Справа №442/5487/20
Провадження №2-о/442/144/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

05 жовтня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Нагірної О.Б.,

за участю секретаря судового засідання Рикало А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Дрогобичі в порядку окремого провадження цивільну справу №442/5487/20 за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованої особи Львівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення, -

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, за участю заінтересованої особи - Львівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на те, що вона, ОСОБА_1 (дівоче прізвище « ОСОБА_2 ») народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 , про що 25 травня 1977 року зроблено актовий запис №3559. Її сім`я постійно дотримувалася польських традицій та святкувала польські свята, спровідує римо-католицьку віру. ЇЇ мати ОСОБА_3 була полькою, народилась в с.Матеушівка Бучацького району Тернопільської області ІНФОРМАЦІЯ_2 , а бабця ОСОБА_4 , яка теж була полькою, народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Проте, відомості про національність її матері, внесені в свідоцтво про народження, не відповідають дійсності, адже її матір та бабуся були уродженими поляками.

Зазначення національності матері ОСОБА_3 «українка» в свідоцтві про одруження матері та в свідоцтві про народження заявниці може бути як помилкою державного органу, так і свідомим вибором матері, яка, боячись переслідувань по національній ознаці, приховувала свою національність.

Належність її матері та бабці та, відповідно, її самої, до польської національності, є особистим невід`ємним правом та не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Сім`я по матері заявниці мала польське коріння. Проте, у зв`язку із політикою радянської влади це не афішувалося, оскільки, в той час поляки зазнавали утисків та гонінь зі сторони влади і питання про внесення виправлення до свідоцтва про народження заявниці про національність матері не вирішувалось через страх перед можливими переслідуваннями.

На теперішній час представництвами Республіки Польща надані певні можливості для вивчення польської культури, мови та встановлення національних зв"язків, спрощеного порядку в"їзду до Польщі, отримання «карти поляка», що дає право на отримання пільг щодо навчання та працевлаштування, але зазначені можливості стосуються етнічних поляків, які змогли підтвердити своє польське коріння.

Чинним законодавством України не передбачений порядок зміни чи встановлення факту реєстрації національності відділами РАЦС, що підтверджується листом Міністерства юстиції України № В-350-35 від 13.07.1999 року, а тому я не можу звернутись з такою вимогою до цих органів.

В позасудовому порядку визнати неправильність чи неповноту запису в акті цивільного стану неможливо.

В судове засідання заявниця ОСОБА_1 не з`явилася, однак від неї поступила заява, в якій вказала, що підтримує заявлені вимоги в повному обсязі, просить проводити розгляд справи у її відсутності, а тому суд розглянув справу у відсутності заявниці на підставі наявних доказів по справі.

Заінтересована особа - представник Львівського міського відділу державної реєстрації актів цивільного стану Західного міжрегіонального управління міністерства юстиції в судове засідання не з`явився, хоча про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином, а тому суд розглянув справу у відсутності заінтересованої особи на підставі наявних доказів по справі.

Відповідно до ст. 247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що заява є підставною та підлягає до задоволення, виходячи з наступних міркувань.

Відповідно до ч. 1 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Відповідно п.5 ч. 2 ст. 293 Цивільного процесуального кодексу України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Цивільним процесуальним кодексом України визначено можливість встановлення фактів, що мають юридичне значення. Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, наводиться у ч. 1 ст. 315 ЦПК України і не є вичерпним. Частиною 2 ст. 315 ЦПК України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені й інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не передбачено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до загальних правил даної категорії справ, вбачається, що факт який підлягає встановленню повинен мати юридичне значення, тобто від нього має залежати виникнення, зміна або припинення особистих прав громадянина.

Відповідно до ч. 2 ст. 269 ЦК України - особисті немайнові права фізичної особи не мають економічного змісту.

Право на національну ідентифікацію віднесено до особистих немайнових прав, що забезпечують соціальне буття фізичної особи. Статтею 300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність і має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст. 35 Конституції України кожен має право на свободу світогляду та віросповідання. Тож в силу прямих вимог закону, заявлена вимога не містить в собі спору про право. У відповідності ст. 3 Закону України «Про національні меншини в Україні» до національних меншин належать групи громадян України, які не є українцями за національністю, виявляють почуття національного самоусвідомлення та спільності між собою. Відповідно до ст. 11 Закону України «Про національні меншини в Україні» до національних меншин в Україні, громадяни України мають право обирати та відновлювати свою національність. Примушення громадян в будь якій формі до відмови від своєї національності не допускаються.

На сьогодні встановити відповідний факт, окрім як в судовому порядку, не видається можливим з огляду на те, що чинним законодавством України не передбачений порядок зміни чи встановлення факту реєстрації національності відділами РАЦС, що підтверджується листом Міністерством юстиції № В-350-35 від 13.07.99 року. Згідно вказаного листа зміна національності чинним законодавством не передбачена, оскільки Указ Президента України від 31 грудня 1991 р. "Про порядок зміни громадянами України національності" втратив чинність згідно з Указом Президента України від 27.01.1999 року № 70/99.

Заявник ОСОБА_5 народилася ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Львові, Львівської області, проживає в АДРЕСА_1 . Реєстрація її народження проведена Львівським міським ВДРАЦС ЗМУМЮ ( м. Львів), актовий запис № 3559, від 25 травня 1977 року, батьками зазначено: батько - ОСОБА_6 , мати - ОСОБА_7 .

23 квітня 2014 року уклала шлюб з ОСОБА_8 , та після укладення шлюбу змінила власне прізвище на прізвище чоловіка - « ОСОБА_9 » (свідоцтво про укладення шлюбу серіїБК № НОМЕР_1 .

Із свідоцтва про хрещення ОСОБА_10 вбачається, що її було хрещено ІНФОРМАЦІЯ_5 у Катедрі м.Львова за римо-католицьким віросповіданням.

Із свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , вбачається, що батьками ОСОБА_11 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , вказано: батько ОСОБА_12 , національність - «українець», матір`ю - ОСОБА_13 , національність - «українка». ІНФОРМАЦІЯ_7 ОСОБА_14 одружилась з ОСОБА_6 та після укладення шлюбу змінила власне прізвище на прізвище чоловіка - « ОСОБА_2 » (свідоцтво про одруження серії НОМЕР_3 .

Згідно свідоцтва про народження ОСОБА_15 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_8 , її батьками вказано ОСОБА_16 , національність « ОСОБА_17 » та ОСОБА_18 , національність «українка». ОСОБА_15 змінила прізвище на « ОСОБА_19 », уклавши шлюб з ОСОБА_12 ІНФОРМАЦІЯ_9 .

Встановлення факту належності до польської національності матері заявниці, ОСОБА_11 , та її самої, та внесення відповідних зміни щодо національності до даних Державного реєстру актів цивільного стану громадян, необхідно заявниці для реалізації особистих прав та отримання можливості користуватися окремими пільгами і гарантіями наданими Республікою Польща , зокрема вивчення польської культури, мови та встановлення національних зв"язків, спрощеного порядку в"їзду до Республіки Польща етнічних українців, які змогли підтвердити своє польське коріння, спілкування з рідними, що є етнічними поляками та проживають в Польщі.

За змістом п.1.1 Правил внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 14.01.2011 р за № 55/18793, внесення змін до актових записів цивільного стану, які складено органами державної реєстрації актів цивільного стану України, проводиться відділами державної реєстрації актів цивільного стану районних, районних у містах, міських (міст обласного значення), міськрайонних, міжрайонних управлінь юстиції) далі - відділи державної реєстрації актів цивільного стану) у випадках, передбачених чинним законодавством. У разі відмови у внесенні змін до актових записів цивільного стану у висновку відділу державної реєстрації актів цивільного стану вказуються причини відмови та зазначається про можливість оскарження його у судовому порядку.

Згідно п. 2.13 вказаних Правил підставою для внесення змін в актові записі цивільного стану є: рішення суду про визнання батьківства (материнства), усиновлення (удочеріння), про скасування раніше винесеного рішення суду про визнання батьківства, виключення відомостей про батька (матір) дитини з актового запису про народження, скасування або визнання усиновлення (удочеріння) недійсним, про визнання шлюбу недійсним, установлення неправильності в актовому записі цивільного стану та інші, у яких зазначено про внесення конкретних змін в актові записи цивільного стану.

Відповідно до абзацу 2 пункту 3 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про встановлення неправильності запису в актах громадянського стану» № 12 від 07.07.1995 року, суд розглядає заяви про встановлення неправильності запису в акті громадянського стану як у випадках невиправлення органами реєстрації актів громадянського стану помилок, допущених при складанні актового запису, так і при відмові зазначених органів внести в ці записи передбачені законодавством зміни (прізвища, імені, по батькові тощо) і доповнення (наприклад, про національність і громадянство батьків).

Пунктом 9 цієї ж постанови судам роз`яснено, що в порядку встановлення неправильності записів у актах громадянського стану до цих актів вносяться зміни щодо прізвища, імені, по батькові, місця і дати народження, коли були допущені помилки під час реєстрації акта.

Відповідно до п. 11 вищезгаданої постанови суд постановляє рішення про неправильність запису в акті громадянського стану, саме в тій частині цього запису, в якій встановлено неправильність, а не запису всього акта громадянського стану.

Відповідно до абз. 3 п. 1 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» суд може встановити факти, які і за іноземним законодавством тягнуть за собою правові наслідки для заявника і рішення суду необхідне заявникові для застосування у відносинах з громадянами інших держав.

Належність матері заявниці та її самої до польської національності, є особистим не від`ємним правом та не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право.

Відповідно до абз. 4 п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 07.07.1995 р. № 12 «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності запису в актах громадського стану» питання щодо встановлення неправильності в актовому записі про народження, зокрема, щодо доповнення відомостей про національність та громадянство батьків, суд вирішує на підставах письмових та інших доказів, що з достовірністю підтверджують заявлену вимогу.

Оскільки національність особи визначається національністю її батьків, яка зазначається в актових записах про народження особи, то єдиним шляхом встановлення та визначення національності особи є внесення доповнень в актовий запис про її народження щодо національності її батьків.

На підставі рішення суду про внесення змін, доповнень або виправлень в актові записи цивільного стану вносяться відповідні зміни, які зазначені в рішенні суду - п. 2.16.7. Правил. Отже єдиний нормативно-правовий документ, що встановлює порядок внесення записів до актів цивільного стану, а саме Правила внесення змін до актових записів цивільного стану, їх поновлення та анулювання, затверджені наказом Міністерства юстиції України від 12.01.2011 р. № 96/5, не передбачає іншої процедури окрім як наявність рішення суду.

Єдиним шляхом встановлення факту, від якого залежить визначення національності особи, є встановлення відповідного факту у судовому порядку, тому, що саме на підставі рішення суду відділом реєстрації актів цивільного стану в актовий запис про народження особи вносяться доповнення відомостей про національність.

Встановлюючи факт належності матері заявниці - ОСОБА_11 до польської національності, суд виходить з того, що в свідоцтві про народження бабці ОСОБА_15 зазначено національність батька " ОСОБА_17 ", національність матері "українкаН", тобто національність ОСОБА_15 за її вибором могла бути або "українка", або "полька".

Зазначення національності матері у свідоцтві про народження заявниці - "україна" стало наслідком помилки державного органу , вказана помилка підлягає виправленню шляхом встановлення факту неправильності запису про національність ОСОБА_20 № 3559 від 25.05.1977 р. в частині запису національності її матері ОСОБА_7 .

Оцінюючи дослідженні по справі докази та обставини справи в їх сукупності, суд вважає, що мається достатньо підстав для встановлення факту належності матері заявниці - ОСОБА_7 до польської національності, та встановлення факту неправильності запису в актовому записі про народження ОСОБА_20 № 3559 від 25.05.1977 р. в частині зазначення в графі «національність матері "українка " замість правильного «полька», а тому заявлені вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року №5 (із змінами і доповненнями, внесеними постановою Пленуму Верховного Суду України від 25 травня 1998 року №15) «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення відповідно до Цивільного процесуального Кодексу України в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо:-згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян;-чинним законодавством не передбачено іншого порядку для встановлення;-заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення:-встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Частиною 1 ст. вказаного кодексу визначене перелік фактів, які встановлюються судом.

Аналіз ч.2 цієї статті дає можливість зробити висновок, що цей перелік не є вичерпним. Цією нормою Цивільного процесуального кодексу України визначено, що у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно зі ст.35 Конституції України, кожен має право на свободу світогляду та віросповідання.

Відповідно до ст.300 ЦК України встановлено, що фізична особа має право на індивідуальність, має право на збереження своєї національної, культурної, релігійної, мовної самобутності, а також право на вільний вибір форм та способів прояву своєї індивідуальності, якщо вони не заборонені законом та не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ст.11 Закону України «Про національні меншини в Україні», громадяни України мають право обирати та відновлювати свою національність. Примушення громадян у будь-якій формі до відмови від свої національності не допускається.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 7.07.1995 року «Про практику розгляду судами справ щодо встановлення неправильності актового запису в актах громадянського стану», при розгляді таких справ слід враховувати, що в актових записах про народження повинні міститись відомості про національність батьків, а якщо їх не було внесено чи неправильно зазначено, то такий актовий запис має бути доповнено відповідно до рішення суду. Питання щодо національності батьків, суд вирішує на підставі письмових та інших доказів. При вирішенні факту щодо неправильності запису про національність батьків слід врахувати, що згідно Указу Президента України від 31.12.1991 року «Про порядок зміни громадянами України національності» у паспорт громадянина вносяться відомості про національність відповідно до національності одного із батьків.

А тому, аналізуючи всі зібрані по справі докази і оцінюючи їх в сукупності, суд прийшов до переконання, що є всі підстави для задоволення заяви.

Керуючись ст. ст. 10, 11, 212, 214-215, 256, 259 ЦПК України, На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 1, 3, 11 Закону України "Про національні меншини в Україні" , ст. 300 ЦК України, , ст. ст. . 12, 13, 211, 223, 258, 259, 265, 268, 293, 315 ЦПК України, суд -

ухвалив :

Заяву задоволити.

Встановити юридичний факт неправильності (неповноти) запису про народждення ОСОБА_20 № 3559 від 25.05.1977 р. в частині запису національності її матері ОСОБА_7 , як «українка» замість «полька».

Зобов`язати Львівський міський ВДРАЦС ЗМУМЮ (м. Львів) внести зміни до актового запису № 3559 про народження ОСОБА_20 від 05.05.1977 р. в частині запису національність її матері ОСОБА_7 , зазначивши «полька» замість «українка».

Встановити юридичний факт неправильності (неповноти) запису про одруження ОСОБА_6 та ОСОБА_11 № 2255 від 01.08.1970 р. в частині запису національності ОСОБА_11 , як «українка» замість «полька» , а національність ОСОБА_6 залишити без змін.

Зобов`язати Львівський міський ВДРАЦС ЗМУМЮ (м. Львів) внести змін и до актового запису № 2255 про одруження ОСОБА_6 та ОСОБА_11 від 01.08.1970 р., в частині запису національність ОСОБА_11 , зазначивши «полька» замість «українка», а національність ОСОБА_6 залишити без змін

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Нагірна О.Б.