Справа №487/9167/19
Провадження №2/487/949/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2020 року м. Миколаїв

Заводський районний суд м. Миколаєва в складі:

головуючого судді Бобрової І.В.

за участю секретаря судового засідання Мазницької Н.Ю.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні цивільну справу №487/9167/19 за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

17.12.2019 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування жилим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 . Вимоги позову мотивував тим, що він є власником зазначеної квартири. Згідно із довідкою №24 від 12.12.2019 року за вказаною адресою зареєстрована ОСОБА_2 , яка відсутня у квартирі без поважних причин більше десяти років, не бере участь в її утриманні, тобто припинила виконувати обов`язки покладені на неї законом. Крім того, майна та особистих речей відповідача в квартирі немає, місце знаходження її невідоме. У зв`язку з чим, позивачем було подано до суду зазначений позов.

Ухвалою суду від 05.02.2020 року відкрито провадження у справі та призначено до розгляду в порядку загального позовного провадження.

Позивач до підготовчого судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений своєчасно належним чином, надала до канцелярії суду заяву, в якій просив розглянути справу за своєї відсутності, позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

Відповідач до судового засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи була повідомлена своєчасно належним чином. 19.02.2020 р. до канцелярії суду надійшов відзив представника відповідача, в якому остання позовні вимоги визнала. Крім того, представником відповідача надано до суду заяву, в якій остання просила розглянути справу за своєї та свого довірителя відсутності.

Частиною 3 статті 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення справи по суті, приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, квартира АДРЕСА_1 належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору дарування квартири від 12.02.2019 р. (арк. спр.5-6).

Відповідно до довідки від 12.12.2019 р. вих. №24 за вказаною вище адресою зареєстрована ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Судом було встановлено, що відповідач у вищезазначеній квартирі не проживає, спірною житловою площею не користується без поважних причин з 2008 р., витрати, пов`язані з оплатою житлово-комунальних послуг не несе, її речі в квартирі відсутні, вказане знайшло своє підтвердження дослідженими письмовими доказами по справі, зокрема, Актом про не проживання від 07.02.2019 р., показами, викладеними представником відповідача у відзиві.

Дослідивши в сукупності надані докази, суд вважає встановленим факт відсутності ОСОБА_3 у жилому приміщенні спірної квартири, понад 10 років без поважних причин.

Згідно зі ст.71 ЖК України при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців. За ст.72 ЖК України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщення внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку. При цьому під тимчасовою відсутністю розуміються такі випадки, коли особа протягом певного часу не проживає в жилому приміщенні, але інтересу щодо користування ним не втрачає в силу закону.

Відповідно до ч.1 ст.106 ЖК України повнолітній член сім`ї наймача вправі за згодою наймача та інших членів сім`ї, які проживають разом з ним, вимагати визнання його наймачем за раніше укладеним договором найму жилого приміщення замість попереднього наймача. Таке ж право у разі смерті наймача або втрати ним права на жиле приміщення належить будь-якому членові сім`ї наймача.

Вимогами ст.64 ЖК України члени сім`ї наймача, які проживають разом з ним, користуються нарівні з наймачем усіма правами і несуть усі обов`язки, що випливають з договору найму жилого приміщення. До членів сім`ї наймача належить дружина наймача, їх діти і батьки. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як і наймач та члени його сім`ї.

За змістом ст. ст. 3, 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням, яке набрало законної сили, є підставою для зняття особи з реєстрації місця проживання у цьому будинку.

Оскільки між позивачем та відповідачем відсутні будь-які договірні відносини з приводу користування житловим приміщенням, останній не проживає та не користуються зазначеною квартирою більше року, суд вважає, що відповідач ОСОБА_2 втратила право користування житловим приміщенням у квартирі АДРЕСА_1 , оскільки не проживає в спірній квартирі без поважних причин більше строків, встановлених ст. 71 ЖК України.

Крім того, згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Частина 1 статті 141 ЦПК України передбачає, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Відтак, суд приходить до переконання про необхідність стягнення з відповідача на користь позивача судового збору в розмірі 768,40 грн.

Керуючись ст.ст. 10,18,23,76,279,258,259,263-265,282,352,354 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирі АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768,40 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду безпосередньо або через Заводський районний суд м. Миколаєва протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_3 .

Головуючий суддя І.В.Боброва