Справа № 295/9123/16-ц Головуючий у 1-й інст. Кузнєцов Д. В.
Категорія 60 Доповідач Коломієць О. С.
У Х В А Л А

28 вересня 2020 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний суд в складі судді Коломієць О.С., вирішуючи відповідно до вимог ст.359 ЦПК України питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 травня 2017 року

у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи - Виконавчого комітету Житомирської міської ради про усунення від права на спадкування

в с т а н о в и в:

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 18 травня 2017 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, позивач22.09.2020 р. звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким задовольнити її позовні вимоги.

Перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, суд вважає, що необхідно відмовити у прийнятті апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.ст 17, 352 ЦПК України, учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до ч.2 ст. 358 ЦПК України незалежно від поважності причин пропуску строку на апеляційне оскарження суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, крім випадків: 1) подання апеляційної скарги особою, не повідомленою про розгляд справи або не залученою до участі в ній, якщо суд ухвалив рішення про її права, свободи, інтереси та (або) обов`язки; 2) пропуску строку на апеляційне оскарження внаслідок виникнення обставин непереборної сили.

З матеріалів справи не убачається передбачених ч.2 ст. 358 ЦПК України обставин, відповідно до яких у разі подання апеляційної скарги після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення суд мав би вирішити питання про відкриття апеляційного провадження. Так, 15 липня 2016 року суд відкрив провадження та призначив справу до розгляду на 14.09.2016 р., про що учасники справи повідомлені, позивач в тому числі (а.с. 20). 14 вересня 2016 року в судовому засіданні за участю сторін було оголошено перерву до 03.11.2016р. (а.с.24-27). 03.11.2016 р. знову ж таки за участю сторін оголошено перерву до 25.11.2016 р. для витребування документів (а.с.29-30, 31). 25.11.2016 р. оголошено перерву за клопотанням позивача до 24.01.2017р.(а.с. 68-69, 70). За заявою позивача 24.01.2017 р. розгляд справи відкладено до 21.03.2017 р., про що позивач повідомлена (а.с.77). У вказану дату судового засідання відмовлено позивачу у задоволенні її заяви про відвід судді та оголошено перерву до 18.05.2017р., про що позивач також була повідомлена (а.с.79-81, 82-83, 84)

Таким чином позивач, будучи обізнаною та повідомленою про дати розгляду справи, не дотрималася строків оскарження судового рішення.

Частина 2 ст. 358 ЦПК України містить імперативну вказівку для суду, як він має діяти у разі, якщо апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення.

У статті 129 Конституції України однією із засад судочинства визначено рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Процесуальні кодекси, як і інші закони, розраховані на добросовісне їх використання, випадки недобросовісної поведінки сторін ними не передбачені. Разом з тим згідно із ч.1 ст.44 ЦПК учасники судового процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися правами, зловживання процесуальними правами не допускається.

У рішенні ЄСПЛ від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» Європейський суд з прав людини зробив висновок про те, що у разі якщо строк на ординарне апеляційне оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Суд визнає, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими, тому від судів вимагається вказувати підстави для поновлення строку. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata (принцип юридичної визначеності).

Звернувшись з апеляційною скаргою 22 вересня 2020 року, позивач до апеляційної скарги не долучила доказів на підтвердження обставин визначених п.1,2 ч. 2 ст. 358 ЦПК України, що виключають можливість відмови у відкритті апеляційного провадження за цією апеляційною скаргою на підставі ч. 2 ст. 358 ЦПК України.

З урахуванням встановлених вище обставин, зважаючи на те, що апеляційна скарга подана після спливу одного року з дня складення повного тексту судового рішення, а особа, яка подала апеляційну скаргу, була повідомлена про розгляд справи, суд дійшов висновку про відмову у відкритті апеляційного провадження.

Керуючись ст.ст. 3, 358 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 18 травня 2017 року у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , за участю третьої особи - Виконавчого комітету Житомирської міської ради про усунення від права на спадкування.

Ухвала може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом 30 днів з дня її постановлення.

Суддя : О.С. Коломієць