Справа №672/1337/19
Провадження №2/672/30/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року м.Городок

Городоцький районний суд

Хмельницької області в складі:

головуючої судді Федорук І.М.,

з участю секретаря судового засідання Стебло Л.В.,

представників сторін,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Городку в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

«І. Стислий виклад позиції позивача та заперечень відповідача».

Представник АТ КБ «ПРИВАТБАНК» у позові зазначив, що ОСОБА_1 звернувся до акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав кредитний договір № HMGWGA від 30.09.2008 р., згідно якого отримав кредит у розмірі 75539,67 доларів США Відповідач зобов`язався повернути кредит та сплатити відсотки за користування кредитними коштами в строки та в порядку, встановлених кредитним договором. Проте, ОСОБА_1 умов договору не виконав, у зв`язку з чим утворилась заборгованість в сумі 647643,41 долар США, яка складається з : 68581,60 долар США заборгованість за кредитом, 64186,90 доларів США заборгованість по відсоткам за користування кредитом, 24096,26 грн. заборгованість по комісії, 490778,65 доларів США пеня за несвоєчасність виконання зобов`язань. Користуючись принципом диспозитивності, просив стягнути з відповідача на користь АТ КБ «Приватбанк» 16238,75 доларів США заборгованості за відсотками за користування кредитом за період з 08.09.2014 року по 04.10.2019 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала.

Представник відповідача в судовому засіданні позов не визнав, вказуючи, що згідно рішення суду за позовом ПАТ КБ «Приватбанк» в рахунок погашення заборгованості відповідача перед банком звернуто стягнення на предмет іпотеки, а тому нарахування відсотків є безпідставним. Крім того, заявила клопотання про застосування строків позовної давності до вимог АТ КБ «Приватбанк».

Заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши надані у справі докази в їх сукупності, суд дійшов наступних висновків.

Згідно із частиною першою статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Виконання зобов`язання може забезпечуватися заставою (частина перша статті 546 ЦК України).

Іпотекою є застава нерухомого майна, що залишається у володінні заставодавця або третьої особи (стаття 575 ЦК України).

Відповідно до абз.3 ч.1 ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека це вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Згідно із ч.1 ст. 7 цього Закону за рахунок предмета іпотеки іпотекодержатель має право задовольнити свою вимогу за основним зобов`язанням у повному обсязі або в частині, встановленій іпотечним договором, що визначена на час виконання цієї вимоги, включаючи сплату процентів, неустойки, основної суми боргу та будь-якого збільшення цієї суми, яке було прямо передбачене умовами договору, що обумовлює основне зобов`язання.

Відповідно до ч.1 ст. 33 Закону України «Про іпотеку» в разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Належним виконанням зобов`язання є виконання, прийняте кредитором, у результаті якого припиняються права та обов`язки сторін зобов`язання.

Як видно з копії заочного рішення Городоцького районного суду Хмельницької області від 02.02.2011 року, в рахунок стягнення заборгованості по кредиту станом на 16.03.2010 року в сумі 680306,81 грн. на користь ПАТ КБ «Приватбанк» звернуто стягнення на предмет іпотеки житловий будинок, розташований по АДРЕСА_1 на земельній ділянці загальною площею 0,38 га, що належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом продажу вказаного житлового будинку ПАТ КБ «Приватбанк» з укладенням від імені ОСОБА_1 договору купівлі-продажу з іншою особою-покупцем з отриманням витягу з Державного реєстру прав власності.

Звернення з позовом про дострокове стягнення кредиту незалежно від способу такого стягнення змінює порядок, умови і строк дії кредитного договору. На час звернення з таким позовом вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі. Рішення суду про стягнення заборгованості чи звернення стягнення на заставлене майно засвідчує такі зміни.

Право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється у разі пред`явлення до позичальника вимог згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України.

Якщо за рішенням про стягнення кредитної заборгованості чи звернення стягнення на предмет застави заборгованість за кредитним договором указана в такому рішенні у повному обсязі, кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, а не у вигляді стягнення процентів.

Наявність судового рішення про дострокове задоволення вимог кредитора щодо всієї суми заборгованості, яке боржник виконав не в повному обсязі, не є підставою для нарахування процентів та пені за кредитним договором, який у цій частині змінений кредитором.

Такий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 310/11534/13-ц (провадження № 14-154цс18).

У постанові Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року у справі № 444/9519/12 (провадження № 14-10цс18) також зазначено, що після спливу визначеного договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється. Права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Кредитодавець має право нараховувати передбачені договором проценти лише впродовж строку дії кредитного договору або до звернення кредитора до суду з вимогою про дострокове стягнення заборгованості, після спливу такого строку нарахування відсотків є безпідставним.

Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного суду від 19 вересня 2018 року справа № 643/16336/16-ц, провадження № 61-12848св18 (ЄДРСРУ № 76596781), від 12 вересня 2018 року справа № 473/825/16-ц, провадження № 61-3240св18 (ЄДРСРУ № 76502922), 12 вересня 2018 року справа № 186/1974/14-ц, провадження № 61-24172св18 (ЄДРСРУ № 76502947) та ін.

Таким чином, АТ КБ «ПриватБанк» використав право вимоги дострокового повернення усієї суми кредиту (враховуючи відсотки за користування кредитом), що залишилася несплаченою, звернувшись до суду із позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Такими діями кредитор АТ КБ «Приватбанк» на власний розсуд змінив умови основного зобов`язання щодо строку дії договору, періодичності платежів, порядку сплати процентів за користування кредитом.

При вирішенні спору суд також враховує правову позицію, викладену у постанові Верховного Суду у справі № 917/1739/17, згідно якої Велика Палата Верховного Суду зазначила, що саме на суд покладено обов`язок надати правову кваліфікацію відносинам сторін, виходячи із фактів, установлених під час розгляду справи, та визначити, яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. Самостійне застосування судом для прийняття рішення саме тих норм матеріального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини, не призводить до зміни предмета позову та/або обраного позивачем способу захисту.

Отже, права та інтереси АТ КБ «Приватбанк» у спірних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

В силу ч. 1 ст. 256, ч. 1 ст. 257 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу; загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Враховуючи, що на час звернення АТ КБ «Приватбанк» з позовом про звернення стягнення на предмет іпотеки вважається, що настав строк виконання договору в повному обсязі, після спливу такого строку права та інтереси кредитодавця в охоронних правовідносинах забезпечуються частиною другою статті 625 ЦК України, на думку суду, початок перебігу строку для застосування наслідків прострочення виконання грошового зобов`язання є набрання законної сили рішенням Городоцького районного суду Хмельницької області від 02.02.2011 року. В судовому засіданні не встановлено обставин, які б свідчили, що перебіг позовної давності зупинявся або переривався. Поважних причин пропуску строку позовної давності представник позивача не зазначила.

Таким чином, суд вважає, що строк позовної давності до вимог, забезпечених ч.2 ст. 625 ЦК України, слив 30.01.2015 року.

На підставі наведеного, вимог ч.4 ст. 267 ЦК України, враховуючи наявність заяви відповідача про застосування наслідків спливу позовної давності, суд дійшов висновку про відмову в позові.

Керуючись ст. ст..263-265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ухвалив:

В позові акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення до Хмельницького апеляційного суду безпосередньо або через Городоцький районний суд Хмельницької області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Позивач: акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк», місце знаходження: вул.Грушевського 1Д, м.Київ, .

Відповідач: ОСОБА_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 .

Повне судове рішення складане 19.03.2020 року.

Суддя І.М.Федорук