ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

про повернення апеляційної скарги

30 вересня 2020 року м. Херсон

номер справи: 653/2360/20

номер провадження: 22-ц/819/1461/20

Херсонський апеляційний суд в складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Пузанової Л.В., розглянувши матеріали цивільної справи за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «Приватбанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє від свого імені та в інтересах неповнолітньої ОСОБА_5 , третя особа: Служба у справах дітей Генічеської районної державної адміністрації про звернення стягнення, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 25 серпня 2020 року,

встановив:

До Херсонського апеляційного суду надійшли матеріали зазначеної справи за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 25 серпня 2020 року про відкриття провадження у справі.

В апеляційній скарзі заявник просить ухвалу скасувати та закрити провадження у справі, посилаючись на постанову суду касаційної інстанції, постановлену за результатами перегляду рішення судів першої та другої інстанції у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

У частині першій статті 353 ЦПК України наведено перелік ухвал суду першої інстанції, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду, а зі змісту частини другої цієї ж статті вбачається, що заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Ухвала суду про відкриття провадження у справі не входить до переліку ухвал суду першої інстанції, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду.

29 травня 2019 року Великою Палатою Верховного Суду в постанові по справі № 219/10010/17 (номер провадження: 14-190цс19) зроблено висновок про те, що право на апеляційне оскарження ухвал суду учасники справи можуть реалізувати у порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи їхніми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення щодо суті спору й окремо від такого рішення. Аргументи учасників процесу стосовно наявності підстав для закриття провадження у справі мають розглядатися судом, якому такі аргументи заявлені, зокрема і на стадії апеляційного оскарження рішення, ухваленого щодо суті спору.

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22).

Згідно з пунктом «d» статті 5 Рекомендацій (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних і торговельних справах від 7 лютого 1995 року для забезпечення того, щоби суд апеляційної інстанції розглядав лише вагомі питання, державам слід відтермінувати реалізацію права на оскарження з низки проміжних питань до подання основної скарги у справі.

Встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі (зокрема права на апеляційне оскарження ухвал про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі), до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною.

У разі, якщо суд самостійно не виправив допущене ним порушення, відповідне порушення має виправити суд апеляційної або касаційної інстанції під час розгляду відповідних скарг на судові рішення щодо суті спору. Таке виправлення виключає відповідальність держави за пунктом 1 статті 6 Конвенції щодо гарантування розгляду справи судом, встановленим законом.

З огляду на те, що учасник справи не позбавляється права доступу до суду з апеляційною скаргою на ухвалу, яку не можна оскаржити в апеляційному порядку окремо від рішення щодо суті спору, оскільки має можливість її оскаржити разом з таким рішенням, передбачені процесуальним законом обмеження права на апеляційне оскарження ухвали про відкриття провадження у справі не нівелюють для учасника справи можливість доступу до суду та не ускладнюють йому цей доступ настільки, щоби завдати шкоди самій суті цього права.

Отже, враховуючи те, що ухвала про відкриття провадження у справі не підлягає оскарженню окремо від рішення суду по суті, яке судом по справі прийнято не було, а відповідач не позбавляється права доступу до суду з апеляційною скаргою, оскільки має можливість оскаржити ухвалу разом з таким рішенням, наведена обставина на даний час виключає можливість перегляду в апеляційному порядку наведеної ухвали суду та є підставою для повернення апеляційної скарги.

На підставі викладеного, керуючись пунктом 4 частини 5 статті 357 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 25 серпня 2020 року повернути скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з дня її підписання і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Суддя Херсонського

апеляційного суду Л.В.Пузанова