Справа № 201/6742/20
Провадження № 2/201/2648/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 жовтня 2020 року м. Дніпро

Жовтневий районний суд м. Дніпропетровська в складі:

головуючого судді Демидової С.О.,

з секретарем судового засідання Шумейко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 16 липня 2020 року звернулася до суду з вищезазначеним позовом до ОСОБА_2 . В обґрунтування своїх вимог позивач посилається на те, що 19 лютого 1994 року між нею і відповідачем був зареєстрований шлюб Жовтневим відділом ЗАГС м. Дніпропетровська, за актовим записом № 142. Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказує на те, що спільне життя з відповідачем не склалося через різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства. Шлюбні відносини між ними припинені та з червня 2009 року вони проживають окремо. Тому позивач просить шлюб розірвати та після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_4 » (а.с. 1-2).

Згідно із протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 16 липня 2020 року указана позовна заява передана для розгляду судді Демидовій С.О. (а.с.7).

Згідно із вимогами ч. 6 ст. 187 ЦПК України суддя звернувся до відділу адресно-довідкової роботи ГУ ДМС України в Дніпропетровській області щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання відповідача (а.с.8).

До суду 31 липня 2020 року на запит надійшла інформація про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) відповідача (а.с.9).

Ухвалою судді від 31 липня 2020 року позовна заява була залишена без руху з наданням строку для усунення зазначених у ній недоліків (а.с.10). У встановлений судом строк недоліки вищевказаної позовної заяви були усунуті позивачем.

Ухвалою судді від 14 вересня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу(а.с. 14-15).

Позивач просила розглянути справу без її участі, позовні вимоги підтримала у повному обсязі, про що надала до суду відповідну заяву (а.с.17).

Від відповідача до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти розірвання шлюбу не заперечував (а.с.18).

Згідно з приписами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов висновку про необхідність задоволення позову, з таких підстав.

Судом встановлено, що позивач та відповідач з 19 лютого 1994 року перебувають у шлюбі, який був зареєстрований Жовтневим відділом ЗАГС м. Дніпропетровська, за актовим записом № 142 (а.с.4).

Від цього шлюбу сторони мають малолітню дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.3).

Спільне життя у сторін не склалося, почуття любові та поваги між ними втрачене, сімейно-шлюбні стосунки згідно з доводами, наведеними позивачем, припинені, спільне господарство не ведуть та проживають окремо.

Відповідно до ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Статтею 25 СК України визначено, що жінка та чоловік можуть одночасно перебувати лише в одному шлюбі.

Відповідно до ч. 3, 4 ст. 56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з вимогами ч. 2 ст. 104 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Згідно з ч. 1 ст. 110 СК України позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Частиною 2 ст. 112 СК України унормовано, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч. 1 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Аналізуючи правовідносини, що існують між сторонами, суд вважає за необхідне зазначити про те, що позивачем висловлено чітке рішення про бажання розірвання шлюбу та неможливості подальшого спільного проживання у поданих до суду документах при пред`явленні позову та розгляді справи, і це підтверджено відповідачем.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про те, що шлюб не може бути поновлено, а його подальше формальне існування суперечило б правам та інтересам сторін, в тому числі праву на вступ до іншого шлюбу.

Згідно статті 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі викладеного та керуючись ч. 1 ст. 110, ч. 2 ст. 112, 113 СК України, ст. 13, 76-78, 81, 141, 263 - 265 ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , який був зареєстрований 19 лютого 1994 року Жовтневим відділом ЗАГС м. Дніпропетровська, за актовим записом № 142, розірвати.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складено 05 жовтня 2020 року.

Суддя С.О. Демидова