Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"28" вересня 2020 р. м.Житомир справа № 296/7054/20

провадження № 2/296/2345/20

Корольовський районний суд у складі головуючої судді Петровської М.В., за участю секретаря судового засідання Лужко Г.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом, в якому просить винести рішення про розірвання шлюбу, зареєстрованого 15 липня 2000 року Житомирським міським відділом реєстрації актів громадянського стану, укладеного між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про одруження, актовий запис №656.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що подружнє життя із відповідачем не склалося. Посилається на втрату почуття любові один до одного, поваги та довіри, наявні розбіжності в інтересах, в поглядах на життя. Враховуючи вищевикладене, наголошує, що збереження шлюбу є неможливим.

Ухвалою судді Корольовського районного суду м. Житомира від 03.09.2020 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження із повідомленням сторін.

Позивачем подано до суду заяву, відповідно до змісту якої позовні вимоги підтримує у повному обсязі, щодо надання строку для примирення сторін заперечує та просить провести судовий розгляд справи, призначений на 24.09.2020, за його відсутності.

Відповідачем подано до суду заяву, в якій щодо розірвання шлюбу не заперечує, просить суд не надавати строк для примирення сторін та провести судовий розгляд справи за відсутності відповідача.

У відповідності до положень ч.3 ст.211, ч.1 ст.223, ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України), суд вважає за можливе провести судовий розгляд справи без фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу та на основі наявних у суду матеріалів.

Згідно з ч.5 ст.268 ЦПК України, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі факти, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для вирішення спору по суті, суд дійшов наступних висновків.

У відповідності до оригіналу свідоцтва про одруження серії НОМЕР_1 від 15.07.2000, виданого Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадського стану, між ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 було зареєстровано шлюб, про що в Книзі реєстрації реєстрації актів про одруження 15.07.2000 зроблено відповідний актовий запис за №656.

Під час подружнього життя у подружжя народилося двоє дітей: ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 та ОСОБА_5 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд зазначає наступне.

Статтею 51 Конституції України проголошено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Засади шлюбу, особисті немайнові та майнові права і обов`язки подружжя, підстави виникнення, зміст особистих немайнових і майнових прав та обов`язків батьків і дітей, усиновлювачів та усиновлених, інших членів сім`ї та родичів визначено Сімейним кодексом України від 10.01.2002 №2947-III (в редакції, чинній на момент звернення із позовом до суду, далі - СК України).

Частинами третьою та четвертою статті 56 СК України передбачено, що кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ч.3 ст.105 СК України, шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду.

Відповідно до ч.2 ст.112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З матеріалів справи встановлено, що позивач ОСОБА_1 бажає розірвати шлюб, укладений з відповідачем ОСОБА_2 , проти чого останній не заперечує.

Враховуючи, що збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, які бажають його припинити, суд дійшов висновку про наявність підстав для розірвання шлюбу.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.

Згідно з ч.1 ст.133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку із задоволенням позовних вимог, понесені позивачем судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн підлягають відшкодуванню за рахунок відповідача.

Керуючись статтями 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 352 ЦПК України, суддя, -

вирішив:

Цивільний позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_2 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 . РНОКПП/ЄДРПОУ: НОМЕР_3 ) про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб, укладений між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , що зареєстрований 15 липня 2000 року Житомирським міськвідділом реєстрації актів громадського стану, актовий запис за №656.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 840,40 грн (вісімсот сорок гривень сорок копійок) судових витрат по сплаті судового збору.

Копію рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили направити до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому статтею 273 Цивільного процесуального кодексу України та може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення суду складено: 28 вересня 2020 року.

Головуючий суддя М. В. Петровська