підтверджується матеріалами справи - зокрема, протоколами судових засідань, на які не були подані заперечення сторонами у справі.
Згідно матеріалів справи явка представника первісного відповідача до суду відбулася 16.09.2019 року та 26.09.2019 року, при цьому згідно протоколу судового засідання від 26.09.2019 року представник первісного відповідача був задіяний у судовому засідання з 15 год. 49 хв. по 15 год. 55 хв., тобто 6 хвилин - до моменту постановлення судом ухвали про заміну неналежного відповідача.
Відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2019 рік" погодинний розмір мінімальної заробітної плати в 2019 році становить 25,13 грн.
Таким чином, виходячи із засад розумності та обґрунтованості, суд вважає за необхідне в порядку розподілу судових витрат стягнути на користь ОСОБА_2 за фактичні години відриву від звичайних занять 26.09.2019 року у розмірі - 1 година = 25,13 грн, що включає в себе участь у судовому засіданні представника сторони протягом 6 хвилин та час, необхідний для забезпечення явки до суду 26.09.2019 року та за фактичні години відриву від звичайних занять 16.09.2019 року у зв`язку із явкою до суду у розмірі - 1 година = 25,13 грн, а усього разом 50 грн. 26 коп.
В задоволені решти вимог про стягнення суми витрат пов`язаної із відривом від звичайних занять суд відмовляє з огляду на їх недоведеність.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 133, 138, 141, 270, 273 ЦПК України, суд -
1. Заяву представник ОСОБА_2 в частині ухвалення додаткового рішення щодо розподілу судових витрат - задовольнити.
2. Ухвалити додаткове рішення по справі № 206/2810/2019 (2/205/346/2020) за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дніпропетровськгаз збут» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за спожитий природний газ.
4. В задоволені решти вимог за заявою представника ОСОБА_2 щодо розподілу судових витрат - відмовити.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду подається до Дніпровського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його складення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення додаткового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього додаткового рішення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги, додаткове рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: Д.В. Мовчан