Справа № 152/1108/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

01 жовтня 2020 року м. Шаргород

Шаргородський районний суд Вінницької області у складі:

головуючого - Войнаровського І.В.,

за участі:

секретаря - Дешевої В.В.,

представника

заявника - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_2 про встановлення факту проживання особи на тимчасово окупованій території України, заінтересована особа - Шаргородський районний відділ державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції

у с т а н о в и в:

01 жовтня 2020 року ОСОБА_2 (далі - заявник) звернулася до суду з заявою про встановлення юридичного факту проживання особи на тимчасово окупованій території України, у якому зазначила, що

07.06.2014 року між нею та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 укладено шлюб, який зареєстрований відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим.

На тимчасово окупованій території України в м. Ялта у заявниці народився син ОСОБА_4 .

Після народження дитини видано медичне свідоцтво про народження серії 35 №027705 від 26.02.2020 року.

При зверненні до Шаргородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) заявнику відмовлено у реєстрації народження сина, оскільки документи не відповідають встановленій українським законодавством.

Встановлення факту народження дитини має для заявника юридичне значення, оскільки є необхідним для державної реєстрації народження. Наявні у неї документи не створюють правових наслідків та не дозволяють безпосередньо вчинити державну реєстрацію народження дитини згідно законодавства України.

У судовому засіданні представник заявника підтримала заяву та просила її задовольнити, посилаючись на обставини, зазначені у ній.

Представник заінтересованої особи - Шаргородського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Центрально-Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький)у судове засідання не з`явився, однак надав заяву у якій просив справу розглянути у його відсутності, при розгляді справи покладається на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представника заявника, вивчивши фактичні обставини справи, дослідивши письмові докази, суд вважає, що заява підлягає задоволенню виходячи з наступного.

ОСОБА_3 , громадянин республіки Вірменія, та ОСОБА_2 , уклали шлюб 07 червня 2014 року, який зареєстровано відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Ялтинського міського управління юстиції в Автономній Республіці Крим, що підтверджується свідоцтвом про шлюб НОМЕР_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 у заявниці народився син, про що ІНФОРМАЦІЯ_2 «Ялтинським родильним домом» видано медичне свідоцтво про народження серії 35 №027705.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 234 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Згідно з ч. 2 ст. 256 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо за законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до ст. 257-1 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

Статтею 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» передбачено, що за відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про громадянство України» особа, батьки якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Пунктом 2 глави 1 розділу III Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України 18.10 2000 року № 52/5 (у редакції наказу Міністерства юстиції від 24 грудня 2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації народження дитини є: медичне свідоцтво про народження (форма № ЮЗ/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 8.08.2006 № 545 (гі 150-06), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за №1150/13024 (далі - медичне свідоцтво про народження), що видається закладами охорони здоров`я незалежно від підпорядкування та форми власності, де приймаються пологи. У разі народження дитини поза закладом охорони здоров`я державна реєстрація народження проводиться на підставі медичного свідоцтва про народження або медичної довідки про перебування дитини під наглядом лікувального закладу (форма № 103-1/о (гі 151-06), форма якої затверджена наказом Міністерства здоров`я України від 08 серпня 2006 року № 545 (гі 150-06), зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25 жовтня 2006 року за ТМ 1150/13024 (із змінами) (далі - медична довідка про перебування дитини під наглядом лікувального закладу), та висновку про підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я за формою, встановленою у додатку 3 до Порядку підтвердження факту народження дитини поза закладом охорони здоров`я (9-2013-п), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 9 січня 2013 року № 9.

Згідно з п. 1 ст. 3 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» сухопутна територія Автономної Республіки Крим та міста Севастополя, внутрішні води України цих територій визнається тимчасово окупованою територією.

Тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України. Закон закріплює за державою обов`язок вживати всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

Надані заявником документи, видані закладами, що підпорядковані російській окупаційній владі, на яку як на державу окупанта відповідно до норм і принципів міжнародного права покладено відповідальність за порушення визначених Конституцією та законами України прав і свобод людини і громадянина на тимчасово окупованій території, що передбачено ч. 3 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України».

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк дії цього Закону поширюється особливий правовий режим ... реалізації прав і свобод людини і громадянина.

Частинами 2, 3, 4 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» передбачено, що будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законодавством України. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків. Встановлення зв`язків та взаємодія органів державної влади України, їх посадових осіб, органів місцевого самоврядування та їх посадових осіб з незаконними органами (посадовими особами), створеними на тимчасово окупованій території, допускається виключно з метою забезпечення національних інтересів України, захисту прав і свобод громадян України.

Відповідно до ч. 1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадяни України мають право на вільний та безперешкодний в`їзд на тимчасово окуповану територію і виїзд з неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 цього ж Закону, у разі порушення його положень державні органи України застосовують механізми, передбачені законами України та нормами міжнародного права, з метою захисту миру, безпеки, прав, свобод і законних інтересів громадян України, які перебувають на тимчасово окупованій території, а також законних інтересів держави Україна.

Беручи до уваги вищенаведене, оцінюючи матеріали в їх сукупності, суд приходить до висновку, що заявником надано достатні докази того, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Ялта, Автономної Республіки Крим у заявницінародився син, як зазначено в заяві - ОСОБА_4 . Враховуючи, що реєстрація народження дитини в органах реєстрації актів цивільного стану не проводилась належним чином, суд приходить до висновку, що є підстави для задоволення заяви та встановлення факту народження дитини чоловічої статі - ОСОБА_4 у батьків - ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у судовому порядку.

Установлення факту народження дитини в певний час має для заявника юридичне значення, оскільки є необхідним для здійснення належної реєстрації народження.

Керуючись статями 3, 57-60, 208, 212-215, 234, 256-259 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

Заяву задовольнити.

Установити факт народження дитини чоловічої статті - ОСОБА_4 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_2 на тимчасово окупованій території України у м. Ялта Автономної Республіки Крим, у матері - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянки України та батька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , громадянина республіка Вірменія, які перебувають у зареєстрованому шлюбі з 07 червня 2014 року.

Допустити це рішення до негайного виконання.

Згідно зі статтями 273, 354, 355 ЦПК України рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Вінницького апеляційного суду через Шаргородський районний суд Вінницької області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя І.В. Войнаровський