Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року м.Василівка

Василівський районний суд Запорізької області у складі: головуючого судді Нікандрової С.О., за участю секретаря судового засідання Дудки Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області, третя особа - Василівська державна нотаріальна контора Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Василівського районного суду з позовом, у якому просять визнати за ними право власності на житловий будинок, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 . Після смерті ОСОБА_3 залишилася спадкове майно, а саме - житловий будинок , що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 . Спадкоємцями після смерті ОСОБА_3 є ОСОБА_1 (донька) та ОСОБА_4 (донька). 26 грудня 1984 року ОСОБА_3 склала заповіт, в якому на випадок своєї смерті зробила наступне заповідальне розпорядження: все її майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті та на що вона по закону буде мати право заповіла ОСОБА_4 , ОСОБА_1 в рівних частках кожній. ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 . Спадкоємцем майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину після ОСОБА_3 , але не оформила свої спадкові права є її донька ОСОБА_2 . Оскільки правовстановлюючі документи, що підтверджували б право власності спадкодавця на будинок відсутні, позивачі звернулися до суду з позовом про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом.

Ухвалою Василівського районного суду від 16 березня 2020 року відкрито провадження у цивільній справі за правилами загального позовного провадження, призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою від 12 серпня 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до судового розгляду по суті.

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явилися, від представника позивачів - адвоката Луценко С.М. надійшла до суду заява про розгляд справи без участі позивачів та представника, позовні вимоги підтримують у повному обсязі та просять задовольнити.

Представник відповідача Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області в особі сільського голови Золотаренко О. в підготовче судове засідання не з`явився, але надав суду заяву про розгляд справи без участі їх представника, з

позовними вимогами згодні, просять задовольнити їх у повному обсязі.

Представник третьої особи - Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) в судове засідання не з`явився, але надали суду заяву про розгляд справи без участі третьої особи, проти позовних вимог не заперечують.

У відповідності до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України, у зв`язку з неявкою сторін фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши письмові матеріали справи та докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом.

Стаття 392 ЦК України визначає, що власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 від 15.02.2001 року виданим Кам`янською сільською радою Василівського району Запорізької області (а.с.10).

Після смерті ОСОБА_3 залишилося спадкове майно, а саме - житловий будинок, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

26 грудня 1984 року ОСОБА_3 склала заповіт, в якому на випадок своєї смерті зробила наступне заповідальне розпорядження: все її майно, де б воно не знаходилося та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що буде їй належати на день смерті та на що вона по закону буде мати право заповіла ОСОБА_4 , ОСОБА_1 в рівних частках кожній.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданий Дніпровським районним у місті Запоріжжя відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Запорізькій області від 13 березня 2017 року (а.с.12).

Спадкоємцем майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 , яка прийняла спадщину після смерті ОСОБА_3 , проте не оформила свої спадкові права, є її донька ОСОБА_2 .

В свідоцтві про народження виданого Ленінським відділом РАЦС 05.10.1984 року, ОСОБА_2 , народилася ІНФОРМАЦІЯ_3 , мати записана як « ОСОБА_4 » (а.с.9).

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст.ст.1269, 1270 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, та на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має протягом шести місяців з дати відкриття спадщини подати до нотаріальної контори заяву про прийняття спадщини.

Згідно ч.1 ст.1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті.

Згідно ч.ч. 1,5 ст.1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до листа РКП «Василівське бюро технічної інвентаризації» Василівської районної ради Запорізької області №901 від 12.12.2019 року, станом на 31.12.2012 року

право власності за адресою: АДРЕСА_1 , не зареєстроване (а.с.18).

Згідно довідки виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області №1640 від 15.10.2019 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 згідно актового запису №08 від 15.02.2001 року, на день смерті та протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця була постійно зареєстрована і проживала за адресою: АДРЕСА_1 . На даний момент за вище вказаною адресою ніхто не зареєстрований (а.с.19).

Відповідно до спадкової справи №245 за 2001 рік, 03 серпня 2001 року ОСОБА_1 , 1956 року народження, і ОСОБА_4 , 1953 року народження, звернулися до Василівської державної нотаріальної контори Запорізької області з заявою про видачу свідоцтва про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно ст.1218 Цивільного кодексу Україна до складу спадщини входять усі права і обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент смерті.

Згідно ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу її відкриття.

За вимогами ст.1297 ЦК України спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутись до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно, тобто зміна власника майна, що підлягає державній реєстрації, неможлива без перереєстрації права власності. Тому свідоцтво про право на спадщину є обов`язковим, коли об`єктом спадкування є нерухоме майно, що підлягає обов`язковій державній реєстрації.

Для підтвердження наявності спадкового майна, яке підлягає державній реєстрації та місця його знаходження, нотаріусу слід подати документ, що підтверджує право власності спадкодавця на майно з відміткою органу, що проводить реєстрацію, або реєстраційного посвідчення, яке є невід`ємною частиною правовстановлюючого документа.

В свою чергу право власності на нерухоме майно виникає у спадкоємця лише з моменту державної реєстрації цього майна (ч.2 ст.1299 ЦК України).

Право власності на нерухоме майно може бути оформлене на ім`я особи, яка померла, у разі наявності документів, які б підтвердили право власності на майно цієї особи. У випадку відсутності таких документів порушене питання вирішується у судовому порядку.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав і обов`язків від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб ( спадкоємців).

Відповідно до ч.3 ст.3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації.

Відповідно до ч.4 ст.3 зазначеного Закону права на нерухоме майно, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав.

При вирішенні спору суд керується законодавством, яке регулювало виникнення права власності у спадкодавців на момент закінчення будівництва будинків, зокрема: ЦК УРСР 1963 року, Законом України від 07 грудня 1990 року №553-ХІІ «Про місцеві Ради народних депутатів та місцеве і регіональне самоврядування», постановою Ради Міністрів Української РСР від 11 березня 1985 року №105 «Про порядок обліку житлового фонду

в Українській РСР», Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 13 квітня 1979 року за №112/5, Вказівками по веденню погосподарського обліку в сільських Радах народних депутатів, затвердженими Центральним статистичним управлінням СРСР 12 травня 1985 року №5-24-26, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР від 31 січня 1966 року.

Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затв. заступником Міністра комунального господарства Української РСР 31 січня 1966 року, яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу України від 13 грудня 1995 року №56, передбачала обов`язкову реєстрацію (інвентаризацію) будинків і домоволодінь у межах міст і селищ (п.4 Інструкції), в тому числі й на підставі записів у погосподарських книгах (п.20 Інструкції). Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Як встановлено судом, згідно архівного витягу з рішення виконавчого комітету Василівської районної ради народних депутаті від 17 жовтня 1990 року №196 та архівного витягу додатку до нього (а.с.23-24), вирішено питання про оформлення права власності за ОСОБА_3 на житловий будинок АДРЕСА_1 з видачею свідоцтва про право власності, обов`язок видачі поклався на Мелітопольське міжміське бюро технічної інвентаризації. Однак це рішення в частині видачі ОСОБА_3 свідоцтва про право власності виконано не було.

Згідно довідки виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області №1624 від 10.10.2019 року, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , а/з №08 від 15.02.2001 року), дійсно зареєстрована і проживала за адресою в АДРЕСА_1 , і є головою домогосподарства згідно запису в по господарській книзі №9 (2001-2005 р.р.), особовий рахунок № НОМЕР_3 Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області (а.с.20).

Згідно довідки виконавчим комітетом Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області №1639 від 15.10.2019 року, в тому, що згідно земельнокадастрової книги Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області №05-01 (№ НОМЕР_4 , стор.62) земельна ділянка розміром 0,196 га для присадибного користування знаходилась в приватній власності у ОСОБА_3 (померла ІНФОРМАЦІЯ_1 ) згідно Державного акту на право приватної власності на землю серія ЗП-К-02-001244, зареєстрований за №1244, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.21).

Зважаючи на реєстрацію вказаного житлового будинку в погосподарській книзі за померлою ОСОБА_3 за її життя у виконкомі Кам`янської сільської ради та визнання права власності на вказаний будинок рішенням виконкому Василівської районної ради народних депутатів, остання мала вищевказаний будинок на праві особистої власності, відповідно до діючої на той час ст.13 Конституції СРСР, ст.101, ст.128, ст.134, ст.ст.224-227 ЦК УРСР (редакції 1963 року). Після смерті ОСОБА_3 спадкоємцями за заповітом, які прийняли спадщину є ОСОБА_1 та ОСОБА_4 . Спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 є її дочка ОСОБА_2 .

Неможливість для позивача оформлення спадщини в нотаріальній конторі підтверджено постановою нотаріуса від 16 квітня 2019 року №272/02-31 (а.с.13), якою позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, а саме у видачі свідоцтва про право на спадщину за заповітом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 громадянки ОСОБА_3 , яка проживала у АДРЕСА_1 , на 1/2 (одну другу) частку.

Таким чином, враховуючи, що житловий будинок АДРЕСА_1 , належав на праві власності померлій ОСОБА_3 , позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_4 є спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_3 , ОСОБА_4 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після її смерті спадкоємцем є її дочка ОСОБА_2 , належним чином прийняли спадщину, інші спадкоємці відсутні, правовстановлюючі документи на будинок відсутні, що унеможливлює отримання позивачами в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину, тому позовні вимоги позивачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про визнання за ними права власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 263-265, 280- 282 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Кам`янської сільської ради Василівського району Запорізької області, третя особа - Василівська державна нотаріальна контора Запорізької області Південно-Східного міжрегіонального управління міністерства юстиції (м.Дніпро) про визнання права власності на житловий будинок в порядку спадкування за заповітом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_7 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_2 , ІПН НОМЕР_5 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Визнати за ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_3 , ІПН НОМЕР_6 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 .

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п.1 Розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Василівського районного суду

Запорізької області С.О.Нікандрова