Справа № 444/3172/19
Провадження № 2/444/335/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року Жовківський районний суд Львівської області у складі:

головуючого судді Ясиновський Р. Б.

секретар судового засідання Реміцька І.П.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Жовква цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Артасівської сільської ради Жовківського району Львівської області, третя особа: Жовківська державна нотаріальна контора про визнання права власності на нерухоме майно, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі звернулися до суду із вищевказаним позовом. Просять визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

В обгрунтування своїх позовних вимог покликаються на наступне.

ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 . Після їх смерті залишилося наступне спадкове майно: 2/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_5 заповіту не складали.

Позивачка ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 та матір`ю ОСОБА_5 .

Зазначає, що коли вона звернулася до нотаріальної контори, то нотаріус постановою відмовила їй у вчиненні нотаріальної дії, оскільки у її матері та сина відсутнє належним чином зареєстроване право власності на житловий будинок. Вказує, що інших спадкоємців крім неї у її матері та сина немає.

Станом на 30.06.1990 року відповідно до довідки Артасівської сільської ради у колгоспному дворі по АДРЕСА_1 значилися наступні члени господарства: ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 . Таким чином, всі вищеперелічені особи являються співвласниками даного будинковолодіння в рівних частинах.

Розмір частки члени двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних. Незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не оформили. Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , мають право на 1/5 частину згаданого вище будинку кожен.

Оскільки позивачка ОСОБА_1 проживала разом з своєю матір`ю та сином до дати їх смерті, то є такою, що спадщину прийняла. ОСОБА_4 стверджує, що на дату подання позову має право на 3/5 частини згаданого вище будинку. Просить позов задоволити.

Позивачі в підготовче судове засідання не з`явилися, однак подали на адресу суду заяви про розгляд справи у їх відсутності. Позовні вимоги підтримали в повному обсязі, просять позов задоволити.

Представник відповідача в підготовче судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. Подав на адресу суду заяву, в якій не заперечив проти задоволення позовних вимог, просить розгляд справи проводити без участі представника сільської ради.

Представник третьої особи в підготовче судове засідання не з`явився, однак подав на адресу суду заяву, в якій просить розгляд справи проводити у відсутності їхнього представника. При вирішенні питання по суті покладається на думку суду.

А тому, судом вирішено розгляд справи проводити за відсутності сторін по справі та на підставі поданих до суду доказів, зважаючи на подані сторонами заяви.

Оскільки сторони в судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксація судового засідання з допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Ч. 3 ст. 200 ЦПК України встановлено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Так як відповідач не заперечив проти задоволення позову, фактично визнав такий, суд вважає за можливе ухвалити рішення за результатами підготовчого провадження.

Згідно ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Ч. 1 статті 4 ЦПК України встановлено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Ч. 1 статті 5 ЦПК України встановлено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Судом встановлено наступне.

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 25.05.1998 року, вбачається, що ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 29.04.2008 року, вбачається, що ОСОБА_5 помер ІНФОРМАЦІЯ_4 .

З позовної заяви вбачається, що після їх смерті залишилося наступне спадкове майно: 2/5 частини житлового будинку АДРЕСА_1 . Ні ОСОБА_4 , ні ОСОБА_5 заповіту не складали.

Те, що померлий ОСОБА_5 є сином позивачки ОСОБА_5 підтверджується копією свідоцтва про його народження серії НОМЕР_3 .

Позивачка ОСОБА_5 04.09.1982 року уклала шлюб із ОСОБА_3 , що стверджується копією свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_4 . У зв`язку із реєстрацією шлюбу позивачка змінила своє дошлюбне прізвище " ОСОБА_6 " на " ОСОБА_7 ".

Позивачка ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_4 .

Із виписки погосподарської книги по Артасівській сільській раді вбачається, що станом на 30.06.1990 року у колгоспному дворі по АДРЕСА_1 значилися наступні члени господарства: ОСОБА_4 (голова двору), ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 .

Таким чином, всі вищеперелічені особи являються співвласниками даного будинковолодіння в рівних частинах.

Розмір частки члени двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Незважаючи на внесення записів у по господарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не оформили.

Таким чином, ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 , мають право на 1/5 частину згаданого вище будинку кожен.

Копією довідки КП ЛОР «Червоноградське МБТІ ТА ЕО» від 22.01.2019 року № 296 стверджується, що станом на 31.12.2012 року реєстрація права власності на цегляний, житловий будинок АДРЕСА_1 не проводилася.

Оскільки позивачка ОСОБА_1 проживала разом з своєю матір`ю та сином до дня їх смерті, то є такою, що спадщину прийняла, що також стверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_4 . Від так, ОСОБА_5 має право на 3/5 частини згаданого вище будинку. ОСОБА_2 та ОСОБА_3 має право по 1/5 частині житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Відповідно до постанови Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року № 105 «Про порядок обліку житлового фонду в Українській РСР», вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за № 112/5, вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року № 5-24-26, було передбачено порядок реєстрації будинків в сільських населених пунктах. По кожному господарству в сільських радах велися погосподарські книги.

Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні з 1979 року. Дані погосподарських книг були звітом про житлові будинки, що знаходяться на праві власності у громадян. Отже, право власності колгоспного двору, єдиним членом якого значилася ОСОБА_8 було зареєстровано згідно вимог діючого на той час законодавства.

Позивачем до позовної заяви на підтвердження своїх позовних вимог долучено копію технічного паспорта на садибний (індивідуальний) житловий будинок АДРЕСА_1 від 02.01.2019 року, виданого Червоноградським БТІ, замовником технічної інвентаризації якого є ОСОБА_1 , а також "Зведений акт вартості будинків, господарських будівель та споруд" за вищевказаною адресою.

Згідно ч. 3 ст. 3 Закону України від 01.07.2004 р. «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч. 4 ст. 3 зазначеного Закону, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства України, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок.

Із постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.08.2019 року № 1385/01-16 вбачається, що такою відмовлено гр. ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок в АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_5 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку із тим, що заявником не надано необхідні правовстановлюючі документи на спадкове нерухоме майно, яке підлягає реєстрації.

Із рішення про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень від 19.03.2019 року № 46034247 вбачається, що державний реєстратор прав на нерухоме майно відмовив у державній реєстрації права власності на вищевказаний житловий будинок, оскільки подані документи для проведення державної реєстрації прав не відповідають вимогам та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Відповідно до п.4.18 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України затвердженого наказом МЮ України від 22.02.12 № 296/5 за відсутності у спадкоємця необхідних для видачі свідоцтва про право на спадщину документів нотаріус роз`яснює йому процедуру вирішення зазначеного питання в судовому порядку.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу Української РСР часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття такого права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

З врахуванням того, що відповідач не заперечує проти задоволення позову, а також з врахуванням встановленого під час розгляду справи, суд приходить до висновку, що право позивачів підлягає захисту в судому порядку і у суду є всі підстави для задоволення позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 23, 141, 200, 247, 258-259, 264-265, 354 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Позов задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на 3/5 частини житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_3 право власності на 1/5 частину житлового будинку з господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга з врахуванням п. 15.5 розділу ХIII "Перехідні положення" ЦПК України, тобто до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, подається до Львівського апеляційного суду через Жовківський районний суд Львівської області.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя: Ясиновський Р. Б.