ФАСТІВСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
________________________________________________________________________________

РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 березня 2020 року Фастівський міськрайонний суд Київської області в складі: головуючого судді Ковалевської Л.М.,

за участі секретаря Омельчук С.А.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, -

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням посилаючись на те, що позивачеві на праві власності належить Ѕ частина житлового будинку АДРЕСА_1 . Крім позивача в даному будинку, також, зареєстрована з 2011 року і відповідач ОСОБА_2 , яка доводилась позивачу невісткою. Та в 2018 році шлюб між ОСОБА_3 , що є сином позивачу та ОСОБА_2 було розірвано. З липня 2018 року відповідач в даному будинку не проживає, та її особистих речей там немає. Реєстрація відповідача у будинку позивача ставить її в тяжке матеріальне становище, так як вона сплачує комунальні послуги та не може оформити субсидію.

Ухвалою судді від 11 грудня 2019 року відкрито провадження по справі в порядку загального позовного провадження та призначено до підготовчого судового засідання.

Ухвалою суду від 23 січня 2020 року підготовче провадження закрито та призначено справу до судового розгляду.

В судове засідання призначене на 16.03.2020 представник позивача адвокат Середенко В.А. не з`явилась, про день слухання справи повідомлена належним чином, до суду надала письмову заяву з проханням розглянути справу в її відсутності, підтримала вимоги позовної заяви з мотивів викладених в ній, просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 , яка належним чином повідомлена про відкриття провадження по справі в порядку загального позовного провадження, та про день слухання справи через оголошення на офіційному веб-сайті Судової влади України, не скористалась своїм правом подати відзив на позовну заяву, тому в силу ч. 8 ст. 178 ЦПК України, суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача адвоката Середенко В.А., покази свідків, вивчивши письмові матеріали справи, дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно Свідоцтва про право на спадщину за законом від 27 серпня 2019 року ОСОБА_1 на праві власності за законом належить Ѕ частина житлового будинку в АДРЕСА_1 . Що підтверджується Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №178714937 (а.с.5-7).

Рішенням Фастівського міськрайонного суду Київської області від 15 серпня 2018 року шлюб укладений 17 січня 2004 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було розірвано (а.с.12).

Відповідно до копії будинкової книги на домоволодіння АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрована за даною адресою з 05.07.2011 року (а.с.8-9).

Згідно Актів від 15 вересня 2019 року та від 01 листопада 2019 року встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 має реєстрацію з 05.07.2011 року в будинку АДРЕСА_1 , але не проживає з липня 2018 року. В будинку відсутні її речі (а.с.10-11).

Даний факт підтвердили в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , які проживають по сусідству з позивачем та які пояснили, що відповідачка ОСОБА_2 це бувша невістка позивача, і після розлучення з її сином у 2018 році, вона в будинку позивача не проживає та її особистих речей там немає.

Частиною 1 ст. 71 Житлового кодексу України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 Житлового кодексу України визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки провадиться у судовому порядку.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 України, член сім`ї власника житла втрачає право користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

Пленум Верховного Суду України в частині 2 пункту 15 постанови від 1 листопада 1996 року № 9 «Про застосування Конституції України при здійсненні правосуддя» роз`яснив, що при розгляді спорів про право користування жилим приміщенням необхідно брати до уваги, що стаття 33 Конституції гарантує кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, свободу пересування та вільний вибір місця проживання. Це означає, що наявність чи відсутність прописки самі по собі не можуть бути підставою для визнання права користування жилим приміщенням за особою, яка там проживала чи вселилась туди як член сім`ї наймача (власника) приміщення, або ж для відмови їй у цьому.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що відповідач ОСОБА_2 не проживає за адресою: АДРЕСА_1 понад 1 рік без поважних причин, особистих речей в будинку немає, перешкод в користуванні житловим приміщенням їй ніхто не чинить, та остання має вільний доступ до житлового приміщення.

За таких обставин суд вважає, що відповідач втратив право користування вказаним жилим приміщенням, оскільки не проживає у ньому без поважних причин понад 1 рік.

Рішення суду про визнання особи такою, що втратила право користування житлом, є прямим доказом для зняття особи з реєстрації місця проживання і не потребує інших додаткових рішень суду для зняття даної особи з реєстрації.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 4, 12, 81, 89, 141, 265, 268, 280-284 ЦПК, ст. 71, 72, 405 ЖК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 , такою, що втратила право користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржено до Київського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Фастівський міськрайонний суд Київської області за правилами, встановленими в ст.ст. 354-356 ЦПК України відповідно, з урахуванням положень п. 15.5 ч. 1 розд. ХIIІ «Перехідні положення» цього Кодексу.

Суддя Л.М.Ковалевська