Справа № 352/2514/19
Провадження № 2/352/324/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

19 березня 2020 року м. Івано-Франківськ

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області

у складі: головуючої- судді Хоминець М.М.

з участю секретаря Гундич Г.В.

розглянувши у судовому засіданні за правилами загального позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовомОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в :

Позивачка 12.12.2019 р. звернулася в суд з позовом до відповідача про стягнення аліментів у твердій грошовій сумі на малолітню дитину у розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, до досягнення дитиною повноліття.

Заявлений позов обґрунтовувала тим, що у шлюбі з відповідачем народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Згідно рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 04.02.2016 р. шлюб з відповідачем розірвано, малолітню дитину залишено проживати з нею. Фактично з 2014 р. відповідач проживає окремо, надає кошти на утримання дитини, однак, нерегулярно, тому вона бажає отримувати аліменти на дитину на підставі рішення суду. Стан здоров`я відповідача та його матеріальне становище дозволяють йому сплачувати аліменти у заявленій нею сумі.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, у поданій суду заяві просила справу розглянути у її відсутності, позов підтримала і просила його задоволити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, у поданій суду заяві просив справу розглянути у його відсутності, позов визнав частково, посилаючись на те, що він надавав та продовжує надавати матеріальне утримання своїй дочці Еві; він працює на сезонних роботах та має мінливий дохід, не має рухомого та нерухомого майна на праві власності; крім того, він здійснює догляд за перестарілою особою, на купівлю ліків, продуктів для якої витрачає частину своїх коштів. З урахуванням мінімального рівня своїх дохів погодився на щомісячний розмір аліментів у 1160 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку. Проти часткового задоволення позову на вказану суму не заперечував.

Дослідивши наявні у матеріалах справи письмові докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, виходячи з наступного.

Встановлено, що у шлюбі сторін, який розірвано згідно рішення Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 04.02.2016 р., народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Сторони разом не проживають, малолітня дитина проживає разом з матір`ю по АДРЕСА_1 , що підтверджується довідкою виконавчого комітету Тисменицької міської ради № 1270 від 11.12.2019 р. (а.с.6).

Відповідач не надає належного матеріального утримання дитині, у зв`язку з чим порушуються права малолітньої дитини сторін на належне утримання з боку батька, який проживає окремо, на належний рівень життя, необхідний для її гармонійного всебічного розвитку.

При вирішенні спору суд застосовує наступні норми права.

Відповідно до ст.3 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.), ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно ст.27 Конвенції про права дитини держави-учасниці визнають право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. При цьому, батько (-ки) або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Відповідно до вимог ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного та соціального розвитку. Батьки або особи, які їх замінюють, несуть відповідальність за створення умов, необхідних для всебічного розвитку дитини, відповідно до законів України.

У відповідності з вимогами ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до вимог ч.2 ст.182 СК України (у редакції ЗУ від 03.07.2018 р.) розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Частиною 1 ст.184 СК України передбачено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі.

При вирішенні спору суд відповідно до вимог ч.1 ст.182 СК України враховує наступні обставини: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини сторін, зокрема те, що дитина здорова, перебуває на утриманні матері, батько нерегулярно надає кошти на її утримання; 2) задовільний стан здоров`я відповідача, який є молодим, здоровим і працездатним, та матеріальне становище відповідача, який працює неофіційно, має мінливий дохід, розмір якого невідомий; 3) відсутність у відповідача інших дітей та непрацездатних утриманців; при цьому суд критично оцінює посилання відповідача на те, що він здійснює догляд за перестарілою особою, на купівлю ліків, продуктів для якої витрачає частину своїх коштів, оскільки згідно долученої стороною довідки управління соцзахисту населення Тисменицької РДА від 10.03.2020 р. відповідач здійснював такий догляд з 31.10.2011 р. до 31.01.2020 р.; 3-1) відсутність доказів наявності у відповідача рухомого і нерухомого майна, грошових коштів.

З огляду на викладене суд визначає до стягнення щомісячний розмір аліментів у твердій грошовій сумі, що становить 2000 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

З урахуванням вимог ч.1 ст.141 ЦПК України, згідно якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, з огляду на те, що позивачка звільнена від сплати судового збору згідно п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір», звідповідача слід стягнути 768,40 грн. судового збору в дохід державного бюджету.

На підставі наведеного, відповідно до ст. 3, 27 Конвеції ООН про права дитини від 20.11.1989 р. (у редакції зі змінами, схваленими резолюцією 50/155 Генеральної Асамблеї ООН від 21 грудня 1995 р.),ратифікованої Постановою ВР УРСР від 27.02.1991 р., ст. 180, 181 ч.3, 182, 184 СК України, ст.8 Закону України «Про охорону дитинства», керуючись ст. 141, 263-265, 430 ЦПК України, суд -

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів задоволити частково.

Стягувати із ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у твердій грошовій сумі у розмірі 2000 (дві тисячі) грн. щомісячно, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, на дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнення аліментів розпочати з 12 грудня 2019 року і проводити до повноліття дитини.

Стягнути із ОСОБА_2 судовий збір у дохід державного бюджету (стягувач - Державна судова адміністрація України) в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Рішення у частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць звернути до негайного виконання.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Івано-Франківського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивачка: ОСОБА_1 , АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Повне судове рішення складено 23.03.2020 р.

Суддя М.М.Хоминець