Провадження № 2-о/161/209/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2020 року м. Луцьк

Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Пушкарчук В.П.,

за участю секретаря судового засідання Загоровської І.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку в порядку окремого провадження цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа Центр надання адміністративних послуг Луцької районної державної адміністрації Волинської області, про встановлення факту належності правовстановлюючих документів,

В С Т А Н О В И В:

20 серпня 2020 року заявник звернулася до суду із вказаною заявою.

Заява обґрунтована тим, що у липні 2020 року заявнику звернувся до заінтересованої особи з метою поновлення свого свідоцтва про право власності на житлові, однак отримав відмову у цьому, оскільки у свідоцтві в графі по-батькові його помилково зазначено як « ОСОБА_1 » замість належного « ОСОБА_1 ».

У зв`язку з цим, просить суд встановити факт належності йому правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло № НОМЕР_1 від 16 лютого 1997 року, видане згідно з розпорядженням Ковельської дистанції цивільних споруд Рівненського відділу Львівської залізниці №13 від 20 січня 1997 року.

Заявник подала на адресу суду письмову заяву, в якій просить слухати справу за її відсутності, вимоги заяви підтримує.

Представник заінтересованої особи у судове засідання не прибув.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Судом встановлено, що 16 лютого 1997 року Ковельською дистанцією цивільних споруд Рівненського відділу Львівської залізниці видане свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 , яким посвідчено, що квартира площею 73,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , дійсно належить на праві спільної сумісної власності, в тому числі, ОСОБА_1 (а.с.4-5).

Також, з копії будинкової книги слідує, що заявник з вересня 2002 року зареєстрований саме у квартири АДРЕСА_1 (а.с.15-16).

Частинами першою та другою статті 315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту:

1) родинних відносин між фізичними особами;

2) перебування фізичної особи на утриманні;

3) каліцтва, якщо це потрібно для призначення пенсії або одержання допомоги по загальнообов`язковому державному соціальному страхуванню;

4) реєстрації шлюбу, розірвання шлюбу, усиновлення;

5) проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без шлюбу;

6) належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті;

7) народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження;

8) смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті;

9) смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

У судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Оскільки встановлення факту належності правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності, необхідно заявнику для можливості оформлення своїй майнових прав, враховуючи, що дані обставини іншим чином встановити неможливо, окрім як в судовому порядку, суд дійшов висновку, що заява може бути вирішена судом.

На думку суду, заявник належними та допустимими доказами, зокрема фактом постійного проживання на території с. Лаврів Луцького району, а також реєстрації у квартирі, що свідоцтво про право власності на житло № НОМЕР_1 від 16 лютого 1997 року, видане згідно з розпорядженням Ковельської дистанції цивільних споруд Рівненського відділу Львівської залізниці №13 від 20 січня 1997 року, належить саме йому, а зазначення у ньому помилкового по-батькові заявника, є очевидною опискою, яку іншим чином, ніж шляхом звернення до суду, виправити не можливо.

Тому суд дійшов висновку, що з метою захисту майнових прав заявника та відсутності будь-якого спору стосовно вищенаведеної квартири, його заяву слід задовольнити.

Керуючись ст.ст.265, 315, 319 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити повністю.

Встановити факт належності ОСОБА_1 правовстановлюючого документу - свідоцтва про право власності на житло від 16 лютого 1997 року №1281, яке видано Ковельською дистанцією цивільних споруд Рівненського відділу Львівської залізниці на квартиру площею 73,1 кв.м. за адресою АДРЕСА_1 , згідно розпорядження №13 від 20 січня 1997 року.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Луцький міськрайонний суд Волинської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, набирає законної сили за наслідками апеляційного перегляду.

Заявником у справі є ОСОБА_1 , який проживає за адресою АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Заінтересованою особою у справі є Центр надання адміністративних послуг Луцької районної державної адміністрації Волинської області, м. Луцьк, вул. Ковельська, 53.

Повний текст рішення складений та підписаний 01 жовтня 2020 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду

Волинської області В.П. Пушкарчук