Справа № 346/5734/19
Провадження № 2/346/524/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 р.м. Коломия Коломийський міськрайонний суд Івано - Франківської області

вв складі головуючого судді Калинюка О.П.

з участю: секретаря Лазановського В.В.

позивача ОСОБА_1

відповідача ОСОБА_2

законного представника

неповнолітніх відповідачів ОСОБА_3

представника третьої особи Харука Б.Б.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , неповнолітніх ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , законним представником яких є ОСОБА_3 , третя особа: служба у справах дітей Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району Івано-Франківської області, про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування,-

в с т а н о в и в:

свої вимоги позивач обгрунтовує тим, що житловий будинок з господарськими будівлями і спорудами в АДРЕСА_1 , належали на праві власності колгоспному двору, головою якого була ОСОБА_7 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . На час ліквідації колгоспних дворів у спірному будинку проживали: ОСОБА_8 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ; ОСОБА_10 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ; ОСОБА_2 (відповідач). Тому кожен з них має (мав) право на 1/4 частину вказаного нерухомого майна.

Спадщину після смерті ОСОБА_7 прийняла її дочка ОСОБА_8 , що підтверджується відповідною довідкою сільської ради, яка склала заповіт на користь своєї племінниці (матері позивача) ОСОБА_10 . Остання прийняла спадщину, проживаючи разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини. ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_10 померла.

З метою оформлення спадщини після смерті матері позивач звернувся до приватного нотаріуса. Однак, останній відмовив позивачу у видачі свідоцтва про право на спадщину у зв`язку з тим, що право власності на спірне нерухоме майно зареєстровано за ОСОБА_7 як головою колгоспного двору, а частки померлої та інших членів колгоспного двору у спільній власності двору не виділено. Тому позивач просить визнати за ним в порядку спадкування право власності на вказаний житловий будинок, господарські будівлі і споруди.

Позивач в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав, вказаних в позовній заяві, просить ці вимоги задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судовому засіданні позовні вимоги визнав.

Законний представник неповнолітніх відповідачів ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги визнав частково та зазначив, що вказані діти, матір`ю яких є ОСОБА_9 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , мають право на обов`язкову частку у спірному майні.

Представник третьої особи в судовому засіданні вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з підстав, вказаних позивачем.

Суд, заслухавши осіб, які беруть участь в справі, перевіривши матеріали справи, і, оцінивши досліджені докази в сукупності, приходить до наступних висновків.

ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_8 , її батьками вказані ОСОБА_12 та ОСОБА_7 , що стверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданим повторно 14.07.1981 року (а. с. 7).

ІНФОРМАЦІЯ_6 народився позивач ОСОБА_1 , його батьками вказані ОСОБА_2 та ОСОБА_10 , що стверджується даними повного витягу з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 0 від 20.11.2019 року (а. с. 11-13).

Даними свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого повторно 25.06.2012 року, стверджується, що 24.07.2002 року зареєстрували шлюб ОСОБА_3 та ОСОБА_9 , у зв`язку з чим остання змінила прізвище на « ОСОБА_9 » (а.с. 57).

Судом встановлено, що відповідно до виписки з інвентаризаційних матеріалів ОКП "Коломийське МБТІ", виданої 17.10.2019 року за № 65174, згідно з архівними даними станом на 31.12.2012 року право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності, виданого 27.10.1987 року згідно з рішенням виконкому Коломийської районної ради № 220 від 14.10.1987 року, зареєстровано за ОСОБА_7 як головою колгоспного двору (а.с. 17,18).

Згідно із заповітом, посвідченим 01.04.2003 року секретарем виконкому Ліснохлібичинської сільської ради Коломийського району та зареєстрованим в реєстрі за № 30, ОСОБА_8 заповіла все своє майно ОСОБА_10 , тобто матері позивача (а.с. 9).

Відповідно до даних свідоцтв про смерть серій НОМЕР_3 , НОМЕР_4 , НОМЕР_5 та НОМЕР_6 , ОСОБА_7 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_8 - ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_10 - ІНФОРМАЦІЯ_4 в с. Лісний Хлібичин Коломийського району Івано-Франківської області, а ОСОБА_9 - ІНФОРМАЦІЯ_3 в м. Івано-Франківськ (а.с. 6, 8, 10, 56).

Відповідно до довідок № 1458, 1459, 1462, виданих 25.11.2019 року Ліснохлібичинською сільською радою Коломийського району, на час смерті ОСОБА_7 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) в спірному будинку проживали: ОСОБА_8 - дочка (померла ІНФОРМАЦІЯ_2 ); ОСОБА_2 - чоловік онуки (відповідач); ОСОБА_10 - онука (померла ІНФОРМАЦІЯ_4 ); ОСОБА_9 - правнука (померла ІНФОРМАЦІЯ_3 ). Станом на 01.07.1990 року в спірному будинку проживали ОСОБА_8 , ОСОБА_2 , ОСОБА_10 та ОСОБА_9 . На час смерті ОСОБА_8 в будинку проживали: ОСОБА_10 - племінниця; ОСОБА_2 - чоловік племінниці; ОСОБА_9 ; ОСОБА_14 (помер ІНФОРМАЦІЯ_7 ); ОСОБА_1 (позивач); ОСОБА_4 та ОСОБА_5 (відповідачі). На час смерті ОСОБА_10 в будинку проживали ОСОБА_2 - чоловік; ОСОБА_1 - син; ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , та ОСОБА_6 - онуки (відповідачі). Заповіти від імені ОСОБА_7 та ОСОБА_10 у виконкомі вказаної сільської ради не посвідчувалися. Заповіт від імені ОСОБА_8 , посвідчений у виконкомі цієї сільської ради 01.04.2003 року за № 30, не змінювався і не скасовувався (а. с. 53-55).

Згідно з даними технічного паспорту на будинок садибного типу, виготовленого ОКП «Коломийське МБТІ» 25.10.2019 року, спірне нерухоме майно складається з житлового будинку загальною площею 85,4 кв. м., житловою площею 49,3 кв. м., та господарських будівель і споруд: гаражу - літера «Б»; літньої кухні - літера «В»; сараю - літера «Г»; вбиральні - літера «Д»; стайні - літера «Ж»; стодоли - літера «Е»; навісу - літера «Є»; погребу - літера «К»; криниці - «№1», рік побудови будинку - 1970 ( а.с. 19-22).

Згідно з п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22.12.1995 року №20 "Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності" право власності на майно, яке належало колгоспному двору і збереглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні. Розмір частки члена двору визначається виходячи з рівності часток усіх його членів, включаючи неповнолітніх та непрацездатних.

Постановою про відмову у вчиненні нотаріальної дії, винесеною приватним нотаріусом Коломийського районного нотаріального округу Галайчук О.Л. 26.11.2019 року, позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину в зв`язку з тим, що право власності на спірний будинок зареєстровано за ОСОБА_7 як головою колгоспного двору, а частки померлої та інших членів колгоспного двору у спільній власності двору не виділено (а.с.58).

Згідно з положеннями п.11 ч.1 ст.346 ЦК України право власності припиняється у разі смерті власника.

Згідно з ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Тому суд приходить до висновку про наявність передбаченої законом підстави для визнання за позивачем права власності на 9/16 часток спірного майна, що належали спадкодавцю ОСОБА_10 (1/4 частка в майні колгоспного двору, 1/4 - частка після смерті ОСОБА_8 та 1/16 - після смерті її дочки ОСОБА_9 ). Відповідачі ОСОБА_4 , ОСОБА_5 та ОСОБА_6 можуть претендувати на 1/16 частку спірного майна як обов`язкову частку кожен після смерті їхньої матері ОСОБА_9 .

Отже, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

На підставі наведеного, ст. 392 ЦК України, та, керуючись ч.4 ст. 206, ч.2 ст. 247, 263-265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

позов задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , жителем АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_7 , право власності на 9/16 (дев`ять шістнадцятих) часток житлового будинку, загальною площею 85,4 кв.м. житловою площею 49,3 кв. м. та господарських будівель і споруд: гаражу - літера «Б»; літньої кухні - літера «В»; сараю - літера «Г»; вбиральні - літера «Д»; стайні - літера «Ж»; стодоли - літера «Е»; навісу - літера «Є»; погребу - літера «К»; криниці - «№1», що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 .

В решті позовних вимог відмовити в зв`язку з їх безпідставністю.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 20 березня 2020 року.

Суддя Калинюк О. П.