Справа № 331/462/20
Провадження № 2 /331/745/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Жовтневий районний суд м. Запоріжжя у складі:

головуючого - судді Жукової О.Є.

за участю секретаря -Качан К.К.

представника позивачів - ОСОБА_1

представника відповідача - Ященко О.В.

розглянув в порядку загального позовного провадження справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_2 звернулася до Жовтневого районного суду м. Запоріжжя з позовом до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, в якому просила визнати за нею право на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрівському району провести приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 за відсутності ордеру.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ОСОБА_2 звернулася до відповідача з заявою про приватизацію квартири, однак їм було роз`яснено що для здійснення приватизації необхідно надати ордер на спірне житлове приміщення. З огляду на те, що вона позбавлена можливості надати ордер про надання житлової площі, звернулася до суду.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду м. Запоріжжя від 17 лютого 2020 року провадження по справі відкрито.

11.03.2020 року відповідач надав відзив на позов , в якому зазначив, що дана ситуація виникла не з вини органу приватизації, а у зв`язку із неможливістю надати громадянином необхідних документів для здійснення приватизації житлового приміщення. Крім того, заначили, що позивачка просить визнати право на приватизацію, лише у відношенні себе, а ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 не враховує.

16.03.2020 року від ОСОБА_3 надійшла заява, у якій остання повідомила суд, що відмовляється від права на приватизацію на спірну квартиру на користь своєї матері- ОСОБА_2 позивачки по справі.

31.03.2020 року до суду надійшов уточнений позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району, якому позивачі просили визнати за ними право на приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрівському району провести приватизацію квартири за адресою: АДРЕСА_1 за відсутності ордеру.

Ухвалою суду від 24 квітня 2020 року прийнято уточнену позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в особі представника ОСОБА_1 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання вчинити певні дії до розгляду у даній справі, визначивши процесуальний статус ОСОБА_3 , як позивача у справі.

Ухвалою судді Жовтневого районного суду Жукової О.Є. від 17 червня 2020 року справу прийнято до провадження.

У вступному слові представник позивачів позовні вимоги підтримав в повному обсязі, наполягав на задоволенні позову .

Представник відповідача просила ухвалити рішення на розсуд суду , не навівши будь-яких заперечень на доводи позивачів.

Суд, вислухавши вступне слово учасників справи , дослідивши письмові докази , приходить до наступних висновків.

Так судом встановлені наступні обставини та відповідні ним правовідносини.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду", згідно якої до об`єктів приватизації належать квартири багатоквартирних будинків, які використовуються громадянами на умовах найму.

З матеріалів справи вбачається , що у 2019 році, позивач ОСОБА_2 звернулась до районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району з питання приватизації квартири АДРЕСА_2 .

Матеріалами справи підтверджено , що в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані ОСОБА_2 з 18.06.1982 року, та дочка ОСОБА_3 з 25.05.2000 року .

Крім того, судом встановлено , що відповідно до свідоцтва про шлюб НОМЕР_1 виданий 24 квітня 1982 року ОСОБА_2 24.04.1982 року уклала шлюб з ОСОБА_5 .

Згідно даних свідоцтво про смерть ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_5 .

Так, згідно пояснень наданих ОСОБА_2 , вона та ОСОБА_5 проживали разом за адресою: АДРЕСА_1 . До квартири вселилися згідно відповідного ордеру разом з чоловіком.

Також, встановлено, що згідно довідки ЗОУ ПАТ «Державний ощадній банк України», позивачі ОСОБА_2 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 приватизаційний житловий чек не використовували.

Частина 2 статті 9 Житлового кодексу України закріплює за громадянином право на приватизацію квартир (будинків) державного житлового фонду.

В 2019 року позивачка ОСОБА_2 звернулася до Департаменту з управління житлово- комунальним господарством Запорізької міської ради з заявою про надання їй копії ордеру на квартиру АДРЕСА_2 , виданого в 1956 році , однак їй повідомили, що надати запитувану інформацію неможливо, оскільки у в відділі обліку та розподілу житлової площі Департаменту корінці ордерів зберігаються лише з 1984 року.

Пунктом 5 ст. 16 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" встановлено, що від імені та в інтересах територіальних громад права суб`єкту комунальної власності здійснюють відповідні ради.

Відповідно до ч. 3 ст. 8 вищевказаного Закону передача квартир ( будинків) у власність громадян здійснюється на підставі рішень відповідних органів приватизації, що приймаються не пізніше місяця з дня одержання заяви громадянина.

В липні 2019 року відповідачем було надано роз`яснення позивачу ОСОБА_2 щодо приватизації квартири , зокрема зазначено про необхідність надання ордеру про надання житлової площі.

Згідно ч. 10 ст. 8 Закону України "Про приватизацію державного житлового фонду" органи приватизації не мають права відмовити мешканцям квартир (будинків) у приватизації займаного ними житла, за винятком випадків, передбачених п. 2 ст. 2 цього Закону, а саме не підлягають приватизації: квартири - музеї; квартири (будинки), розташовані на території закритих військових поселень, підприємств, установ і організацій, природних та біосферних заповідників, національних парків, ботанічних садів, дендрологічних, зоологічних, регіональних ландшафтних парків, парків-пам`ятників садово-паркового мистецтва, історико-культурних заповідників, музеїв-заповідників; кімнати в гуртожитках; квартири (будинки), які перебувають у аварійному стані; квартири, віднесені у встановленому порядку до числа службових, а також квартири, розташовані в зоні безумовне (обов`язкового) відселення, забрудненій внаслідок аварії на ЧАЕС.

Даний перелік підстав для відмови в приватизації квартири є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає, і вбачається, що на спірне житлове приміщення не розповсюджується.

В ході судового розгляду справи встановлено , що позивачі тривалий час зареєстровані та проживають в спірній квартирі, крім того згідно довідки від 29 січня 2020 року виданою ЗОУ ПАТ «Державний ощадній банк України» за адресою : АДРЕСА_1 приватизаційний житловий чек не використовували.

З огляду на вказані обставини відповідно до приписів Законів №500-VI та №2842-12 позивачі мають право на приватизацію жилого приміщення.

Відповідно до ч.1 ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів.

Згідно ч.1 ст.345 ЦК України фізична особа або юридична особа може набути право власності у разі приватизації державного майна, що є в комунальній власності.

Враховуючи те, що, відповідно до ст. 59 ЖК України, ордер на квартиру недійсним в судовому порядку визнаним не був, відповідач не спростував факту, що ордер дійсно видавався, відповідач не має права відмовляти позивачам у приватизації займаного ними житла саме з підстав відсутності ордеру.

Обов`язок органів державної влади, їх посадових осіб діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та Законами України проголошений ч. 2 ст. 19 Конституції України.

Таким чином, враховуючи, що позивачі вселені до квартири на законних підставах, незаконність проживання ніхто не оспорює, неможливо отримання ордеру, відсутність його копії позбавляє позивачів реалізувати своє право на приватизацію квартири , суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Керуючись 3,4,11-13, 19, 259, 263, 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до Районної адміністрації Запорізької міської ради по Олександрівському району про визнання права на приватизацію житлового приміщення та зобов`язання вчинити певні дії задовольнити.

Визнати за ОСОБА_2 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) , ОСОБА_3 (місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) , право на приватизацію квартири , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та зобов`язати районну адміністрацію Запорізької міської ради по Олександрівському району провести приватизацію квартири , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 за відсутності ордеру про надання житлової площі на підставі Закону України «Про приватизацію державного житлового фонду» .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Повний текст судового рішення складений 28 вересня 2020 року.

Суддя: О.Є. Жукова

24.09.2020