Набрала чинності "___"_________20____р.
Справа № 665/2036/19
УХВАЛА

"16" березня 2020 р. Суддя Чаплинського районного суду Херсонської області Березніков О.В. розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову,

встановив:

В провадженні Чаплинського районного суду Херсонської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ спільного майна між подружжям та стягнення компенсації за перебільшення вартості частки у майні.

13.03.2020 року на розгляд судді передано заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на автомобіль марки «Honda» моделі «CR-V», 2008 року випуску, об`єм двигуна 2354 л., державний номер НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Вивчивши заяву про забезпечення позову та додані до неї матеріали, суд вважає необхідним задовольнити заяву з наступних підстав.

Предметом позову є поділ спільного майна між подружжям, зокрема яким є вказаний транспортний засіб.

ОСОБА_1 в заяві про забезпечення позову, в його обґрунтування, посилається на те, що відповідачка ОСОБА_2 відчужує автомобіль марки «Honda», модель «CR-V», 2008 року випуску без його згоди, про що свідчить подане нею оголошення на сайті ОСОБА_3 про продаж автомобіля, який є спільною сумісною власністю подружжя.

Ч. 1 ст. 149 ЦПК України передбачено, що суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені цим Кодексом, заходи забезпечення позову.

У відповідності до ч.1 ст.150 ЦПК України, позов забезпечується, окрім іншого, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачем і знаходяться у нього чи в інших осіб та забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову - це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у разі задоволення позовних вимог.

Інститут забезпечення позову спрямований проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати або знецінити і, що такі дії відповідача можуть призвести у майбутньому до того, що виконання рішення суду про присудження може бути утрудненим або взагалі неможливим.

Відповідно до вимог п. 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи після відкриття провадження у ній, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Пунктом четвертим постанови передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог.

Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Враховуючи все вищевикладене суд приходить до висновку, що між сторонами дійсно виник спір з приводу поділу спільного майна між подружжям та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, що полягає у намірі ОСОБА_2 відчужити спірний автомобіль марки «Honda» моделі «CR-V», 2008 року випуску, а також беручи до уваги зміст заходів забезпечення та мету їх застосування, суд дійшов до висновку щодо необхідності вжиття заходів забезпечення позову задовольнивши заяву.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.149 -153 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову задовольнити.

Накласти арешт на автомобіль марки «Honda» моделі «CR-V», 2008 року випуску, об`єм двигуна 2354 л., державний номер НОМЕР_1 , що зареєстрований за ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , яка зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Ухвалу направити ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та до Чаплинського ДВС Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) для вжиття відповідних заходів.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Відповідно до вимог ст.153 ЦПК України, подання апеляційної скарги не зупиняє виконання ухвали про забезпечення позову.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга, яка подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. У відповідності до п.п. 15.5 Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Чаплинський районний суд.

Суддя О.В. Березніков