_____________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 2/947/867/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.09.2020 року

Київський районний суд м. Одеси у складі:

Головуючого - судді Коваленко О.Б.

За участю - секретаря Маценко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Одесі цивільну справу за позовом Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори м. Одеси Білик Олени Георгіївни, про визнання спадщини відумерлою, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом, витребування майна з чужого незаконного володіння, та за зустрічним позовом ОСОБА_1 до Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори м. Одеси Білик Олена Георгіївна, Житлово-будівельний кооператив «Малиновський -11», про визнання спадкоємицею четвертої черги, визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

Позивач Одеська міська рада за первісним позовом звернувся до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори м. Одеси Білик Олена Георгіївна, в якому просить визнати спадщину після смерті ОСОБА_2 , що складається з однокімнатної квартири загальною площею - 34,2 кв.м.,житловою площею - 17,5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , відумерлою. Просив визнати недійсним та скасувати свідоцтво про право на спадщину за законом на квартиру АДРЕСА_1 , яке зареєстроване в реєстрі нотаріальних дій серія та номер: 4-182, та видане ОСОБА_1 19.11.2018 року державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі Білик О.Г. Витребувати з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь територіальної громади м. Одеси в особі Одеської міської ради квартиру АДРЕСА_1 . Стягнути з ОСОБА_1 на користь Одеської міської ради судовий збір у розмірі 4 666,50 гривень. Встановити порядок виконання рішення суду, відповідно до якого після набрання ним законної сили це рішення є підставою для Управління державної реєстрації юридичного департаменту Одеської міської ради для скасування: рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень (з відкриттям розділу) індексний номер: 44117989 від 19.11.2018 року, прийнятого державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори у місті Одесі Білик Оленою Георгіївною, а також є підставою для реєстрації за територіальною громадою м. Одеси в особі Одеської міської ради права власності на однокімнатну квартиру загальною площею 34,2 кв.м., житловою площею - 17,5 кв.м., яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

Позивачка ОСОБА_1 за зустрічним позовом звернулася до відповідача Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори м. Одеси Білик Олена Георгіївна, Житлово-будівельний кооператив «Малиновський -11», в якому просить визнати ОСОБА_1 спадкоємицею 4 черги щодо майна ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ; визнати за ОСОБА_1 право власності на квартиру АДРЕСА_1 , загальною площею 34,2 кв.м, в порядку спадкування за законом, після смерті ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Вислухавши сторони, свідків, дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , 1945 року народження, про складено актовий запис № 7294 та підтверджується свідоцтвом про смерть, виданого Одеським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області від 13.07.2017р. серії НОМЕР_1 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина, в спадкову масу якої входить квартира АДРЕСА_1 , право власності на яку зареєстровано за спадкодавцем у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно за номером 15769180, про що свідчить інформаційна довідка № 65221160. Спадкове майно: квартира АДРЕСА_1 , перебуває у веденні Житлово-будівельного кооперативу «Малиновський-11», членом якого спадкодавець була з 1991 року і до дня смерті.

Факт спільного проживання позивачки та померлої ОСОБА_3 підтверджується довідкою ЖБК «Малиновський-11» № 163 від 14.08.2017 р. про фактичне місце проживання позивачки та спадкодавця в одній квартирі, ведення ними спільного господарства, наявності між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 взаємних прав та обов`язків по утриманню спірної квартири, в якій вони спільно проживали.

Також довідкою ЖБК «Малиновський-11» 216 від 11.09.2017 р. підтверджується, що ОСОБА_6 проживала без реєстрації в квартирі АДРЕСА_1 разом із ОСОБА_2

ЖБК «Малиновський-11» є установою, яка обслуговує будинок, в якому розташована спірна квартира, веде відповідний реєстр власників, отримує комунальні платежі, є правомочною організацією щодо видачі відповідних довідок про місце проживання мешканців цього будинку.

Будинок за адресою: АДРЕСА_3 не відноситься до житлового фонду територіальної громади. З моменту спорудження вказаного будинку він перебуває у приватній формі власності співвласників цього ж будинку. У відповідності до частини 1 статті 384 ЦК України, будинок, споруджений або придбаний житлово-будівельним (житловим) кооперативом, є його власністю. Отже, даний багатоквартирний будинок, з моменту його спорудження є колективною власністю членів ЖБК, якими є всі власники квартир в цьому будинку.

Прийняттям 14 травня 2015 року Закону України № 417-VIII «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Державою Україна створені правові умови, які усунули органи місцевого самоврядування від впливу на розпорядження об`єктами нерухомого майна - багатоквартирними будинками, які на підставі цього Закону передані в повне відання співвласникам цих будинків. Отже, шляхом передачі багатоквартирних будинків в управління власникам квартир, разом з цим це є передачею прав щодо повного управління цим будинком разом із правом вирішення всіх питань прав власності (користування), що виникають у цьому будинку.

Таким чином підтвердження певних фактів проживання тих чи інших членів ЖБК у будинку повністю покладається на зазначену юридичну особу. Тому надання будь яких довідок ЖБК «Малиновський-11» є правомірним та узгодженим із нормами чинного законодавства.

Відповідно до ч.1 ст. 2 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», предметом регулювання цього Закону є відносини, що виникають у процесі реалізації прав та виконання обов`язків власників квартир та нежитлових приміщень як співвласників багатоквартирного будинку. Прийняттям 14 травня 2015 року Закону України № 417-VIII «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», Державою Україна створені правові умови, які усунули органи місцевого самоврядування від впливу на розпорядження об`єктами нерухомого майна - багатоквартирними будинками, які на підставі цього Закону передані в повне відання співвласникам цих будинків. Отже, шляхом передачі багатоквартирних будинків в управління власникам квартир, разом з цим це є передачею прав щодо повного управління цим будинком разом із правом вирішення всіх питань прав власності (користування), що виникають у цьому будинку. Таким чином підтвердження певних фактів проживання тих чи інших членів ЖБК у будинку повністю покладається на зазначену юридичну особу. Тому надання будь яких довідок ЖБК «Малиновський-11» є правомірним та узгодженим із нормами чинного законодавства.

Допитані у судовому засіданні свідки пояснили суду:

-свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що з 2008 року вона була сусідкою ОСОБА_2 . Сусідка ОСОБА_2 вела себе дуже дивно, і вона написала заяву голові ЖБК, в якому просила щоб ОСОБА_1 взяла на себе турботу про ОСОБА_2 .. З 2012 року ОСОБА_1 постійно проживала в квартирі разом з ОСОБА_2 , жили однією сім`єю, в квартирі появилось спальнім місце для позивачки, одяг позивачки. Похорони організовувала також позивачка.

-свідок ОСОБА_8 підтвердив, що з 2011 року ОСОБА_1 стала проживати з ОСОБА_2 в її квартирі. Були проблеми з чистотою на сходовій клітині і ОСОБА_2 прибігала і казала, що ОСОБА_1 сплатила за житло-комунальні послуги, чому не прибрано.Оплата за послуги здійснювалась через банк. ОСОБА_2 не оформляла субсидію. Свідок спостерігав, що ОСОБА_1 часто знаходилась ОСОБА_2 в квартирі. Домової книги немає, є карточки.

-свідок ОСОБА_9 пояснила суду, що вона працює листоношею, знає ОСОБА_1 близько 30 років. Вона дружила з покійною ОСОБА_2 . Свідок носила ОСОБА_2 пенсію, вона була неохайна, недоглянута, на неї скаржились сусіди, стала втрачати пам`ять, позивачка почала з нею жити у її квартирі. Вона носила їм пенсію обом у спірну квартиру, бо знала, що вони проживають в спірній квартирі. В квартирі стало комфортно, прибрано, свідок бачила одяг ОСОБА_1 в квартирі.

-свідок ОСОБА_10 пояснив, що з 1990 року знає ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , підтвердив, що вони разом проживали однією сім`єю в квартирі ОСОБА_2 з 2011 року, позивачка допомогла покійній, бо вона була одинока, купувала продукти, мед для ОСОБА_2 , сплачувала комунальні платежі, вели господарство разом. Про заповіт ОСОБА_2 нічого не говорила.

Відповідно до ст. 1216 Цивільного кодексу України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців).

Згідно зі cт. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до cт 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинялися внаслідок його смерті.

У відповідності до ст. 1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово (ч.1) Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст..1259 цього Кодексу.

За ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім 'єю не менше як п 'ять років до часу відкриття спадщини.

Для прийняття спадщини спадкоємцем особисто подається заява нотаріусу, як це передбачено ч. 2 ст. 1269 ЦК України.

Частина 1 ст. 1270 ЦК України передбачає, що для прийняття спадщини встановляться строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Частина 2 статті 1220 ЦК України визначає, що часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Позивачка за зустрічним позовом 16.09.2017 p., тобто протягом встановленого 6-ти місячного строку з дня смерті спадкодавиці, звернулась до Третьої одеської державної нотаріальної контори з заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину за законом на кв. АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_3 .

Державним нотаріусом Третьої одеської державної нотаріальної контори Білик О.Г. -14.09.2017 року за заявою позивачки відкрито спадкову справу. Згідно витягу про реєстрацію у Спадковому реєстрі № 49100629 від 14.09.2017 p., реєстрація спадкової справи після смерті ОСОБА_3 іншими особами не здійснювалась, лише за заявою ОСОБА_1

Державним нотаріусом Третьої Одеської державної нотаріальної контори Білик О.Г. було відмовлено ОСОБА_1 у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , про що 16.09.2017 р. прийнято постанову, в якій нотаріус посилається на необхідність підтвердження родинних відносин з померлою.

Рішенням Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2017 p. у справі 520/13695/17 була задоволена заява ОСОБА_1 в порядку окремого провадження про встановлення факту проживання однією сім`єю з померлою ОСОБА_2 . Вказане рішення 17.10.2018 року було залишено чинним Апеляційним судом Одеської області, внаслідок чого ОСОБА_6 , як спадкоємиця четвертої черги, 19.11.2018 р. набула право власності на успадковане майно шляхом отримання в Третій одеській державній нотаріальній конторі Свідоцтва про право на спадщину.

Згодом, Одеською міською радою, рішення суду першої та апеляційної інстанції було оскаржено в касаційному порядку.

За наслідками розгляду касаційної скарги, справа вдруге була переглянута Одеським апеляційним судом, внаслідок чого апеляційна скарга Одеської міської ради була задоволена, рішення Київського районного суду м. Одеси від 20.12.2017 р. скасоване. Скасовуючи рішення суду першої інстанції у справі № 520/13695/17, апеляційний суд визнав, що існує спір про право на спадкове майно, яке передбачає вирішення цього спору у цивільному судовому процесі в загальному провадженні.

Так, згідно ст. 1223 ЦК України, у випадку відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Згідно матеріалів спадкової справи, яка була витребувана судом під час розгляду справи № 520/13695/17 в порядку окремого провадження, вбачається, що інші спадкоємці після смерті ОСОБА_3 з заявами про прийняття спадщини не звертались.

Відповідно до ст. 1264 ЦК України у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім 'єю не менш як п 'ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до п. 21 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім 'єю не менш як п 'ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила ч. 2 ст. 3 СК України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов 'язки. Зазначений п 'ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом.

До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім 'єю із спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов 'язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки, інші особи, які взяли до себе дитину як члена сім`ї тощо.

Згідно п. 2.1. глави 10 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 296/5 від 22.02.2012 р. (зі змінами та доповненнями) спадкова справа заводиться нотаріусом за місцем відкриття спадщини на підставі поданої (або такої, що надійшла поштою) першою заяви (повідомлення, тезами) про прийняття спадщини, про відмову від прийняття спадщини, про відмову від спадщини, заяви про відкликання заяви про прийняття спадщини або про відмову від спадщини, заяви про видачу свідоцтва про право на спадщину, заяви спадкоємця на одержання частини вкладу спадкодавця у банку (фінансовій установі), заяви про видачу свідоцтва виконавцю заповіту, заяви виконавця заповіту про відмову від здійснення своїх повноважень, заяви другого з подружжя про видачу свідоцтва про право власності на частку в спільному майні подружжя у і смерті одного з подружжя, заяви про вжиття заходів до охорони спадкового майна, претензії кредиторів.

Також, п. 3.1. глави 10 Порядку передбачається, що право на спадкування здійснюється спадкоємцями шляхом прийняття спадщини або її неприйняття. Для того, щоб не допустити пропуску шестимісячного строку для прийняття спадщини, нотаріус роз 'яснює спадкоємцям право подачі заяви про прийняття спадщини чи про відмову від її прийняття, (п. 3.2.)

Отже, позивач за зустрічним позовом , звернулася до нотаріуса у встановлений термін з заявою про прийняття спадщини, що підтверджується листом державного нотаріуса Білик О.Г. від 15.09.2017 р. № 6139/02-14.

Між тим, у відповідності до п. 3.29. глави 10 Порядку у разі заведення спадкової справи встановлення складу спадкового майна нотаріус надає спадкоємцю письмову довідку щодо переліку документів, необхідних для оформлення спадщини та видачі свідоцтва про право на спадщину, із зазначенням розміру плати за вчинення відповідних нотаріальних дій, яка визначена державним нотаріусом або щодо якої було досягнуто домовленості між приватним нотаріусом та спадкоємцем до заведення спадкової справи. Така довідка має бути підписана нотаріусом та скріплена його печаткою.

Саме в такому порядку й була заведена спадкова справа щодо майна померлої, а саме на підставі заяви позивачки як спадкоємиці, що прийняла спадщину, і якій в подальшому, було надано нотаріусом зазначеного вище листа (від 15.09.2017 р. № 6139/02-14). Саме з листа нотаріуса заявниця дізналась про те, що їй, для одержання свідоцтва про право на спадщину, необхідно, між інших наявних у неї документів, надати нотаріусу документ, який підтверджує родинні стосунки з померлою.

У відповідності до п. 4.2. глави 10 Порядку доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтва органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

В даному випадку слід звернути увагу на той факт, що ОСОБА_1 , шляхом подання заяви до нотаріуса, підтвердила намір прийняти спадщину, а відтак це підтверджує, що вона від спадщини не відмовлялась; її не було усунуто від спадкування і вона є такою, що прийняла спадщину, і для набуття права на спадщину виконала всі передбачені законом зобов`язання.

Вважаємо, що слід також враховувати норму частини 3 статті 1268 ЦК України, яка встановлює, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку він не заявив відмову від неї.

Крім цього, скасування рішення у справі окремого провадження, на підставі якого позначкою було підтверджено факт проживання з померлою однією сім`єю, не є фактом усунення позивачки від права на спадкування.

З урахуванням наведених правових положень та встановлених обставин справи, керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 13,76-81, 259, 263-265, 268, 352, 354 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову Одеської міської ради до ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, - державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори м. Одеси Білик Олени Георгіївни, про визнання спадщини після смерті ОСОБА_2 (однокімнатної квартири за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 34,2 кв. м., житловою площею 17,5 кв.м.) відумерлою, визнання недійсним та скасування свідоцтва про право на спадщину за законом на квартиру за адресою: АДРЕСА_1 , виданого ОСОБА_1 19.11.2018 року державним нотаріусом Київської державної нотаріальної контори м. Одеси Білик Оленою Георгіївною, зареєстрованого у реєстрі нотаріальних дій, серія та номер 4-182, витребування даного майна з чужого незаконного володіння, - відмовити.

Задовольнити зустрічний позов ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , до Одеської міської ради, треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору, - державний нотаріус Київської державної нотаріальної контори м. Одеси Білик Олена Георгіївна, Житлово-будівельний кооператив «Малиновський -11», про визнання спадкоємицею четвертої черги щодо майна ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги до Київського районного суду м. Одеси протягом 30 днів з дати складання повного тексту рішення.

Повний текст рішення суду буде складено у строк до 05 жовтня 2020 року включно.

Суддя Коваленко О. Б.