Справа № 222/1056/20
Провадження № 2-о/222/92/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року смт. Нікольське

Володарський районний суд Донецької області у складі:

судді Доценко С.І.,

за участі секретаря судового засідання Болбат Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу окремого провадження за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Дошкільний навчальний заклад 150 «Ромашка» відділу освіти Петровської районної у м. Донецьку ради, Нікольський районний центр зайнятості, про встановлення факту припинення трудових відносин,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулась до суду про встановлення факту припинення трудових відносин, в якому вказано, що 20.10.2009 року вона була прийнята на посаду санітарки-няні на період відпустки основного працівника до Дошкільного навчального закладу 150 «Ромашка» відділу освіти Петровської районної у м. Донецьку ради за наказом № 152-к від 19.10.2009 року. З 01.06.2010 року її, за наказом № 45-к від 01.06.2010 року було переведено на посаду помічника вихователя, а з 03.07.2020 року. на підставі наказу № 59-к від 30.06.2010 року, - на посаду кухаря. З 19.09.2013 року, згідно наказу 168к/тр від 12.09.2013 року, її було переведено на посаду помічника вихователя на період відпустки по догляду за дитиною.

Працюючи у Дошкільному навчальному закладі 150 «Ромашка» відділу освіти Петровської районної у м. Донецьку ради ОСОБА_1 постійно проживала за місцем своєї реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 . У зв`язку із проведенням антитерористичної операції на території м. Донецьк Донецької області вона була вимушена переїхати до с. Темрюк Нікольського району Донецької області, де була взята на облік, як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення Нікольської районної державної адміністрації № 1647 від 13.06.2017 року. Фактичне місце проживання ОСОБА_1 на даний час за адресою: АДРЕСА_2 .

При виїзді з м. Донецьк ОСОБА_1 забрала свою трудову книжку, але не змогла звільнитись в установленому законом порядку, оскільки Дошкільний навчальний заклад 150 «Ромашка» відділу освіти Петровської районної у м. Донецьку ради був вже непідконтрольним державі Україна.

До травня 2017 року ОСОБА_1 перебувала у декретній відпустці по догляду за дитиною, сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наразі для неї постала потреба реєстрації як безробітної в службі зайнятості та подальшого працевлаштування, для чого необхідним є встановити факт припинення трудових відносин з Дошкільним навчальним закладом 150 «Ромашка» відділу освіти Петровської районної у м. Донецьку ради.

ОСОБА_1 звернулася до Нікольського районного центру зайнятості щодо роз`яснення можливості надання статусу безробітної. Листом № 01/531/101-24-20 їй було повідомлено, що реєстрація її як безробітної в службі зайнятості можлива лише після припинення трудових відносин з Дошкільним навчальним закладом 150 «Ромашка» відділу освіти Петровської районної у м. Донецьку ради.

Таким чином, для реалізації у подальшому особистих немайнових прав заявниці необхідно встановити факт припинення трудових відносин, у зв`язку з чим, вона змушена звернутися до суду.

Заявниця в судове засідання не з`явилась. В поданій заяві зазначила про розгляд справи без її участі.

Представник заінтересованої особи - Дошкільного навчального закладу 150 «Ромашка» відділу освіти Петровської районної у м. Донецьку ради у судове засідання не з`явився.

Представник заінтересованої особи - Нікольського районного центру зайнятості у судове засідання не з`явився. Надала до суду заяву в якій зазначила, що проти заявлених вимог ОСОБА_1 не заперечує та просить розглянути справу без представника Нікольського районного центру зайнятості.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується.

Статтею 46 Конституції України передбачено, що громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Конституції України звернення до суду для захисту конституційних прав та свобод громадян на підставі Конституції України гарантується.

Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 293, ч. 2 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Матеріалами справи, на підставі трудової книжки серії НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_1 , встановлено, що з 20.10.2009 року ОСОБА_1 працювала на різних посадах в Дошкільному навчальному закладі 150 «Ромашка» відділу освіти Петровської районної у м. Донецьку ради. (а.с.13)

Згідно відомостей з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування та відомостей Головного управляння ДПС у Донецькій області Державної податкової служби України ОСОБА_1 в період з 2009 року по 2014 рік отримувала доход з відділу освіти Петровської районної у м. Донецьку ради. (а.с. 39-42, 44)

Працюючи у Дошкільному навчальному закладі 150 «Ромашка» відділу освіти Петровської районної у м. Донецьку ради ОСОБА_1 постійно проживала за місцем своєї реєстрації, а саме: АДРЕСА_1 . У зв`язку із проведенням антитерористичної операції на території м. Донецьк Донецької області вона була вимушена переїхати до с. Темрюк Нікольського району Донецької області, де була взята на облік, як внутрішньо переміщена особа, що підтверджується довідкою Управління праці та соціального захисту населення Нікольської районної державної адміністрації Донецької області № 1547 від 13 червня 2017 року. Фактичне місце проживання ОСОБА_1 - АДРЕСА_2 . (а.с. 9)

При виїзді з м. Донецьк ОСОБА_1 забрала свою трудову книжку, але не змогла звільнитись в установленому законом порядку, оскільки Дошкільний навчальний заклад 150 «Ромашка» відділу освіти Петровської районної у м. Донецьку ради був вже непідконтрольним державі Україна.

До травня 2017 року ОСОБА_1 перебувала у декретній відпустці по догляду за дитиною, сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Наразі для неї постала потреба реєстрації як безробітної в службі зайнятості та подальшого працевлаштування, для чого необхідним є встановити факт припинення трудових відносин з Дошкільним навчальним закладом 150 «Ромашка» відділу освіти Петровської районної у м. Донецьку ради.

ОСОБА_1 звернулася до Нікольського районного центру зайнятості щодо надання їй статусу безробітної. Листом № 01/531/01-24-20 їй було повідомлено, що реєстрація її як безробітної в службі зайнятості можлива лише після припинення трудових відносин з Дошкільному навчальному закладі 150 «Ромашка» відділу освіти Петровської районної у м. Донецьку ради. (а.с. 14)

Статтею 21 КЗпП України передбачено, що сторонами трудового договору є працівник і власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган, якому й надано право звільнення працівників у певних умовах.

Відповідно до ст. 21 КЗпП України трудовим договором є угода між працівником і власником підприємства, установи, організації або уповноваженим ним органом чи фізичною особою, за якою працівник зобов`язується виконувати роботу, визначену цією угодою, з підляганням внутрішньому трудовому розпорядкові, а власник підприємства, установи, організації або уповноважений ним орган чи фізична особа зобов`язується виплачувати робітникові заробітну плату і забезпечувати умови праці, необхідні для виконання роботи, передбачені законодавством про працю, колективним договором і угодою сторін.

Як передбачено п.1 ч.1 ст. 23 КЗпП України, трудовий договір може бути безстроковим, що укладається на невизначений строк.

Згідно до ст. 24 КЗпП України, трудовий договір укладається, як правило, у письмовій формі. Додержання письмової форми є обов`язковим. Укладення трудового договору оформляється наказом чи розпорядження власника або уповноваженого ним органу про зарахування працівника на роботу.

Згідно ч.1 ст. 38 КЗпП України працівник має право розірвати трудовий договір, укладений на невизначений строк, попередивши про це власника або уповноважений ним орган письмово за два тижні. У разі, коли заява працівника про звільнення з роботи за власним бажанням зумовлена неможливістю продовжувати роботу (переїзд на нове місце проживання; переведення чоловіка або дружини на роботу в іншу місцевість; вступ до навчального закладу; неможливість проживання у даній місцевості, підтверджена медичним висновком; вагітність; догляд за дитиною до досягнення нею чотирнадцятирічного віку або дитиною-інвалідом; догляд за хворим членом сім`ї відповідно до медичного висновку або інвалідом I групи; вихід на пенсію; прийняття на роботу за конкурсом, а також з інших поважних причин), власник або уповноважений ним орган повинен розірвати трудовий договір у строк, про який просить працівник.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» для взятої на облік внутрішньо переміщеної особи реалізація прав на зайнятість, пенсійне забезпечення, загальнообов`язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття, у зв`язку з тимчасовою втратою працездатності, від нещасного випадку на виробництві та професійного захворювання, які спричинили втрату працездатності, на отримання соціальних послуг здійснюється відповідно до законодавства України.

Громадянин пенсійного віку, особа з інвалідністю, дитина-інвалід та інша особа, яка перебуває у складних життєвих обставинах, яких зареєстровано внутрішньо переміщеними особами, мають право на отримання соціальних послуг відповідно до законодавства України за місцем реєстрації фактичного місця проживання такої внутрішньо переміщеної особи.

Зареєстрована (взята на облік) внутрішньо переміщена особа, яка не звільнилася з роботи (не припинила інший вид зайнятості), у разі неможливості продовження роботи (іншого виду зайнятості) за попереднім місцем проживання, для набуття статусу безробітного та отримання допомоги по безробіттю та соціальних послуг за загальнообов`язковим державним соціальним страхуванням на випадок безробіття може припинити трудові відносини, надавши нотаріально посвідчену письмову заяву про припинення працівником трудових відносин з підтвердженням того, що ця заява таким громадянином надіслана роботодавцю рекомендованим листом (з описом вкладеної до нього такої заяви). Але, у зв`язку з загостренням суспільно-політичної ситуації на території Донецької області, проведенням бойових дій в зоні АТО, підвищення ризику виникнення загрози життю та здоров`ю працівникам поштового зв`язку, блокуванням шляхів проїзду до м. Донецьк незаконними озброєними угрупуваннями, зупинено приймання до пересилання поштових відправлень на адресу населених пунктів, які є непідконтрольними державній владі України. Постановою КМУ N 1053 від 30.10.2014 р. було визначено перелік населених пунктів, на яких тимчасово не діє українська влада. В цьому переліку зазначено м. Донецьк Донецької області.

Таким чином судом встановлено, що ОСОБА_1 не має реальної можливості подати навіть поштовим відправленням заяву про припинення трудових відносин, оскільки такі відправлення на вказану територію не приймаються.

Відповідно до статей 3, 221, 231 КЗпП України в порядку передбаченому главою ХV цього Кодексу, підглядають розглядові індивідуальні трудові спори працівників усіх підприємств, установ, організацій незалежно від форми власності, виду діяльності і галузевої приналежності, у тому числі членів кооперативів, їх об`єднань, членів кооперативних сільськогосподарських підприємств, членів інших громадських організацій, які перебувають з ними в трудових відносинах, членів селянських (фермерських) господарств, які працюють за трудовим договором із фізичними особами.

У статі 232 КЗпП України визначено, які трудові спори безпосередньо розглядаються в судових і , як правило, це спори про звільнення, і спори про відмови у прийнятті на роботі.

Відповідно до ч.1 ст. 18 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Згідно розпорядження КМУ №1085-р від 07.11.2014 року "Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення" м. Донецьк знаходиться на території, де органи державної влади не здійснюються на даний час свої повноваження, в тому числі і поштові служби.

Згідно ст. 43 Конституції України кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.

Аналогічні положення містяться в Європейській соціальній хартії (переглянута) від 03.05.1996р. (ратифікована Україною 14.09.2006р.).

Так, ст. 1 Хартії визначає що з метою забезпечення ефективного здійснення права на працю сторони зобов`язуються: визнати однією зі своїх найголовніших цілей і одним зі своїх найголовніших обов`язків досягнення та підтримання якомога високого і стабільного рівня зайнятості, маючи на меті досягнення повної зайнятості; ефективно захищати право працівника заробляти собі на життя професією, яку він вільно обирає; створювати безкоштовні служби працевлаштування для всіх працівників або забезпечувати їхнє функціонування; забезпечувати належну професійну орієнтацію, підготовку та перекваліфікацію або сприяти їм.

При таких обставинах, враховуючи те, що установа відповідача знаходиться на непідконтрольній Україні території, у позивача відсутня можливість припинити трудовий договір в інший спосіб окрім звернення до суду, оскільки поштова служба зв`язку не працює, зважаючи на об`єктивні обставини, що склалися в межах цієї справи, бути наділеним правом на розірвання договору з метою надання можливості позивачу в подальшому реалізовувати своє право на працю, суд приходить до висновку, що заявлені вимоги позивача підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.294 ЦПК України, судові витрати у справі окремого провадження не відшкодовуються.

На підставі викладеного, керуючись ст. 21, 23, 24, 38, 231, 232 КЗпП України, ст.ст.15,16, ст.ст.1-18,76-81,141,209-241,259,263-265,268,280-282, 293, 315 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: Дошкільний навчальний заклад 150 «Ромашка» відділу освіти Петровської районної у м. Донецьку ради, Нікольський районний центр зайнятості, про встановлення факту припинення трудових відносин задовольнити.

Встановити факт припинення трудових відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_2 , яка зареєстрованою за адресою: АДРЕСА_1 , фактично проживаючою за адресою: АДРЕСА_2 , та Дошкільним навчальним закладом 150 «Ромашка» відділу освіти Петровської районної у м. Донецьку ради, місце знаходження: Донецька область м. Донецьк Петровський район вул. Красногоровська, буд. 9-а, на підставі ст. 38 КЗпП України за власним бажанням.

Рішення може бути оскаржене шляхом подачі апеляційної скарги до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Суддя С.І. Доценко