Справа № 536/231/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 вересня 2020 року Кременчуцький районний суд Полтавської області в складі: головуючої судді Клименко С.М.

за участю секретаря судового засідання Мудрої В.С.

позивача ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду в залі судових засідань в місті Кременчуці справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя

ВСТАНОВИВ:

25.02.2020 ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя, де просила здійснити поділ майна - будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 , що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя та земельної ділянки на якій він розташований. Визнати за нею право власності на Ѕ ч. будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ ч. будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 . Визнати за нею право власності на Ѕ ч. земельної ділянки кадастровий номер :06:001:0032 площею 0,2182 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану по АДРЕСА_1 . Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ ч. земельної ділянки кадастровий номер :06:001:0032 площею 0,2182 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), розташовану по АДРЕСА_1 .

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається, що вони з відповідачем зареєстрували шлюб 08 жовтня 1988 року, який було розірвано 30 жовтня 1998 року.

В 1990 році вони, як молода сім`я та члени колгоспу ім.Кірова с.Бондарі Кременчуцького району Полтавської області, отримали в користування житловий будинок по АДРЕСА_1 , який 24 квітня 1992 року за рахунок спільних коштів викупили у колгоспі ім.Кірова Кременчуцького району Полтавської області, що підтверджується копією Договору купівлі-продажу хати від 24 квітня 1992 року на ім`я відповідача.

В січні 2020 року їй стало відомо, що відповідач має намір продати вказаний будинок.

При підготовці позову до суду про його поділ, вона довідалася, що відповідач 05 грудня 2007 року отримав свідоцтво про власності на даний будинок, яке зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно 29 грудня 2007 року, реєстраційний номер: 21301259.

Також відповідачем було приватизовано земельну ділянку, на якій розташований вказаний будинок, що підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку №НВ-020 від 19 лютого 2020 року.

Вважає, що оскільки спірне майно набуте нею з відповідачем в період шлюбу, воно належить їм, як подружжю, на праві спільної сумісної власності, тобто є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, тому підлягає розподілу шляхом визнання за кожним з них права власності, як на будинок, так і на земельну ділянку по Ѕ ч.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позов підтримала та просила задовольнити, про обставини та підстави якого пояснила так, як це викладено в заяві.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав суду заяву, де просив розглянути справу у його відсутність, позов визнав та просив задовольнити.

Дослідивши матеріали справи у їх сукупності, всебічно та повно з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають істотне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з таких підстав.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Кожна особа, як слідує зі змісту ч. 1 ст. 4 ЦПК України, має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим, ухваленим на основі повно і всебічно з`ясованих обставин.

Установлено, що сторони зареєстрували шлюб 08 жовтня 1988 року, що підтверджується свідоцтвом про реєстрацію шлюбу серії НОМЕР_1 виданим 08 жовтня 1988 року Бондарівською сільською радою Кременчуцького району, актовий запис №10.

Відповідно до свідоцтва про розірвання шлюбу серії НОМЕР_2 виданого 30 жовтня 1998 року відділом реєстрації актів громадянського стану Кременчуцької райдержадміністрації 30 жовтня 1998 року ОСОБА_1 , шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, актовий запис №91, прізвище після розірвання шлюбу: громадянина ОСОБА_2 , громадянки ОСОБА_1 .

Згідно архівного витягу наданого архівним відділом Кременчуцької районної державної адміністрації від 27.01.2020 №04-01/26, із протоколу №4 засідання правління колгоспу ім.Кірова в с.Бондарі Кременчуцького району Полтавської області від 02 квітня 1992 року вбачається, що ОСОБА_2 було постановлено продати будинок, в якому він проживає.

Відповідно до договору купівлі-продажу хати від 24 квітня 1992 року колгосп ім.Кірова Кременчуцького району продав хату ОСОБА_2 на підставі рішення правління згідно протоколу №10 від 31.10.1991 зі знижкою 50% вартості будинку, на якому мається відмітка колгоспу ім.Кірова про оплату 24.04.1992.

Рішенням засідання виконавчого комітету Бондарівської сільської ради Кременчуцького Полтавської області району №88 від 26.10.2007 ОСОБА_2 надано дозвіл на оформлення права власності на будинок з надвірними будівлями в АДРЕСА_1 .

Згідно свідоцтва про право власності від 05.12.2007 року будинок з господарськими будівлями в АДРЕСА_1 є приватною власністю ОСОБА_2 .

Як вказано в ст.22 Кодексу про шлюб та сім`ю України, чинній на час виниклих правовідносин, майно, нажите подружжям за час шлюбу, є його спільною

сумісною власністю. Кожен з подружжя має рівні права володіння, користування і розпорядження цим майном.

В разі поділу майна, яке є спільною сумісною власністю подружжя, їх частки визнаються рівними (ч. ст.28 КпШС України).

Отже, будинок з господарськими будівлями розташований в АДРЕСА_1 був придбаний сторонами в період перебування в зареєстрованому шлюбі, тому є спільною сумісною власністю подружжя і їх частки рівні: по Ѕ частки.

Тому в цій частині суд позов задовольняє.

Щодо поділу земельної ділянки, то суд зазначає наступне.

Установлено, що згідно витягу з Державного земельного кадастру, земельна ділянка розташована в АДРЕСА_1 , кадастровий номер :06:001:0032 площею 0,2182 га, цільове призначення для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд належить на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі Державного акту від 07.09.2012 серія ЯМ №459534.

Оскільки ОСОБА_2 набув право власності на спірну земельну ділянку використавши своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду, то вона поділу не підлягає, і тому суд в цій частині позову позивачу відмовляє.

Вказані висновки суду узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду викладеною в постанові від 31.08.2020 у справі № №738/703/18ц, що в період часу з 08 лютого 2011 року по 12 червня 2012 року включно земельна ділянка набута внаслідок безоплатної передачі її одному з подружжя із земель державної або комунальної власності в тому числі приватизації признавалась спільною сумісною власністю подружжя; до 08 лютого 2011 року та після 12 червня 2012 року така земельна ділянка належала до особистої приватної власності чоловіка або дружини, яка використала своє право на безоплатне отримання частини земельного фонду.

Керуючись ст.ст. 13, 81, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна подружжя задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частку будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 .

Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частку будинку з господарськими будівлями АДРЕСА_1 .

В іншій частині позовних вимог відмовити.

На рішення суду учасниками справи може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через Кременчуцький районний суд Полтавської області або безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У разі оголошення вступної та резолютивної частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

СуддяС. М. Клименко

Повне судове рішення складено 09 вересня 2020 року.