Справа №461/2184/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2020 року

Галицький районний суд м. Львова

у складі головуючого судді Фролової Л.Д.,

за участі:

секретаря судового засідання Рудницької А.О.,

заявника ОСОБА_1 ,

представника заявника ОСОБА_2 ,

розглянувши в судовому засіданні матеріали справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_3 , про винесення обмежувального припису,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з відповідною заявою. Свої вимоги мотивувала тим, що у 2017 року вона познайомилась з ОСОБА_3 , з яким спільно нетривалий час проживала у належній їй квартирі АДРЕСА_1 . З часом ОСОБА_3 почав застосовувати до неї насильство: наносив тілесні ушкодження, погрожував, висловлювався нецензурною лайкою. Після розриву відносин останній переслідує заявника, ходить за нею на роботу, спортивні секції, постійно пише погрози у смс-повідомленнях. Неодноразові звернення до поліції результату не принесли. Органами поліції були складені декілька протоколів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_3 . Просить суд видати обмежувальний припис та заборонити ОСОБА_3 підходити, наближатись до неї, наближатись та перебувати за місцем проживання ОСОБА_1 , вести листування, телефонні розмови, контактувати з нею іншими засобами зв`язку, або через третіх осіб; усунути перешкоду у користуванні майном квартирою.

В судовому засіданні ОСОБА_1 та її представник заяву підтримали та просили задовольнити. Заявник пояснила, що ОСОБА_3 завдавав їх фізичного та психологічного насильства під час їх спільного проживання у належній їй квартирі, а після розриву відносин переслідує та погрожує. За 2019-2020 роки вона шістнадцять разів зверталася до поліції.

Заінтересована особа ОСОБА_3 до суду не прибув, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи в порядку, передбаченому ч. 9 ст. 128 ЦПК України, шляхом направлення смс-повідомлення, яке зафіксоване в автоматичній системі документообігу суду.

Основним нормативно-правовим актом, яким регулюються спірні правовідносини є Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», який визначає організаційно-правові засади запобігання та протидії домашньому насильству, основні напрями реалізації державної політики у сфері запобігання та протидії домашньому насильству, спрямовані на захист прав та інтересів осіб, які постраждали від такого насильства.

Закон України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», положеннями якого заявник обґрунтовує свої вимоги, та норми статей 350-1 - 350-8 Цивільного процесуального кодексу України, які визначають підстави для видачі обмежувального припису, набрали чинність 07 січня 2018 року.

Розділ IV глави 13Цивільного процесуального кодексу України визначає порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Згідно із ч. ч. 2, 3 ст. 26 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству" обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про запобігання та протидію домашньому насильству").

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства, або її представником - у випадках, визначених Законом України "Про запобігання та протидію домашньому насильству".

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 .

Постановою Галицького районного суду м. Львова від 05 лютого 2020 року ОСОБА_3 притягнуто до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, тобто за вчинення домашнього насильства. З тексту постанови вбачається, що 28 грудня 2019 року ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 виражався нецензурною лайкою та застосував фізичну силу відносно ОСОБА_1 .

Крім того, як встановлено з автоматичної системи документообігу суду, відносно ОСОБА_3 в Галицькому районному суді м. Львова перебуває на розгляді справа № 461/460/20 щодо притягнення його до адміністративної відповідальності, передбаченої ч. 2 ст. 173-2 КУпАП.

Відповідно до виписки-епікризу № 187 від 04 січня 2020 року у ОСОБА_1 виявлені тілесні ушкодження внаслідок нападу ОСОБА_3 01 січня 2020 року.

Таким чином, суд вважає доведеним факт, що ОСОБА_3 вчиняє домашнє насильство відносно ОСОБА_1 , існує загроза продовження чи повторного вчинення насильства, настання тяжких наслідків його вчинення щодо постраждалої особи. Такі ризики є реальними та підтверджуються матеріалами справи, тому для забезпечення дієвого та ефективного захисту до кривдника необхідно застосувати обмежувальний припис.

Враховуючи наведе вище, суд погоджується із доводами адвоката заявника та її представника, який діє в інтересах ОСОБА_1 , та вважає, що саме наведені ними заходи обмежувальних приписів будуть забезпечувати дієвий та ефективний захист постраждалої особи від кривдника. Відтак, заява підлягає до задоволення у повному обсязі.

Керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», ст. ст. 350-1 - 350-6, 350-8 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Заяву задовольнити.

Видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у вигляді тимчасового обмеження його прав на строк 06 (шість) місяців, з покладанням на нього наступних обов`язків:

- заборонити ОСОБА_3 , наближатись до ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та до місця проживання останньої ближче ніж на 500 метрів (також перебувати у житлі) за адресою: АДРЕСА_2 ;

- заборонити ОСОБА_3 вести листування (поштові листи, електронні листи, надсилання СМС та інших повідомлень), телефонні переговори з ОСОБА_1 або контактувати через інші засоби зв`язку, особисто і через інших осіб, розшукувати її;

- усунути перешкоди ОСОБА_1 у користуванні квартирою за адресою: АДРЕСА_2 , зобов`язавши ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , покинути приміщення вказаної квартири.

Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання (ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України). Судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, віднести на рахунок держави.

Копії рішення суду вручаються учасникам справи, які були присутні у судовому засіданні, негайно після проголошення такого рішення. Учасникам справи, які не були присутні у судовому засіданні, копія рішення суду надсилається рекомендованим листом з повідомленням про вручення негайно, але не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення.

Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня з дня ухвалення рішення повідомити уповноважені підрозділи органів Національної поліції України за місцем проживання (перебування) заявника для взяття особи, стосовно якої видано обмежувальний припис, на профілактичний облік, а також районні державні адміністрації та виконавчі органи сільських, селищних, міських, районних у містах рад за місцем проживання (перебування) заявника.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Головуючий суддя Л.Д. Фролова