Справа № 685/6/20
Провадження № 2/685/70/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 березня 2020 року Теофіпольський районний суд Хмельницької області в складі

головуючого судді Самойловича А.П.,

за участі секретаря Казмірчук І.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт Теофіполь в порядку скороченого провадження з викликом осіб цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування», про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору,

В С Т А Н О В И В :

08 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, заявивши вимогу, в порядку захисту її прав як споживача, визнати недійсним кредитний договір від 11 квітня 2017 року.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що при укладенні даного договору АТ «Альфа-Банк» було порушено права позивача як споживача, передбачені нормами Законів України «Про захист прав споживачів», «Про банки і банківську діяльність», «Про страхування».

Зокрема, перед укладенням договору про надання споживчого кредиту в порушення норм ч. 2 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів» працівники банку належним чином не ознайомили позивачку з умовами кредитування, оформлення кредитного договору здійснювалося впродовж половини години, після чого їй було вручено кредитний договір, який вона не читаючи через дрібний шрифт підписала, надіючись на добросовісність працівників банку, внаслідок чого їй не було надано повної, всебічної, об`єктивної та достовірної інформації про умови кредиту перед укладенням та під час укладення договору про надання споживчого кредиту.

Позивач зазначає, що пункт 8 Акцепту пропозиції на укладення Угоди на обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії від 11 квітня 2017 року, згідно якого вона попередньо ознайомлена в письмовій формі з умовами надання кредиту в тому числі його вартість з урахуванням реальної процентної ставки та значення абсолютного подорожчання кредиту, його особливості, переваги та недоліки, вартістю, видами та предметами супутніх послуг та будь-якою іншою інформацією, оскільки не отримувала та не підписувала ніяких довідок чи повідомлень, як окремого документу із інформацією, встановленою відповідно до 2 ч. ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», зазначена інформація їй не доводилася в усній формі, а лише отримала свій примірник Акцепту пропозиції на укладення угоди на обслуговування кредитної картки та відкриття відновлювальної кредитної лінії.

Позивач зазначає, що Банк, ігноруючи вимоги п. 2 ч. 2 ст. 19 Закону України «Про захист прав споживачів» не надав їй достатньо часу для детального ознайомлення з кредитним договором та законодавством, що його регулює. Працівник банку не надав їй достовірної інформації, завіривши в тому, що всі істотні умови договору їй роз`яснені та спонукав швидше підписати договір. Спірний договір, зі слів позивача, містить безліч умов, що регулюються законодавством, з яким вона ніколи не зустрічалася, вона не мала можливості об`єктивно оцінити та осмислити умови договору, виявити його недоліки та оцінити всі ризики і збитки, які будуть отримані в результаті підписання угоди.

Позивач також вказує на порушення норм, встановлених ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», щодо встановлення плати за обслуговування основної картки в розмірі 60 грн./міс. за наявності заборгованості на кінець розрахункового періоду, оскільки дана умова є несправедливою, так як вона передбачає витрату за кредитним договором, відмінну від відсоткової ставки.

Крім того, позивач зазначає таку несправедливу умову кредитного договору як зобов`язання, як обов`язкова умова надання кредиту, укладення договору страхування фінансових ризиків держателів кредитних платіжних карток № НОМЕР_1 , укладений 11 квітня 2017 року, що є порушенням норм, встановлених ст. 55 Закону України «Про банки і банківську діяльність» та ст.ст. 11, 18 Закону України «Про захист прав споживачів».

Представником відповідача адвокатом Панченко Д.В. направлений до суду письмовий відзив, згідно якого просить відмовити в задоволенні позову, мотивуючи свою позицію тим, що спірний договір укладений відповідно до вимог ст.ст. 202, 205, 207, 638, 639, 640, 641-645 ЦК України, тому підстав для визнання його недійсним немає.

Зазначив, що в Тарифах на видачу та обслуговування картки «Максимум» для фізичних осіб - нових клієнтів зазначені тарифи по видачі та обслуговуванню картки, серед яких в п. 7.2 передбачено обслуговування картки в сумі 60 грн., з чим погодилася позивачка, проводила по ній платежі та не мала жодних заперечень щодо сплати даної суми, яка не є платою за обслуговування кредитної заборгованості, оскільки жодного доказу позивач не надала, що банк здійснює такі дії на свою користь.

Представник відповідача зазначає, що ОСОБА_1 при укладенні договору споживчого кредиту погоджувалася з його умовами, спірний договір підписаний сторонами, які досягли згоди з усіх його істотних умов, позивач на момент укладення договору не заявляла додаткових вимог щодо умов спірного договору та в подальшому виконувала його умови.

Позивач також не скористалася правом, визначеним ч. 6 ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», щодо відкликання своєї згоди на укладення договору про надання споживчого кредиту без пояснення причин.

Крім того, відповідач звертає увагу, що згідно спірного кредитного договору позивач проводила платежі, однак у неї виникли фінансові проблеми, у зв`язку з чим між нею та банком був укладений новий кредитний договір.

Позивач та представник відповідача надали суду заяви про розгляд справи за їх відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов переконання про відсутність підстав для задоволення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

У договорах за участі фізичної особи - споживача враховуються вимоги законодавства про захист прав споживачів.

Частиною 3 ст. 1054 ЦК України передбачено, що особливості регулювання відносин за договором про надання споживчого кредиту встановлені законом.

11 квітня 2017 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 шляхом надання Банку підписаної оферти була укладено Угода про обслуговування кредитної карти та відкриття відновлювальної кредитної лінії, шляхом акцептування клієнтом публічної пропозиції банку на комплексне банківське обслуговування фізичних осіб. Відповідно до умов вищезазначеного договору ліміт кредитної лінії встановлено в розмірі 200 тис.грн.

Частиною 2 статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» в редакції, яка діяла на день укладення спірного кредитного договору, передбачено, що перед укладенням договору про надання споживчого кредиту кредитодавець зобов`язаний повідомити споживача в письмовій формі про особу та місцезнаходження кредитодавця; кредитні умови (мету, для якої споживчий кредит може бути витрачений, форми його забезпечення; наявні форми кредитування з коротким описом відмінностей між ними, в тому числі між зобов`язаннями споживача; тип відсоткової ставки; суму, на яку кредит може бути виданий; орієнтовну сукупну вартість кредиту (в процентному значенні та грошовому виразі) з урахуванням відсоткової ставки за кредитом та вартості всіх послуг (реєстратора, нотаріуса, страховика, оцінювача тощо), пов`язаних з одержанням кредиту та укладенням договору про надання споживчого кредиту; строк, на який кредит може бути одержаний; можливість дострокового повернення кредиту та його умови; необхідність здійснення оцінки майна та, якщо така оцінка є необхідною, ким вона здійснюється; податковий режим сплати відсотків та про державні субсидії, на які споживач має право, або відомості про те, від кого споживач може одержати докладнішу інформацію; переваги та недоліки пропонованих схем кредитування.

З наданого самою ж позивачкою Акцепту пропозиції та укладання Угоди про обслуговування Кредитної картки та відкриття Відновлювальної кредитної лінії від 11 квітня 2017 року та Тарифів на видачу та обслуговування картки «Максимум» для фізичних осіб-нових клієнтів, вбачається, що Банком було дотримано дані вимоги, де зазначено відомості про особу кредитодавця та кредитні умови.

Увесь текст кредитного договору викладений одним шрифтом, хоч він і є дрібним, позивач його підписала, при цьому основні умови, такі як відсоткова ставка, строк дії пільгової відсоткової ставки, строку та розміру платежів зазначені і в Тарифах з більшим розміром шрифту, вона погодилася з даними умовами та використовувала кредитні кошти, однак з вимогою про визнання кредитного договору недійсним звернулася лише після неможливості виконання своїх зобов`язань з повернення кредиту, що підтверджується наданим відповідачем договором про надання нового кредиту для повернення старого.

Як вбачається з тексту Акцепту та Тарифів, платіж у 60 грн./міс. є не платою за обслуговування кредитної заборгованості або платою споживача за дії, які банк здійснює на власну користь, а платою за обслуговування основної картки, оскільки між сторонами укладено не лише кредитний договір у вигляді відновлювальної кредитної лінії, а також і угода на обслуговування кредитної картки, на виконання якої банком відкрито рахунок на ім`я позивача № НОМЕР_2 та видано картку для доступу до нього.

Між позивачем та ПАТ «СК «Альфа страхування» укладено Договір добровільного страхування фінансових ризиків держателів кредитних платіжних карток № 248.630608378.111 від 11 квітня 2017 року, відповідно до якого предметом договору є майнові інтереси позивача у зв`язку з її непередбаченими збитками у разі несанкціонованого використання третіми особами відкритого у ПАТ «Альфа Банк» рахунку.

В тексті спірного договору відсутні умови, які б зобов`язували позичальника укласти договір страхування добровільного страхування фінансових ризиків держателів платіжних карток або укласти цей договір саме з визначеним банком страховиком.

Таким чином, в ході судового розгляду не знайшов свого підтвердження факт порушення прав позивача як споживача за кредитним договором, тому підстав для задоволення позову немає.

Керуючись ст.ст. 627, 1054, ст.ст. 11 Закону України «Про захист прав споживачів», ст.ст. 197, 200, 263-265 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В :

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» про визнання недійсним кредитного договору від 11 квітня 2017 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Теофіпольський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) сторін, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне рішення складене 02 березня 2020 року.

Суддя Самойлович А.П.