Справа № 559/2118/19
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року

Дубенський міськрайонний суд Рівненської області,

в складі головуючого судді Ралець Р.В.,

секретаря судового засідання Остапчук О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дубно цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,-

ВСТАНОВИВ:

В обґрунтування своїх вимог позивачка посилається на те, що з відповідачем по справі перебуває у шлюбі, зареєстрованому 22 квітня 1999 року Дублянською міською радою Жовківського району Львівської області, актовий запис № 12. Від спільного подружнього життя в них є малолітній син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та повнолітній син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Причиною звернення до суду стало те, що з самого початку сімейне життя позивачки та відповідача складалося добре, проте згодом відносини між ними суттєво погіршилися, що в кінцевому результаті призвело до фактичного їх припинення. На даний час у їхніх відносинах взагалі відсутнє порозуміння та будь яке спілкування. Позивачка повністю втратила почуття довіри та любові до відповідача. Кожен з них має діаметрально протилежні погляди на шлюб та сім`ю, що унеможливлює подальше їхнє перебування у шлюбі. Протягом декількох років сторони не є однією сім`єю та не підтримують подружніх відносин. Шлюб між ними є лише формальним. Продовжувати такі шлюбні відносини позивачка не бажає. Вважає, що надання строку на примирення не виправить стан їхніх шлюбних відносин. Просить шлюб розірвати. Малолітнього сина, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 залишити проживати з нею. Після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_5 ». Стягнути з відповідача на її користь судові витрати.

Позивачка у судове засідання не з`явилась, згідно попередньо поданої заяви просить розгляд справи поводити без її участі.

Відповідач в судове засідання також не з`явився, згідно поданої заяви позовні вимоги визнає, просить розгляд справи провести без його участі.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Відповідно до ч. 4 ст. 268 ЦПК України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Дослідивши матеріали справи, докази по справі, суд дійшов до наступних висновків.

Судом встановлено, що подружжя перебуває у шлюбі зареєстрованому 22 квітня 1999 року Дублянською міською радою Жовківського району Львівської області, актовий запис № 12, про що свідчить свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_3 , народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , їхніми батьками зазначені сторони по справі (а.с. 5,7).

Згідно талону реєстрації за місцем проживання, ОСОБА_3 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 6).

Згідно з ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Сторони припинили сімейні і подружні стосунки, не бажають їх поновлення.

Суд вважає, що подальше збереження шлюбу порушує, передбачене ст.56 Сімейного кодексу України, право дружини та чоловіка на особисту свободу.

Згідно ч.3, ч.4 ст.56 Сімейного кодексу України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини.

Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного Кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, беручи до уваги вимоги ст. 110 Сімейного Кодексу.

Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст. 110 СК України).

Оскільки позивачка наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечує, відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушенням до шлюбу та шлюбних відносин, що є не припустимим.

Відповідно до ст. 112 ч. 2 СК України суд ухвалює рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Згідно ч. 2 ст. 114 СК України у разі розірвання шлюбу судом, шлюб припиняється у день набрання чинності рішенням суду про розірвання шлюбу.

Згідно з ч. 3 ст. 115 Сімейного кодексу України - документом, що засвідчує факт розірвання шлюбу судом, є рішення суду про розірвання шлюбу, яке набрало законної сили.

Згідно ст. 113 СК України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацію шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Після розірвання шлюбу позивачка просить залишити прізвище « ОСОБА_5 ».

Враховуючи, що спору щодо місця проживання дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , немає, відповідно до ст. 160 СК України, суд вважає за необхідне після розірвання шлюбу залишити проживати його з позивачкою.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.141 ЦПУ України судові витрати пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Згідно ч.1 ст.133 ЦПК України передбачає, що судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Позивачкою було сплачено судовий збір у розмірі 768,40грн.

Приймаючи до уваги, що причини, які спонукають позивачку наполягати на розірванні шлюбу є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б інтересам сторін, що має істотне значення, позов підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 104, 105, 110, 113, 114, 115, 160 СК України, ст. 12, 13, 81, 141, 259, 263-265 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задоволити

Шлюб між ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , ІПН НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_2 ) та ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_6 , ІПН НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_3 ) зареєстрований 22 квітня 1999 року Дублянською міською радою Жовківського району Львівської області, актовий запис № 12 розірвати.

Дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати з матір`ю,

ОСОБА_1 позивачці після розірвання шлюбу залишити « ОСОБА_5 ».

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп. на повернення сплаченого судового збору.

Апеляційна скарга подається до Рівненського апеляційного суду через Дубенський міськрайонний суд протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: Р.В. Ралець