Постанова

Іменем України

16 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 545/1435/19

провадження № 61-2758св20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д.,

суддів: Воробйової І. А. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Лідовця Р. А.,

Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк»,

третя особа - Виконавчий комітет Полтавської міської ради,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на постанову Полтавського апеляційного суду від 15 січня 2020 року у складі колегії суддів:

Триголова В. М., Одринської Т. В., Пікуля В. П.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся досуду з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі - ПАТ «Дельта Банк», банк) про визнання договору іпотеки припиненим, припинення заборони на нерухоме майно та іпотеки.

Позовна заява мотивована тим, що 23 січня 2008 року між ним та Відкритим акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (далі - ВАТ «Кредитпромбанк») укладений іпотечний договір № 20/02/І01/08-Склв, який гарантував виконання кредитного договору, відповідно до умов якого банк надав йому кредитні кошти на придбання житла, а саме квартири

АДРЕСА_1 . Зазначене житло було обтяжене іншим речовим правом (іпотекою), до повного погашення кредитних зобов`язань.

Зазначав, що 26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та

ПАТ «Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 03 червня 2014 року

з нього стягнуто на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором у сумі 248 805,63 грн. У зв`язку із повним погашенням боргу був знятий арешт з нерухомого майна.

Вказував, що звернувшись до приватного нотаріуса з проханням припинити запис про іпотеку і про заборону відчуження, він отримав відмову відповідно до пункту 4 статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень». Крім того, йому стало відомо, що ПАТ «Дельта Банк» звернувся до Управління державної реєстрації речових прав на нерухоме майно Виконавчого комітету Полтавської міської ради із заявою про реєстрацію права власності на квартиру за собою. Вважає, що вимоги банку щодо майна є недоцільними, оскільки рішення суду він виконав у повному обсязі. Нарахування процентів за кредитом, здійснені після пред`явлення вимоги банком про погашення заборгованості, є безпідставними, тому договір іпотеки вважається припиненим, оскільки припинилося основне зобов`язання.

Ураховуючи зазначене та уточнені позовні вимоги, ОСОБА_1 просив суд:

- визнати припиненим іпотечний договір від 23 січня 2008 року

№ 20/02/08-Склв на нерухоме майно, а саме на належну йому квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, таким, що припинив свою дію;

- припинити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень заборону № 3536386 на нерухоме майно, а саме квартиру

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна 01;

- припинити в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, інше речове право, іпотека № 3536372, на нерухоме майно, а саме квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Ухвалою Октябрського районного суду м. Полтави від 03 жовтня 2019 року до участі у справі залучено третю особу - Виконавчий комітет Полтавської міської ради.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Октябрського районного суду м. Полтави від 29 жовтня 2019 року

у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач належними та допустимими доказами не довів факту припинення правовідносин між сторонами за кредитним договором, яке є основним зобов`язанням,

а також не спростував застосування до цих правовідносин вимог статті 625 ЦК України, оскільки утворена станом на 27 вересня 2011 року заборгованість за кредитним договором, згідно з рішенням суду

від 03 червня 2014 року, погашена лише 18 січня 2018 року.

Короткий зміст постанови суду апеляційної інстанції

Постановою Полтавського апеляційного суду від 15 січня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Октябрського районного суду м. Полтави від 29 жовтня 2019 року скасовано та ухвалено нове.

Позов ОСОБА_1 до ПАТ «Дельта Банк», третя особа - Виконавчий комітет Полтавської міської ради, про визнання договору іпотеки припиненим, припинення заборони на нерухоме майно та іпотеки задоволено.

Визнано іпотечний договір від 23 січня 2008 року № 20/02/І01/08-Склв на нерухоме майно, а саме: на належну ОСОБА_1 квартиру

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01, таким, що припинив свою дію.

Припинено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень заборону № 3536386 на нерухоме майно, а саме: квартиру

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Припинено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень інше речове право, іпотека № 3536372, на нерухоме майно,

а саме: квартиру АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01.

Постанова апеляційного суду мотивована тим, що забезпечене іпотекою зобов`язання ОСОБА_1 виконав, а отже, наявні підстави для припинення договору іпотеки від 23 січня 2008 року № 20/02/І01/08-Склв.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У лютому 2020 року ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» подало до Верховного Суду касаційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить судове рішення апеляційного суду скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Надходження касаційної скарги до суду касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 20 лютого 2020 року відкрито касаційне провадження у справі.

У березні 2020 року справа надійшла до Верховного Суду.

Ухвалою Верховного Суду від 08 вересня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суд апеляційної інстанції

належним чином не встановив фактичних обставини справи та не застосував до спірних правовідносин висновків, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі

№ 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19).

Зазначає, що ця справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для АТ «Дельта Банк», оскільки банк перебуває на стадії ліквідації іосновною метою Уповноваженої особи при здійснення процедури ліквідації банку, згідно із Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» є захист прав і законних інтересів вкладників банку та забезпечення ефективної процедури виведення банку

з ринку.

Вказує, що підстави, з яких позивач вважає іпотеку припиненою не узгоджуються з положеннями статті 17 Закону України «Про іпотеку»,

а тому позов є безпідставним.

Зазначає, що позивач вже звертався до суду з позовом до АТ «Дельта Банк» про скасування запису про іпотеку та скасування заборони про відчуження майна (справа № 545/3364/18).Рішенням Полтавського районного суду Полтавської області (справа № 545/3364/18) позов ОСОБА_1 задоволено.Припинено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень заборону № 3536386 на нерухоме майно, а саме: квартиру АДРЕСА_1 , (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01), припинено в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, інше речове право, іпотека № 3536372, на нерухоме майно, а саме квартиру

АДРЕСА_1 , реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 01. Постановою Полтавського апеляційного суду від 08 липня 2019 році зазначене судове рішення скасовано та ухвалено нове рішення, яким у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Відзив на касаційну скаргу не подано.

Фактичні обставини справи, встановлені судами

23 січня 2008 року між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 20/02/08-Склб, згідно з умовами якого банк надав позичальнику кредит у вигляді відновлювальної кредитної лінії у розмірі 290 250,00 грн на строк з 23 січня 2008 року до 22 січня 2015 року включно на умовах, передбачених, у договорі, зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 13,45 % річних (а.с. 85-90, т. 1).

Із метою забезпечення виконання зобов`язання за кредитним договором між ВАТ «Кредитпромбанк» та ОСОБА_1 укладений іпотечний договір від 23 січня 2008 року № 20/02/І01/08-Склв, згідно з умовами якого на забезпечення виконання основного зобов`язання іпотекодавець

ОСОБА_1 передав в іпотеку іпотекодержателюВАТ «Кредитпромбанк» належне йому на праві власності майно - трикімнатну квартиру загальною площею 55,9 кв. м, житловою площею 41,3 кв. м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 6-8).

26 червня 2013 року між ПАТ «Кредитпромбанк» та ПАТ «Дельта Банк» укладений договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого

в порядку, обсязі та на умовах, визначених цим договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов`язаннях, а внаслідок передачі від

ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість

ПАТ «Кредитпромбанк») від боржників повного, належногота реального виконання обов`язків за кредитними та забезпечувальними договорами.

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 03 червня 2014 року

(справа № 2-714/11) апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 29 вересня 2011 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 23 січня 2008 року № 20/02/08-Склв у сумі

248 805,63 грн, з яких: 147 200,86 грн - поточна заборгованість за кредитом,

61 519,63 грн - прострочена заборгованість за кредитом та 19 877,39 грн - прострочена заборгованість за відсоткам станом на 01 березня 2014 року;

а також 20 207,75 грн - пеня за несвоєчасну оплату кредиту та відсотків за період з 27 вересня 2010 року по 27 вересня 2011 року (а.с. 9-11).

Згідно з постановою про закінчення виконавчого провадження

від 22 січня 2018 року ВП № 45372686, виданою Шевченківським відділом державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, виконавче провадження

з примусового виконання виконавчого листа № 2-714/11, виданого

24 червня 2014 року Апеляційним судом Полтавської області, про стягнення з боржника ОСОБА_1 боргу у розмірі 248 805,63 грн, закінчено, оскількиборг у сумі 248 805,63 грн на користь ПАТ «Дельта Банк» повністю сплачений, арешт з нерухомого майна, накладений органом ДВС, знято

(а.с. 12, т. 1).

01 лютого 2018 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «ДельтаБанк» із заявою про надання йому документів, необхідних для здійснення державної реєстрації припинення іпотеки та зняття заборони на квартиру АДРЕСА_1 , яку відповідачем отримано 02 лютого

2018 року за № 3388656 (а.с. 13, т. 1).

09 жовтня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до приватного нотаріуса Полтавського міського нотаріального округу Шимки О. М. із заявою про державну реєстрацію прав та обтяжень для проведення державної реєстрації іншого речового права, іпотеки на квартиру, який встановив, що подані документи не відповідають вимогам частини четвертої статті 24 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень»та не дають змогу встановити припинення речових прав.

З цих підстав державний реєстратор відмовив у державній реєстрації іншого речового права, іпотеки № 3536372, за ОСОБА_1 (а.с. 15, т. 1).

08 жовтня 2018 року приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Шимкою О. М. прийнято аналогічне рішення про відмову у державній реєстрації обтяження, заборони № 3536386 на нерухоме майно (а.с. 16).

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України (у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) підставами касаційного оскарження

є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ПАТ «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Дельта Банк» задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Частиною першою статті 402 ЦПК України встановлено, що у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400цього Кодексу.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог

і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (частина перша статті 575 ЦК України).

Поняття іпотеки деталізує абзац третій статті 1 Закону України «Про іпотеку», який визначає, що іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору (частина п`ята статті 3, абзаци другий і сьомий частини першої статті 17 Закону України «Про іпотеку»).

Зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом (частина перша статті 598 ЦК України). Однією з таких підстав, встановлених законом, є виконання, проведене належним чином (стаття 599 ЦК України).

За належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором припиняється як це зобов`язання, так і зобов`язання за договором іпотеки, які є похідними від основного зобов`язання.

Записи про державну реєстрацію обтяжень нерухомого майна, а також іпотеки за належного виконання у повному обсязі забезпеченого іпотекою основного зобов`язання за кредитним договором є перешкодами

у реалізації власником права розпорядження відповідним майном.

Такий правовий висновок сформований Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 17 квітня 2018 року № 522/407/15-ц (провадження

№ 14-53цс18) та від 27 березня 2019 року у справі у справі № 711/4556/16-ц (провадження № 14-88цс19).

Рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 03 червня 2014 року

(справа № 2-714/11) апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Полтавського районного суду Полтавської області від 29 вересня 2011 року скасовано та ухвалено нове рішення.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором від 23 січня 2008 року № 20/02/08-Склв у сумі

248 805,63 грн, з яких: 147 200,86 грн - поточна заборгованість за кредитом,

61 519,63 грн - прострочена заборгованість за кредитом та 19 877,39 грн - прострочена заборгованість за відсоткам станом на 01 березня 2014 року;

а також 20 207,75 грн - пеня за несвоєчасну оплату кредиту та відсотків за період з 27 вересня 2010 року по 27 вересня 2011 року (а.с. 9-11).

Згідно з постановою про закінчення виконавчого провадження

від 22 січня 2018 року ВП № 45372686, виданою Шевченківським відділом державної виконавчої служби м. Полтави Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, виконавче провадження

з примусового виконання виконавчого листа № 2-714/11, що виданий

24 червня 2014 року Апеляційним судом Полтавської області, про стягнення з боржника ОСОБА_1 боргу у розмірі 248 805,63 грн закінчено, оскількиборг у сумі 248 805,63 грн на користь ПАТ «Дельта Банк» повністю сплачений, арешт з нерухомого майна, накладений органом ДВС, знято

(а.с. 12, т. 1).

У постанові Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18 квітня 2018 року в справі № 753/11000/14-ц (провадження № 61-11сво17) вказано, що преюдиціальність - обов`язковість фактів, установлених судовим рішенням, що набрало законної сили в одній справі для суду при розгляді інших справ. Преюдиціально встановлені факти не підлягають доказуванню, оскільки їх

з істинністю вже встановлено у рішенні і немає необхідності встановлювати їх знову, тобто піддавати сумніву істинність і стабільність судового акта, який набрав законної сили. Суть преюдиції полягає в неприпустимості повторного розгляду судом одного й того ж питання між тими ж сторонами. У випадку преюдиціального установлення певних обставин особам, які беруть участь у справі (за умови, що вони брали участь у справі при винесенні преюдиціального рішення), не доводиться витрачати час на збирання, витребування і подання доказів, а суду - на їх дослідження

і оцінку.

З огляду на зазначене, доводи касаційної скарги про те, що підстави, з яких позивач вважає іпотеку припиненою, не узгоджуються з положеннями статті 17 Закону України «Про іпотеку», є безпідставним.

Апеляційний суд, встановивши, що позивач сплатив кошти, які були стягнуті судовим рішенням Апеляційного суду Полтавської області від 03 червня 2014 року в рахунок погашення заборгованості перед ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором, а отже, виконав зобов`язання у повному обсязі, дійшов правильного висновку про наявність підстав для припинення договору іпотеки від 23 січня 2008 року № 20/02/І01/08-Склв та припинення заборони на нерухоме майно.

Доводи касаційної скарги про те, що суд апеляційної інстанції

не застосував до спірних правовідносин висновки, викладені у постанові Великої Палати Верховного Суду від 08 листопада 2019 року у справі

№ 127/15672/16-ц (провадження № 14-254цс19), необґрунтовані, оскільки

у справі, яка переглядається та у справі № 127/15672/16-ц встановлено різні фактичні обставини.

Посилання у касаційні скарзі на те, що позивач вже звертався до суду

з позовом до ПАТ «Дельта Банк» про скасування запису про іпотеку та скасування заборони про відчуження майна (справа № 545/3364/18),

у задоволенні якого ОСОБА_1 було відмолено, не заслуговують на увагу, оскільки апеляційний суд, перевіряючи законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції, зазначеним обставинам надавав оцінку, та дійшов правильного висновку про те, що вказаний спір не є тотожним,

з різними учасниками і предметом позовних вимог.

Доводи касаційної скарги про те, що зобов`язання позивачем виконано неналежним чином і несвоєчасно не свідчить про незаконність судового рішення, та на час його ухвалення позовних вимог до ОСОБА_1 , у тому числі з підстав передбачених статтею 625 ЦК України, не заявлено.

Інші доводи касаційної скарги не спростовують висновків суду апеляційної інстанції та не дають підстав вважати, що судом апеляційної інстанції порушено норми матеріального та процесуального права, про що зазначає

у касаційній скарзі заявник.

Згідно зі статтею 410 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а судові рішення - без змін, якщо визнає, що рішення ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права. Не може бути скасоване правильне по суті і законне рішення з одних лише формальних міркувань.

Керуючись статтями 400, 409, 410, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» залишити без задоволення.

Постанову Полтавського апеляційного суду від 15 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Г. В. Коломієць

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк