16 березня 2020 року Приморський районний суд міста Одеси:
під головуванням судді Єршової Л.С.,
за участю секретаря судового засідання Радзімовської Р.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про звільнення майна з-під арешту,
До Малиновського районного суду м. Одеси звернувся ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , з позовом до Першого відділу державної виконавчої служби Малиновського району м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області, місцезнаходження: м. Одеса, вул. Ген. Петрова, 42, про зняття арешту з 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладений на підставі постанови серії АА № 487415 від 24.03.2006 року Першого відділу державної виконавчої служби Малиновського району м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області під час примусового виконання постанови Овідіопольського районного суду Одеської області №3-5175/05.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач є власником Ѕ частини квартири АДРЕСА_2 . Постановою Першого відділу ДВС Малиновського району м. Одеси серії АА №487415 від 24.03.2006 року у зв`язку з виконанням постанови Овідіопольського районного суду Одеської області №3-5175/05 накладено арешт на майно позивача, а саме: на Ѕ частину квартири АДРЕСА_3 та Ѕ частину квартири АДРЕСА_2 . Позивач не є учасником виконавчого провадження, за яким було накладено арешт на майно. Згідно відповіді ВДВС від 12.11.2019 року інформація про виконавче провадження, на підставі якого винесено постанову про арешт майна та оголошення заборони на його відчуження у відділу відсутня. Просить скасувати арешт, оскільки підстав для накладання заборони на її майно немає.
Ухвалою судді Малиновського районного суду м. Одеси Михайлюка О.А. від 25.07.2019 року матеріали зазначеного цивільного позову передані за підсудністю до Приморського районного суду м. Одеси, та відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи від 21.08.2019 року її 22.08.2019 року передано на розгляд судді Єршовій Л.С.
Ухвалою від 27.08.2019 року позовну заяву ОСОБА_2 до Першого відділу державної виконавчої служби Малиновського району м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області про звільнення майна з-під арешту було залишено без руху та надано позивачу строк 10 днів з дня вручення зазначеної ухвали для усунення недоліків, які позивач усунув 12.09.2019 року.
Ухвалою судді Приморського районного суду м. Одеси від 17.09.2019 року було відкрито провадження по справі за вищевказаним позовом ОСОБА_2 з призначенням справи до розгляду в загальному позовному провадженні.
Ухвалою суду 24.10.2019 року підготовче провадження було закрито та призначено до справу розгляду у судовому засіданні.
У судове засідання, повідомлена належним чином про дату, час та місце слухання справи, позивач не з`явилася, надала заяву про розгляд справи за її відсутності, в якій позовні вимоги підтримала у повному обсязі, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Представник відповідача у судове засідання не з`явився, про дату, час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином. Доказів поважності причин неявки до суду не надав.
У зв`язку з неявкою представника відповідача та неповідомленням про поважні причини такої неявки в судове засідання, ненаданням відповідачем відзиву на позов, за наявності згоди позивача, суд постановив ухвалу від 16.03.2020 про заочний розгляд справи згідно з ст.ст. 280-281 ЦПК України.
Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалось.
Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.
Суд встановив, що згідно з свідоцтвом про право власності серії НОМЕР_2 , виданим Виконавчим комітетом Одеської міської ради 07.04.2005 року, ОСОБА_2 є власником Ѕ частини квартири АДРЕСА_2 , загальною площею 89,5 кв.м, житловою площею 47,1 кв.м. (а.с.8).
Відповідно до архівної довідки Одеського державного нотаріального архіву ГТУЮ в Одеській області №2349/01-18 від 04.07.2019 року за інформацією, яка міститься в матеріалах архівного фонду №30, серед документів, переданих на державне зберігання міститься інформація, що Сьомою одеської державною нотаріальною конторою 11.04.2006 року за реєстровим №134/2006, дійсно було накладено арешт на Ѕ частини квартири під АДРЕСА_2 на підставі постанови Першого відділу державної виконавчої служби Малиновського району м. Одеси від 24.03.2006 року (а.с.8).
Тому ОСОБА_2 змушена звернутися до суду за захистом своїх прав та просити суд звільнити з-під арешту майно, яке знаходиться у її власності.
Згідно з ст. 317 ЦК України, власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.
За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Частиною 1 ст. 321 ЦК України визначено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Також, відповідно до ст. 41 Конституції України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.
Згідно з ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Статтею 16 ЦК України встановлено, що власник має право вимагати відновлення свого порушеного права, в даному випадку - звільнення з-під арешту майна, яке належить йому на праві власності.
За таких обставин, дія арешту на вказану квартиру та внесення відомостей про її обтяження до Єдиного реєстру заборон відчуження нерухомого майна, порушує права позивача як власника квартири, оскільки виконавче провадження, в рамках якого накладено арешт, знищено.
На теперішній час виконавче провадження, за яким було накладено арешт на квартиру позивача, знищено. За змістом п. 9.10. Порядку роботи з документами в органах державної виконавчої служби, затвердженого Наказом Міністерства юстиції України від 25.12.2008 року №2274/5 знищенню підлягають лише завершені виконавчі провадження.
Статтею 40 Закону України «Про виконавче провадження» передбачені наслідки завершення виконавчого провадження, серед яких, у разі завершення виконавчого провадження, обов`язковим є вирішення питання про зняття арешту з майна, накладеного під час здійснення цього виконавчого провадження. Такий обов`язок зняти арешт з майна в закінченому виконавчому провадженні відповідачем не виконано, що призвело до порушення прав позивача.
Частиною 5 ст. 59 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що арешт з майна може бути знятий за рішенням суду.
Відповідно до статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен, чиї права та свободи, визнані в цій Конвенції, було порушено, має право на ефективний засіб юридичного захисту в національному органі, навіть, якщо таке порушення було вчинене особами, які здійснювали свої офіційні повноваження.
Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що позивач не може належним чином реалізувати своє право власності, оскільки відповідачем було винесено постанову про арешт майна позивача та вчасно, в порушення норм законодавства, не скасовано, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в повному обсязі.
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 4-7, 10-13, 19, 258, 259, 265, 268, 280, 354 ЦПК України,
Позовну ОСОБА_2 до Першого Малиновського відділу державної виконавчої служби м. Одеса Головного територіального управління юстиції в Одеській області, про звільнення майна з-під арешту, задовольнити.
Звільнити з-під арешту 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , накладений на підставі постанови серії АА № 487415 від 24.03.2006 року Першого відділу державної виконавчої служби Малиновського району м. Одеси Головного територіального управління юстиції в Одеській області під час примусового виконання постанови Овідіопольського районного суду Одеської області №3-5175/05.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд, якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя Л.С. Єршова