УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 жовтня 2020 року суддя Херсонського міського суду Херсонської області Булах Є.М., розглянувши заяву Приватного підприємства «Херсонтеплогенерація» (, місцезнаходження: 73000, м. Херсон, просп. Кутузова, буд. 2 А), подану представником заявника за ордером - адвокатом Оніщенко В.І. (місцезнаходження: АДРЕСА_1 ) про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ), -

в с т а н о в и в :

31 серпня 2020 року представник заявника звернувся до суду з заявою про видачу судового наказу, в якій заявник просить суд стягнути з боржника ОСОБА_1 на користь заявника заборгованість за спожиту теплову енергію за період з березня 2019 року по серпень 2020 року у розмірі 8950, 72 грн. та судовий збір у розмірі 210,20 гривень.

Відповідно до ч. ч. 5, 9 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Заявник в заяві зазначив, що боржник зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

За інформацією отриманою судом з відділу реєстрації місця проживання фізичних осіб Херсонської міської ради, яку відповідно до Журналу реєстрації вхідної кореспонденції передано судді 05.10.2020 року, місце реєстрації боржника підтверджено.

Відповідно до ч. ч. 1,2 ст. 167 ЦПК України суд розглядає заяву про видачу судового наказу протягом п`яти днів з дня її надходження, а якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, - протягом п`яти днів з дня отримання судом у порядку, передбаченому частинами п`ятою, шостою статті 165 цього Кодексу, інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника. Розгляд проводиться без судового засідання і повідомлення заявника і боржника. За результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Дослідивши матеріали заяви про видачу судового наказу встановлено наступне.

Статтею 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Пунктом 3 частини 1 статті 161 ЦПК України визначено, що судовий наказ може бути виданий якщо заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Вимоги щодо форми та змісту заяви про видачу судового наказу визначені в ст.163 ЦПК України. Так, до заяви про видачу судового наказу додаються: документ, що підтверджує сплату судового збору; документ, що підтверджує повноваження представника, якщо заява підписана представником заявника; копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості; інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Відповідно до ч.1 ст.165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Вбачається, що заявником в порушення приписів ч.3 ст.163 ЦПК України, не надано доказів на підтвердження обґрунтованості заявлених ним вимог, тобто заявником до заяви про видачу судового наказу не додано копії договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

Посилання заявника на ту обставину, що між ним та боржником виникли відносини, що породжують цивільні права та обов`язки, оскільки заявник надає послуги з теплопостачання, а Боржники ними користується, не спростовує обов`язку заявника надати копію договору, який є доказом, на підставі якого суд, вирішуючи питання про видачу судового наказу перевіряє ряд обставин, що мають значення для предмету розгляду, зокрема, правильність нарахування плати за отримані послуги, відповідність такого нарахування умовам договору та закону, правильність розрахунку заборгованості, тощо.

Згідно розрахунку заборгованості по о/р 46335 абонента ОСОБА_1 на початок березня 2019 року боржником не сплачено 8572, 91 грн., а борг станом на 14.08.2020 року складає 8950, 72 грн.

Заборгованість боржника за спожиту теплову енергію станом на березень 2019 року у розмірі 8572, 91 грн. не дає можливості суду встановити чи заявлено вимогу в межах строків позовної давності.

Згідно ст. 256 ЦК України, позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Відповідно до ст. 257 ЦК України, загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

З положень ч. 3 ст. 267 ЦК України вбачається, що позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення.

Застосування строку позовної давності вирішується в судовому засіданні за клопотанням сторони у справі, тому при постановлені судового наказу буде порушено право боржників щодо застосування позовної давності. Договір про збільшення позовної давності у письмовій формі з боржниками не укладався, тому із заяви і поданих документів вбачається спір про право.

При вирішенні питання про стягнення вказаної заборгованості з боржника в порядку наказного провадження, останній буде позбавлений можливості звернутися до суду з відповідною заявою про застосування строків позовної давності, чим можуть бути обмежені його права.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 23.12.2011 року №14 «Про практику розгляду судами заяв у порядку наказного провадження», наявність спору про право суд може встановити, якщо із доданих документів вбачається пропуск позовної давності. Така вимога може бути вирішена лише у позовному провадженні.

Отже, з урахування вищевикладеного у видачі судового наказу необхідно відмовити.

Відповідно до ч. 2 ст. 165 ЦПК України про відмову у видачі судового наказу суддя постановляє ухвалу не пізніше десяти днів з дня надходження до суду заяви про видачу судового наказу.

Разом з тим, за приписами ч. 4 ст. 165 ЦПК України вирішити питання про видачу судового наказу або відмову у його видачі можливо лише після визначення питання про підвідомчість та підсудність розгляду справи цим судом.

З огляду на зазначене, питання про відмову у видачі судового наказу, вирішується суддею після дотримання вимог ч. ч. 5, 9 ст. 165 ЦПК України

Згідно ч. 2 ст. 164 ЦПК України у разі відмови у видачі судового наказу або в разі скасування судового наказу внесена сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 161, 163, 165, 166, 353-354 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити Приватному підприємству «Херсонтеплогенерація» (, місцезнаходження: 73000, м. Херсон, просп. Кутузова, буд. 2 А) у видачі судового наказу про стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 ).

Роз`яснити заявнику, що відповідно до ч. 2 ст. 166 ЦПК України, відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 3-6 частини першої статті 165 цього Кодексу, унеможливлює повторне звернення з такою самою заявою. Заявник у цьому випадку має право звернутися з тими самими вимогами у позовному порядку.

Сума судового збору стягувачу не повертається. У разі пред`явлення стягувачем позову до боржника у порядку позовного провадження сума судового збору, сплаченого за подання заяви про видачу судового наказу, зараховується до суми судового збору, встановленої за подання позовної заяви. (ч. 2 ст. 164 ЦПК України)

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. У разі якщо ухвалу постановлено без участі особи, яка її оскаржує, апеляційна скарга подається протягом п`ятнадцяти днів з дня отримання копії ухвали.

Відповідно до п.3 розділу XII «Прикінцеві положення» ЦПК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення. Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Херсонський міський суд Херсонської області.

Суддя Є.М. Булах