Головуючий в 1 інстанції Владимирська І.М.
Доповідач Пономарьова О.М.
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

17 березня 2020 року місто Маріуполь

Донецький апеляційний суд у складі судді Пономарьової О.М., розглянувши апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області у складі судді Владимирськой І.М. від 21 листопада 2019 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Заочним рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 21 листопада 2019 року частково задоволено позов Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, позивач у справі Акціонерне товариство Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» подало апеляційну скаргу, яка разом з матеріалами справи надійшла до Донецького апеляційного суду.

Ухвалою Донецького апеляційного суду від 28 січня 2020 року апеляційну скаргу залишено без руху та надано строк протягом десяти днів з дня вручення ухвали для оплати судового збору у розмірі 2 881 грн 50 коп., а також роз`яснено наслідки невиконання вимог вказаної ухвали суду.

Згідно з повідомленням про вручення поштового відправлення копія ухвали Донецького апеляційного суду отримана заявником 30 січня 2020 року.

Станом на 17 березня 2020 року недоліки апеляційної скарги не усунуто.

Частиною 2 ст. 43 ЦПК України передбачено, що учасники справ зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки та виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Європейський суд з прав людини у своєму рішенні від 04 жовтня 2001 року у справі «Тойшлер проти Германії» (Тeuschler v. Germany) наголосив на тому, що обов`язком заінтересованої сторони є прояв особливої старанності при захисті своїх інтересів.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини щодо застосування статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визнає, що доступ до суду не є абсолютним і національним законодавством може обмежуватись, зокрема для дотримання правил судової процедури і це не є порушенням права на справедливий суд (рішення у справі «Станков проти Болгарії» від 12 липня 2007 року).

Зважаючи на те, що у строк, визначений в ухвалі Донецького апеляційного суду від 28 січня 2020 року, недоліки апеляційної скарги не усунуто, апеляційну скаргу слід визнати неподаною та повернути заявнику.

Відповідно до ч. 7 ст. 185 ЦПК України повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для повернення скарги.

Таким чином, повернення апеляційної скарги не є перешкодою в реалізації права апеляційного перегляду рішення суду, передбаченого ст. 17 ЦПК України та п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України.

Керуючись ст. ст. 185, 357 ЦПК України,

у х в а л и в :

Апеляційну скаргу позивача Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» на заочне рішення Селидівського міського суду Донецької області від 21 листопада 2019 року у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційного банку «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, визнати неподаною та повернути заявнику.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання суддею та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з моменту її підписання.

Суддя О.М. Пономарьова