Житомирський апеляційний суд
Справа №278/1188/19 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 66 Доповідач Микитюк О. Ю.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого Микитюк О.Ю.

суддів Борисюка Р.М. Григорусь Н.Й.

при секретарі Гайдамащук Т.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Житомирі справу №278/1188/19

за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 04 листопада 2019 року, ухвалене під головуванням судді Грубіяна Є.О. в м.Житомирі,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову зазначив, що є власником квартири, відповідачі - його дружиною та двоє дітей тривалий час не проживають у квартирі, але зареєстровані, чим перешкоджають йому у реалізації прав власника.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 04 листопада 2019 року позов задоволено. Визнано відповідачок такими, що втратили право користування квартирою АДРЕСА_1 . Вирішено питання судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення і ухвалити нове рішення про відмову в позові. Апелянт посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права. Зазначає, що про розгляд справи не була належним чином повідомлена, на підставі свідоцтва про право власності від 01.04.2008, виданого КП «Агроводсервіс» Житомирської районної ради квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 .

У відзиві ОСОБА_1 просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, посилаючись на його законність і обґрунтованість.

Апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Позивач на підставі свідоцтва про право власності від 04.12.2018 року є власником квартири АДРЕСА_1 (а.с.9-14,44-47,57-59). Свідоцтво про право власності та реєстраційний запис є чинними.

Рішенням суду шлюб між позивачем та відповідачкою ОСОБА_2 розірвано 09 жовтня 2001 року (а.с.15).

Відповідачка ОСОБА_4 має зареєстроване місце проживання в АДРЕСА_2 з 01 листопада 2016 року (а.с.34).

Відповідачки ОСОБА_2 (з 23.03.1998 року) та ОСОБА_6 (з 23.03.2018 року) мають зареєстроване місце проживання у квартирі АДРЕСА_1 (а.с.35,36).

У відповідності до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Згідно ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст.ст.64, 156 ЖК України, члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. До членів сім`ї власника будинку (квартири) належать особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, якими є дружина наймача, їх діти і батьки. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачки не були повідомлені про дату, час і місце засідання суду першої інстанції, усі судові повістки на їх ім`я повернуті Укрпоштою за закінченням терміну зберігання.

Відповідно до п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі, якщо таке повідомлення є обов`язковим), якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу саме такою підставою.

Як передбачено ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Висновок суду першої інстанції про доведеність факту непроживання відповідачів у спірному приміщенні більше року без поважних причин не відповідає обставинам справи. Акти житлово-експлуатаційної організації про непроживання відповідачів 2006-2007 рік не мають правового значення для вирішення справи. Письмові покази свідки є неналежними доказами. Акт від 08.04.2019 року, згідно якого відповідачки не проживають у квартирі з 01.01.2018 року не є достатнім доказом і не містить відомостей про причини відсутності останніх. Позивачем не доведено, що ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 не проживають в квартирі більше року і саме без поважних причин. Відповідачка ОСОБА_4 має інше зареєстроване місце проживання і не перешкоджає позивачу у реалізації прав власника.

Доводи апелянтів про те, що вони є співвласниками квартири АДРЕСА_1 не можуть бути взяті до уваги, оскільки свідоцтво про право власності та реєстраційний запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно на ім`я ОСОБА_1 є чинними.

За таких обставин рішення належить скасувати і ухвалити нове судове рішення про відмову у позові.

Керуючись ст.ст.259, 268, 367, 368, 374, 376, 381 - 384, 389-391 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 задовольнити. Скасувати рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 04 листопада 2019 року і ухвалити нове рішення про відмову у позові.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судовий збір в розмірі 1152грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча: Судді: