Справа № 165/2486/19
Провадження № 2/165/103/20
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

відповідача ОСОБА_3 ,

представника відповідача ОСОБА_4 ,

за результатами розгляду у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Нововолинську цивільної справи за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, -

встановив:

13 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_5 . На день смерті їй належало наступне майно: житловий будинок з господарськими та побутовими будівлями та спорудами, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , також на праві спільної сумісної власності їй належала квартира, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . 07 серпня 2012 року ОСОБА_5 заповіла все своє майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося своєму чоловікові (батьку позивача) ОСОБА_6 , який прийняв спадщину на підставі ст.. 1268 ЦК України, проте свідоцтво про право на спадщину не отримав. ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_6 помер. 01 листопада 2013 року ОСОБА_6 заповів все своє майно, з чого б воно не складалося та де б воно не знаходилося позивачу ОСОБА_1 . Після смерті ОСОБА_6 позивач звернувся до приватного нотаріуса Нововолинського міського нотаріального округу Ушакової Ю.А. із заявою про прийняття спадщини після смерті батька та на спадкове майно після смерті ОСОБА_5 , що належало батьку позивача після смерті ОСОБА_5 . Під час підготовки документів для прийняття спадщини, позивачу стало відомо, що 05 серпня 2019 року приватним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу Бобак Ж.С. було видано свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_5 її внуку ОСОБА_3 . Зазначає, що спадкодавець ОСОБА_6 на день відкриття спадщини постійно проживав з ОСОБА_5 за адресою: АДРЕСА_2 , хоча остання була зареєстрована по АДРЕСА_1 . Вважає, що оскільки ОСОБА_6 постійно проживав разом з ОСОБА_5 , на нього не поширюється шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини. Вказує, що ОСОБА_3 не мав права на прийняття спадщини за законом, оскільки її прийняв зазначений у заповіті ОСОБА_6 , просить суд встановити факт постійного проживання ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 з ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 за адресою: АДРЕСА_2 .

У судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заявлені вимоги підтримали з підстав, викладених у позові, просили позов задоволити. Зазначили, що ОСОБА_5 фактично проживала до дня смерті з ОСОБА_6 по АДРЕСА_2 . Заповіти як ОСОБА_5 , так і ОСОБА_6 не скасовано. ОСОБА_5 заповідала все, належне їй майно ОСОБА_6 , який фактично прийняв спадщину, оскільки проживав разом з нею. Також ОСОБА_6 заповідав все своє майно ОСОБА_1 . Вважають, що волевиявлення спадкодавця підтверджується не скасованим заповітом. Крім того позивач ОСОБА_1 додатково пояснив, що після смерті матері ні він, ні його батько із заявами до нотаріуса про прийняття спадщини не звертались.

Відповідач ОСОБА_3 та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні позов не визнали, посилались на п. 23 постанови пленуму ВСУ від 30.05.2008, просили у задоволенні позову відмовити. Крім того, відповідач ОСОБА_3 додатково пояснив, що проживає по АДРЕСА_3 . Спочатку ОСОБА_5 проживала разом зі своїм чоловіком на АДРЕСА_4 , а потім стала проживати разом з ним по АДРЕСА_9 , де він доглядав за нею до дня її смерті.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_7 показала, що з 2003 року проживає по АДРЕСА_5 квартирі вказаного будинку проживав батько позивача та його дружина, вони вселились туди близько 7-8 років тому. Дружина ОСОБА_6 померла приблизно 3-4 року тому. Позивач постійно приходив до батьків 1-2 рази на день, відповідача вона ніколи не бачила. 4-6 місяців тому помер і батько позивача.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_8 показав, що проживає по АДРЕСА_6 з 60 років ХХ століття. Позивач, син ОСОБА_6 був його сусідом по одній сходовій клітці. Позивач, в останній час, під час хвороби батьків приходив до них 3-4 рази на день. Спочатку померла мати позивача - ОСОБА_5 , через деякий час помер батько - ОСОБА_6 , які проживали вдвох до смерті. Похорони батьків позивача відбувався по вул. Винниченка в м. Нововолинську. Відповідача він не знає, ніколи не бачив.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_9 показав, що проживає по АДРЕСА_10 . Йому відомо, що ОСОБА_6 проживав по АДРЕСА_9 все життя, лише кілька років проживав по АДРЕСА_4 . ОСОБА_6 йому казав, що залишить будинок по АДРЕСА_9 відповідачу. Батько відповідача розповідав йому, що дід та баба були зареєстровані за вищевказаною адресою, коли отримали квартиру по АДРЕСА_4 , дід зареєструвався там, згодом до нього переїхала його дружина, яка в подальшому переїхала назад у житло на АДРЕСА_3 Відповідач ОСОБА_3 часто навідував батька позивача.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_10 показала, що приходила до батьків позивача у квартиру по АДРЕСА_7 (біля другої школи) зимою, приблизно два роки тому, робити ін`єкції старшій жінці, яка була у важкому стані (не ходила). Це тривало близько 5-6 днів, її там завжди зустрічав позивач та проводив у квартиру.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_11 показала, до проживає по АДРЕСА_11 . Знає батьків позивача по сусідству, вважала, що будинок за адресою: АДРЕСА_9 після їх смерті залишиться відповідачу. У вказаному будинку тривалий час проживала ОСОБА_5 , її чоловік переїхав проживати на квартиру по АДРЕСА_7 . Їй відомо, що ОСОБА_6 коли захворіла, переїхала проживати до чоловіка, де і померла.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_12 показав, що знає позивача тривалий час, разом працюють, був знайомим з його батьками, був у них в гостях в квартирі по АДРЕСА_7 , знаж, що позивач до смерті своїх батьків доглядав за ними.

Допитаний в судовому засіданні свідок ОСОБА_13 показав, що працює разом з позивачем. Протягом останніх років часто заміняв позивача на роботі (частіше в нічні зміни) у зв`язку з хворобою його батька, декілька разів був у нього в квартирі по АДРЕСА_7 . ОСОБА_6 казав, що відповідач не забирає його до себе, тому буде шкодувати бо він на нього образився. Про матір позивача йому нічого не відомо.

Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_14 показала, що працює листоношею у ВПЗ №7 м. Нововолинська та обслуговує дільницю № 1 до якої входить АДРЕСА_2, де проживала ОСОБА_5 з її чоловіком, їй було призначено пенсію, яку свідок їй доставляла. ОСОБА_5 проживала за вищезазначеною адресою разом з чоловіком до смерті. Чи звертався ОСОБА_6 до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини їй не відомо.

Заслухавши пояснення позивача та його представника, відповідача та його представника, покази свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Статтею 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

У відповідності до ст. 1273 ЦК України, спадкоємець за заповітом або за законом може відмовитися від прийняття спадщини протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу. Заява про відмову від прийняття спадщини подається нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини. Відмова від прийняття спадщини є безумовною і беззастережною Відмова від прийняття спадщини може бути відкликана протягом строку, встановленого для її прийняття.

Згідно статті 1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати свідоцтво про право на спадщину. Відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30 травня 2008 року, № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснено, що якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Статтею 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місяця проживання в Україні» передбачено, що громадянам України, а також іноземцям та особам без громадянства, які на законних підставах перебувають в Україні, гарантуються свобода пересування та вільний вибір місця проживання на її території, за винятком обмежень, які встановлені законом. Реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

Копією свідоцтва про смерть підтверджується, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_5 (а.с.10), яка, ще за життя в користь ОСОБА_6 склала заповіт (а.с.5).

З дослідженої в судовому засіданні копії свідоцтва про смерть (а.с. 11) вбачається, що спадкодавець ОСОБА_6 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ще за життя склав заповіт на користь ОСОБА_1 (а.с. 16).

Як вбачається з витягу з Державного реєстру прав на нерухоме майно про реєстрацію прав та їх обтяжень (а.с. 14), будинок за адресою: АДРЕСА_8 належить на праві приватної власності ОСОБА_5 .

Згідно копії витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с. 17), 01.11.2013 в Нововолинській державній нотаріальній конторі зареєстровано заповіт ОСОБА_6 .

Як вбачається з копії свідоцтва про право власності на квартиру від 01.11.2007 (а.с. 25), квартира за адресою: АДРЕСА_2 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 .

З дослідженої в суді копії акту, затвердженого головою правління ОСББ «Сокіл-НВ» 10.09.2019 (а.с. 27) вбачається, що на момент смерті ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 , дійсно проживала та вела спільне господарство з її чоловіком ОСОБА_6 за адресою: АДРЕСА_2 .

У заяві до Нововолинського міського суду (а.с. 140) ОСОБА_6 вказував, що він проживає разом із дружиною у квартирі, що знаходиться по АДРЕСА_7 .

Згідно відомостей з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно (а.с. 28), житловий будинок за адресою: АДРЕСА_8 належить на праві приватної власності ОСОБА_3 . Дата реєстрації 05.08.2019.

Суд не бере до уваги твердження представника відповідача ОСОБА_4 що із даним позовом мав право звернутися лише ОСОБА_6 , так як із матеріалів спадкової справи, яка була відкрита приватним нотаріусом Нововолинського міського нотаріального округу Башинською Л.П., після смерті ОСОБА_5 та витягу із спадкового реєстру (а.с.56-58) вбачається, що ОСОБА_6 заяву про відмову від прийняття спадщини після смерті своєї дружини ОСОБА_5 не подавав, отже вважається таким, що прийняв спадщину, проте не дооформив своїх спадкових прав.

Отже, реєстрація місця проживання на день смерті спадкодавця ОСОБА_5 за іншою адресою, ніж фактичне місце проживання, не може бути підставою для відмови у прийнятті спадщини ОСОБА_6 .

Враховуючи наведене, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини слід задоволити.

Відповідно до ст.141 ЦПК України до стягнення з відповідача ОСОБА_3 в користь позивача ОСОБА_1 підлягає до стягнення сплачений позивачем при подачі позову до суду судовий збір в сумі 768,40 грн., що підтверджується документально (а.с.2).

Керуючись:ст.12, ст.81, ст.137, ст.141, ст.259, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268 ЦПК України, на підставі ст.1223, ст.1268, ст.1269, ст.1270 ЦК України, суд, -

ухвалив:

Позов задоволити.

Встановити факт, що ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 постійно проживав за адресою: АДРЕСА_2 , на час відкриття спадщини разом із спадкодавцем ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_8 ) в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_7 ) 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. сплаченого судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду через Нововолинський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення виготовлено 01 жовтня 2020 року.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк

01.10.2020