Справа № 739/921/20
Провадження № 2/739/485/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 вересня 2020 року м. Новгород-Сіверський

Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого судді Чепурка В.В.,

за участі:

секретаря судового засідання Лукаш Н.Я.,

представника позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів,

В С Т А Н О В И В:

1. Описова частина

Стислий виклад позицій учасників справи

ОСОБА_2 (далі позивачка) звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 (далі відповідач) про стягнення на її користь пені за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 64 700 грн..

Свої позовні вимоги мотивує тим, що відповідач є її батьком і з нього на її користь з 14 серпня 2018 року стягуються аліменти у розмірі 3 000 грн. на місяць. При цьому відповідач аліменти не сплачує, у зв`язку з чим станом на 14 липня 2020 року виникла заборгованість у розмірі 64 700 грн. Тому відповідно до положень статті 196 Сімейного кодексу України (далі СК України) вона має право на стягнення з відповідача неустойки (пені) за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 64 700 грн., оскільки хоча розмір пені за період прострочення загалом становить 221 943 грн., однак законодавством він обмежений 100 відсотками заборгованості.

У судовому засіданні представник позивачки позов підтримав та просив задовольнити його повністю, при цьому пояснив, що аліменти на утримання позивачки, яка є повнолітньою, були стягнуті з відповідача у зв`язку з наявністю у позивачки тяжкого захворювання, яке потребує постійного лікування для запобігання прогресуванню хвороби, однак відповідач, який є батьком позивачки, лише один раз сплати аліменти, після чого від виконання свого обов`язку постійно ухиляється. Також представник позивачки заяви, що не заперечує проти розгляду справи без участі відповідача з постановленням заочного рішення.

Відповідач неодноразово викликався у судове засідання для участі у розгляді справи, при цьому один раз подав заяву про відкладення судового розгляду у зв`язку з його перебування за межами району, а у подальшому поштові відправлення з повісткою про виклик поверталися до суду з відміткою про відсутність відповідача за місцем його проживання. У зв`язку з цим виклик відповідача також було здійснено шляхом опублікування оголошення про виклик на офіційному веб-сайті судової влади України. Незважаючи на виклики відповідач до суду не з`явився, заяви про розгляд справи без його участі та заяв по суті справи не подав, причини своєї неявки не повідомив.

Заяви та клопотання учасників справи

Представник позивача та відповідач інших заяв та клопотань до суду не подали.

Процесуальні дії у справі

У зв`язку з розглядом справи у порядку спрощеного позовного провадження, беручи до уваги, те, що відповідач був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи, відзиву на позов ним не подано, враховуючи позицію представника позивачки, суд ухвалив здійснити розгляд справи за наявними у матеріалах справи доказами з постановленням заочного рішення.

2. Мотивувальна частина

Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин та оцінка аргументів і доказів учасників справи

Заслухавши пояснення представника позивачки та дослідивши матеріали справи і наявні в них докази, суд приходить до наступних висновків.

Як встановлено, позивачка є особою з інвалідністю другої групи загального захворювання (а.с. 10).

Рішенням Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області від 16 січня 2019 року, яке набрало законної сили 26 лютого 2019 року, з відповідача на користь його повнолітньої непрацездатної доньки, тобто позивачки, стягнуто аліменти у розмірі 3 000 грн. щомісячно, з наступною індексацією, починаючи з 14 серпня 2018 року і на весь час її непрацездатності (а.с. 11-14).

За виконавчим листом, виданим на підставі вказаного судового рішення, у рамках виконавчого провадження №58524063 здійснюється стягнення аліментів з відповідача на користь позивачки. При цьому, відповідно до складених державним виконавцем розрахунків за період з вересня 2018 року по липень 2020 року у відповідача виникла заборгованість зі сплати аліментів на користь позивачки у розмірі 64 700 грн. (а.с. 3-6).

Частиною першою статті 196 Сімейного кодексу України (далі СК України) передбачено, що у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Згідно з роз`ясненнями, що містяться у пункті 22 постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15 травня 2006 року «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» передбачена статтею 196 СК України відповідальність платника аліментів за прострочення їх сплати у виді неустойки (пені) настає лише за наявності вини цієї особи. На платника аліментів не можна покладати таку відповідальність, якщо заборгованість утворилася з незалежних від нього причин, зокрема: у зв`язку з несвоєчасною виплатою заробітної плати, затримкою або неправильним перерахуванням аліментів банками. В інших випадках стягується неустойка за весь час прострочення сплати аліментів.

Аналіз зазначеної норми закону свідчить, що в цьому разі слід виходити з презумпції вини особи, яка прострочила виконання зобов`язання, а тому саме на неї покладено тягар доказування протилежного. Відповідно, суд повинен встановити факт заборгованості по аліментам й наявність чи відсутність вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду у її виникненні, та залежно від цього вирішити питання про наявність чи відсутність у одержувача аліментів права на стягнення неустойки (пені).

Як вбачається відповідачем не подано до суду жодного доказу, яким би підтверджувала поважність несплати ним аліментів на утримання позивачки, що у свою чергу свідчить про наявність підстав для стягнення з нього за несвоєчасну сплату аліментів неустойки (пені) на користь позивачки у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення, але не більше 100 відсотків заборгованості.

З розрахунку, що міститься у позовній заяві, вбачається, що розмір розрахованої неустойки (пені) за період з вересня 2018 року по червень 2020 року включно становить 221943 грн. (а.с. 2). З даним розрахунком суд погоджується та вважає його обґрунтованим, оскільки він складений відповідно до вимог частини першої статті 196 СК України.

При цьому, беручи до уваги положення частини першої статті 196 СК України, відповідно до якого розмір розрахованої пені, що підлягає стягненню з платника аліментів, не повинен перевищувати 100 відсотків розміру заборгованості зі сплати аліментів, суд вважає за необхідне стягнути з відповідача на користь позивачки пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 64 700 грн. Відповідно позов відлягає задоволенню повністю.

Судові витрати

Оскільки позов підлягає задоволенню повністю, при цьому позивачку було звільнено від сплати судового збору за подання позову, відповідно до частин першої та шостої статті 141 ЦПК України з відповідача на користь держави необхідно стягнути судовий у розмірі 840 грн. 80 коп.

На підставі викладеного, керуючись статтями 83, 141, 247, 258-259, 263-268, 273, 352, 354, 430 Цивільного процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення пені за несвоєчасну сплату аліментів задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 пеню за несвоєчасну сплату аліментів у розмірі 64 700 (шістдесят чотири тисячі сімсот) гривень 00 копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 в дохід держави судовий збір у розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте Новгород-Сіверським районним судом Чернігівської області за письмовою заявою відповідача, який має право подати її до Новгород-Сіверського районного суду Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У випадку залишення ухвалою суду заяви про перегляд заочного рішення без задоволення, воно може бути оскаржене відповідачем шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду у загальному порядку в тридцятиденний строк з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржене позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Новгород-Сіверський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Позивачка: ОСОБА_2 , РОНКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_3 , місце проживання: АДРЕСА_2 .

Суддя В.В. Чепурко