Справа № 463/5232/16-ц Головуючий у 1 інстанції: Шеремета Г.І.
Провадження № 22-ц/811/2850/19 Доповідач в 2-й інстанції: Савуляк Р. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді: Савуляка Р.В.,

суддів: Мікуш Ю.Р., Приколоти Т.І.

за участі секретаря: Фейір К.О.

з участю: ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Личаківського районного суду м. Львова від 29 травня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Львівської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третіх осіб ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про встановлення часток в будинку,-.

ВСТАНОВИЛА:

У листопаді 2016 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Львівської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третіх осіб ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про встановлення часток в будинку.

Позовні вимоги мотивувала тим, що вона разом з ОСОБА_5 , ОСОБА_6 є співвласниками 3/6 (по 1/6 кожен) часток в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що являє собою приміщення на другому поверсі будинку та частини приміщення підвалу.

На першому поверсі будинку знаходяться квартири АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_4 , та №2, яка не є приватизованою та перебуває у комунальній власності ЛМР.

Їхній будинок потребує капітального ремонту і впорядкування території, перевірки внутрішніх та зовнішніх (прибудинкових) комунікацій (світло, вода, газ, каналізація). У той же час, документально не встановлено, які саме приміщення складають 1/2 (3/6) частки будинку

З метою захисту свого права як співвласника майна у праві спільної часткової власності, звернулася до суду в порядку ст.358 ЦК України і просила встановити, що: Ѕ (3/6) частки будинку (загальною площею 298 кв.м.), за адресою: АДРЕСА_1 і є спільною частковою власністю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (власник 1/6 частки будинку), ОСОБА_5 (власник 1/6 частки будинку) та ОСОБА_6 власник 1/6 частки будинку) складається з наступних приміщень будинку (площею 149 кв.м.), які знаходяться на другому поверсі (123 кв.м.), а саме: приміщень, позначених у технічному паспорті (V- 10,9 кв.м.), 3-1 (4,1 кв.м.), 3-2 (2 кв.м.), 3-3 (2 кв.м.), 3-4 (12,7 кв.м.), 3-5 (5,9 кв.м.), 3-6 (20,8 кв.м.), 3-7 (20 кв.м.), 3-8 (19,9 кв.м.), а також одного приміщення у підвалі будинку площею 26 кв.м., що позначені у технічному паспорті (ІІ (25,7 кв.м.)).

Оскаржуваним рішенням Личаківського районного суду м. Львова від 29 травня 2018 року в позові ОСОБА_1 - відмовлено.

Рішення суду оскаржила ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі посилається на те, що метою її позову є захист права як співвласника майна з метою встановлення (визначення, підтвердження), що Ѕ (3/6) частки будинку які належать її та її дітям знаходяться на другому поверсі будинку за адресою: АДРЕСА_1 , і позначені під відповідними номерами у технічному паспорті (V- 10,9 кв.м.), 3-1 (4,1 кв.м.), 3-2 (2 кв.м.), 3-3 (2 кв.м.), 3-4 (12,7 кв.м.), 3-5 (5,9 кв.м.), 3-6 (20,8 кв.м.), 3-7 (20 кв.м.), 3-8 (19,9 кв.м.), а також одного приміщення у підвалі будинку площею 26 кв.м., що позначені у технічному паспорті (ІІ (25,7 кв.м.).

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 на підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення у межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, а рішення Личаківського районного суду Львівської області від 29 травня 2018 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення по справі.

Відмовляючи у задоволенні позову,суд першої інстанції дійшов висновку про те, що запропонований позивачем розмір поділу законодавчо закріплений принцип пропорційності розподілу майна у відповідності до розміру часток, що порушує права інших співвласників на безперешкодне користування відповідною частиною підвального приміщення.

З таким висновком суду погодитись не можна з таких підстав.

Статтею 15 ЦК України закріплено право особи на захист цивільних прав та інтересів, згідно якої кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (ч.1 ст.16 ЦК України).

Статтею 358 ЦК України закріплено загальні засади здійснення права спільної часткової власності. Так, право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 є співвласниками, по 1/6 частині кожен, в будинку по АДРЕСА_1 , що стверджується долученими до матеріалів справи копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №42094999, №42095226, №42095488 (а.с.6-8).

Згідно відповіді Личаківської районної адміністрації №3303-461 від 27.09.2016 року, вбачається, що будинок АДРЕСА_1 1938 року забудови. Згаданий будинок був затверджений в реєстрі будинків, що перебувають на балансі місцевих рад згідно з рішенням Червоноармійської районної ради народних депутатів м.Львова №176 від 10.03.1987 року, перейшов у комунальну власність на виконання постанов Верховної ради УРСР від 08.12.1990року «Про порядок введення в дію Закону СРСР «Про місцеві ради народних депутатів УРСР та місцеве самоврядування», від 26.03.1991 року «Про введення в дію Закону Української РСР «Про власність» і постанови Кабінету Міністрів України від 05.11.1991 року №311 «Про розмежування державного майна України між загальнодержавною (республіканською) власністю і власністю адміністративно-територіальних одиниць (комунальною власністю)», а також рішення виконавчого комітету Львівської обласної ради народних депутатів №728 від 27.12.1991 року «Про розмежування обласної комунальної власності і власності адміністративно-територіальних одиниць (підприємств та організацій житлово-комунального господарства області)». З часу приватизації двох квартир у вказаному будинку спільне майно належить власникам квартир, в т.ч. і міській раді, як власнику кв. № НОМЕР_1 на праві спільної сумісної власності (а.с.9).

Так як власником частини будинку АДРЕСА_1 у вигляді квартири АДРЕСА_3 є позивач ОСОБА_1 та треті особи ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , квартири АДРЕСА_2 відповідач ОСОБА_4 , а квартира АДРЕСА_4 перебуває у комунальній власності ЛМР, однак як вбачається з правовстановлюючих документів, що посвідчують право власності на майно, в таких не зазначено конкретних приміщень та їх метраж, що створює в тому числі позивачу, як співвласнику, перешкоди у безпосередньому розпорядженні належним їй та третім особам майном.

Як зазначив у своїх письмових поясненнях на апеляційну скаргу представник Львівської міської ради, міська рада визнає позов у частині, що у межах Ѕ (3/6) часток будинку, позивачці та третім особам належать наступні приміщення будинку площею 98,3 кв.м., які знаходяться на другому поверсі будинку, а саме: приміщення, що позначені на технічному паспорті: (V- 10,9 кв.м.), 3-1 (4,1 кв.м.), 3-2 (2 кв.м.), 3-3 (2 кв.м.), 3-4 (12,7 кв.м.), 3-5 (5,9 кв.м.), 3-6 (20,8 кв.м.), 3-7 (20 кв.м.), 3-8 (19,9 кв.м.), а також приміщення у підвалі будинку площею 26 кв.м.

Отже, міська рада підтверджує відсутність претензій на володіння, користування та розпорядження будь яких площ, які знаходяться у спірному будинку поза межами неприватизованої квартири АДРЕСА_4 в тому числі, приміщенням в підвалі площею 26 кв.м.

На приміщення в підвалі площею 26 кв.м. не претендує й ОСОБА_4 , про що вона зазначила у своїх письмових поясненнях від 03 травня 2018 року (а.с.137).

За наведених обставин, є підстави для часткового задоволення позовних вимог ОСОБА_1 в межах, які не заперечуються відповідачами.

З урахуванням вищезазначеного, апеляційна скарга підлягає до задоволення частково, рішення Личаківського районного суду м. Львова від 29 травня 2018 року скасуванню на підставі пп.1-3 ч.1 ст.376 ЦПК України з ухваленням нового рішення про часткове задоволення позову ОСОБА_1 .

Керуючись ст.ст., 367, 368, п.2 ч.1 ст.374, ст.ст.376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Личаківського районного суду м. Львова від 29 травня 2018 року - скасувати та ухвалити нове рішення.

Позов ОСОБА_1 задовольнити частково.

Встановити, що в межах Ѕ (3/6) часток будинку за адресою АДРЕСА_1 а» ОСОБА_1 (власнику 1/6 частки будинку), ОСОБА_5 (власнику 1/6 частки будинку), ОСОБА_6 (власнику 1/6 частки будинку) на праві спільної сумісної власності належать наступні приміщення будинку площею 98,3 кв.м. які знаходяться на другому поверсі, а саме: приміщення, що позначені на технічному паспорті: (V- 10,9 кв.м.), 3-1 (4,1 кв.м.), 3-2 (2 кв.м.), 3-3 (2 кв.м.), 3-4 (12,7 кв.м.), 3-5 (5,9 кв.м.), 3-6 (20,8 кв.м.), 3-7 (20 кв.м.), 3-8 (19,9 кв.м.), а також приміщення у підвалі будинку, площею 26 кв.м, що позначені у технічному паспорті (ІІ (25,7 кв.м.)).

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повний текст постанови складено 18 березня 2020 року.

Головуючий: Савуляк Р.В.

Судді: Мікуш Ю.Р.

Приколота Т.І.