Справа № 462/4692/19 Головуючий у 1 інстанції: Ліуш А.І.
Провадження № 22-ц/811/3476/19 Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі:

головуючої: Крайник Н. П.

суддів: Шеремети Н. О., Цяцяка Р. П.

при секретарі: Цап П. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства «Кредобанк» на ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 23 вересня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

в с т а н о в и в:

22.07.2019 року АТ «Кредобанк» пред`явило позов до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 94/ЗЛв розмірі 49865 грн.73 коп.

Просило в порядку забезпечення позову накласти арешт на транспортний засіб - автомобіль марки ЗАЗ, модель Ланос, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить відповідачу ОСОБА_1 та квартиру за адресою АДРЕСА_1 , що належить відповідачу ОСОБА_2 .

Оскаржуваною ухвалою у задоволенні заяви Акціонерного товариства «Кредобанк» про забезпечення позову відмовлено за безпідставністю.

Ухвалу суду оскаржило АТ «Кредобанк».

Вважає її незаконною, необґрунтованою, такою, що постановлена з порушенням норм процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.

Зазначає, що, відмовляючи у задоволенні заяви АТ «Кредобанк» про забезпечення позову, суд першої інстанції не врахував, що ОСОБА_1 протягом тривалого часу не виконує зобов`язання перед банком, на вимоги щодо сплати заборгованості не реагує. Вважає, що відповідачі мають можливість переоформити належне їм майно на інших осіб, продати або приховати таке з метою невиконання судового рішення. Зазначає, що оскаржувана ухвала не відповідає положенням п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22.12.2006 року та ч. 5 ст. 124 Конституції України, оскільки судом при постановленій такої не з`ясовано усіх обставин, що мають істотне значення для справи та не надано їм належної оцінки.

Просить ухвалу суду скасувати та постановити нову ухвалу, якою у задоволенні заяви відмовити.

У засіданні суду апеляційної інстанції представник АТ «Кредобанк» Потапов А.І. скаргу підтримав з підстав, наведених у ній, просив скаргу задоволити, ухвалу суду скасувати та ухвалити нову постанову, якою заяву АТ «Кредобанк» про забезпечення позову задоволити.

Відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у їх відсутності по наявних матеріалах справи.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення учасників справи, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково з наступних мотивів.

Відповідно ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Для належної реалізації завдань цивільного судочинства слугує зокрема те, що судові рішення є обов`язковим до виконання на всій території України. Таким чином, порушене, невизнане, оспорюване право особи може буде захищене та відновлене тільки після реального виконання рішення суду, яким спір буде вирішено по суті.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином забезпечення позову покликане забезпечити належне виконання можливого рішення суду про задоволення позову, тобто вплинути на можливе утруднення його виконання чи сприяти уникненню можливості його невиконання. Вказані заходи не стосуються інших можливих подальших наслідків, що можуть виникнути внаслідок задоволення позовних вимог.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути ухвалено тільки відповідно до заявлених позовних вимог.

Умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Матеріалами справи встановлено, що 22.07.2019 року Акціонерне товариство «Кредобанк» звернулося з позовом до відповідачів про стягнення заборгованості за кредитним договором № 94/ЗЛ в розмірі 49865 грн.73 коп.

В порядку забезпечення позову позивач просив накласти арешт на транспортний засіб відповідача ОСОБА_3 та квартиру за адресою АДРЕСА_1 , що належить відповідачу ОСОБА_4 , мотивуючи тим, що не вжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду в подальшому.

Відмовляючи у забезпеченні заяви позивача про забезпечення позову, районний суд виходив з того, що підставою для забезпечення позову є підтверджена належними доказами наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов`язання після пред`явлення вимоги чи подання позову до суду, наприклад, реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Оскільки заява про забезпечення позову є недостатньо обґрунтованою та її доводи не свідчать про те, що невжиття відповідних заходів може утруднити чи унеможливити виконання рішення суду у майбутньому, суд не вбачав підстав для забезпечення позову.

Однак, з таким висновком суду колегія суддів неможе погодитися з наступних мотивів.

Відповідно до правового висновку Верховного Суду України, викладеного в постанові N 6-605цс16 від 25.05.2016 року, забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Метою забезпечення позову, згідно з вказаною постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Матеріалами справи встановлено, що позивач скористався своїм правом на позосудове врегулювання спору, та 29.12.2016 року було вчинено виконавчий напис нотаріуса про звернення стягнення на автомобіль марки ЗАЗ, модель Ланос, 2012 року випуску, реєстраційний номер НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_1 та 22.02.2018 року державним виконавцем Залізничного ВДВС м.Львова було відкрито виконавче провадження ВП № 55859649. В ході проведення виконавчих дій державним виконавцем було встановлено, що майно, на яке звернуто стягнення за виконавчим написом відсутнє. Тобто, транспортний засіб не вдалося виявити для подальшої реалізації. Виконавчий напис нотаріуса № 1201 від 29.09.2016 р. було повернуто без виконання 27.12.2018 року стягувачу АТ «Кредобанк», а виконавче провадження закрито.

Враховуючи наявність боргу відповідачів перед позивачем, а також те, що останніми не вживаються заходи щодо його погашення чи реструктеризації, а також вчиняються дії щодо приховування належного їм майна, колегія суддів приходить до висновку, що суд безпідставно відмовив у задоволенні заяви АТ «Кредобанк» про забезпечення позову та не врахував, що невжиття заходів забезпечення позову може ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Разом з тим, згідно з положеннями частини 3 ст.150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Враховуючи розмір заборгованості відповідачів перед АТ «Кредобанк», заяву АТ «Кредобанк» про забезпечення позову слід задоволити частково. Накласти арештквартиру за адресою АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 .

Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, ст. 376, ст. 381, ст. 382, ст. 383, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «Кредобанк»задоволити.

Ухвалу Залізничного районного суду міста Львова від 23 вересня 2019 року скасувати.

Ухвалити нову постанову, якою заяву Акціонерного товариства «Кредобанк» про забезпечення позову задоволити частково.

У забезпечення позову Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором накласти арешт на квартиру АДРЕСА_2 , що належить відповідачу ОСОБА_2 .

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 20.03.2020 року.

Головуючий: Крайник Н. П.

Судді: Шеремета Н. О.

Цяцяк Р. П.