Справа № 166/39/20 Головуючий у 1 інстанції: Лях В. І.
Провадження № 22-ц/802/328/20 Категорія: 1 Доповідач: Шевчук Л. Я.
ВОЛИНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року місто Луцьк

Волинський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Шевчук Л.Я.,

суддів - Данилюк В.А., Киці С.І.,

секретар с/з - Вергун Т.С.,

з участю:

представника заявника - ОСОБА_1 ,

представника особи, яка може отримати статус учасника справи,- ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Луцьку справу за заявою ОСОБА_3 про забезпечення позову, за апеляційною скаргою заявника ОСОБА_3 на ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 16 січня 2020 року,

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020 року ОСОБА_3 звернулася в суд із заявою про забезпечення позову, яку обгрунтувала тим, що за час шлюбу вони з ОСОБА_4 спільно виготовили тимчасову споруду для підприємницької діяльності, в якій вона проводить підприємницьку діяльність. Шлюб з ОСОБА_4 розірвано і на даний час ОСОБА_4 намагається позбавити її права на частину зазначеного спільного майна, а тому вона має намір звернутися в суд із позовом про поділ спільного майна подружжя.

Заявник також зазначала, що ОСОБА_4 неправомірно намагається позбавити її права на частину цієї споруди, його колишня дружина ОСОБА_5 уклала з власником земельної ділянки, на якій розташована тимчасова споруда, договір оренди землі і на її ім`я був виготовлений новий паспорт прив`язки тимчасової споруди для підприємницької діяльності.

Посилаючись на зазначені обставини, заявник просила суд заборонити ОСОБА_4 та ОСОБА_5 вчиняти будь-які дії щодо зазначеної тимчасової споруди.

Ухвалою Ратнівського районного суду Волинської області від 16 січня 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову відмовлено.

Не погоджуючись із постановленою судом ухвалою, заявник ОСОБА_3 подала апеляційну скаргу на цю ухвалу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та постановити ухвалу про забезпечення її позову.

В судовому засіданні представник заявника апеляційну скаргу підтримала і просила скаргу задовольнити, представник особи, яка може отримати статус учасника справи, апеляційну скаргу заперечив і просив скаргу залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу заявника слід залишити без задоволення, а ухвалу суду першої інстанції - без змін з наступних підстав.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що підстав для забезпечення позову немає.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони зроблені з дотриманням вимог закону.

Частина 1 та 2 статті 149 ЦПК України передбачають, що суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених або оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Таким чином, забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача, що гарантує реальне виконання позитивно прийнятого рішення.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити тощо. Підставою забезпечення позову є обгрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

В своїй заяві про забезпечення позову ОСОБА_3 зазначала, що тимчасова споруда, на яку вона просить накласти арешт і щодо якої просить заборонити вчиняти будь-які дії, належить їй і ОСОБА_4 на праві спільної сумісної власності подружжя і вона має намір поділити це майно в судовому порядку, і саме ОСОБА_4 може отримати статус учасника справи.

Із матеріалів справи убачається, що рішенням Ратнівського районного суду Волинської області від 19 лютого 2018 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про розірвання шлюбу постановлено шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_4 розірвати (а.с.16).

До своєї заяви про забезпечення позову ОСОБА_3 додала копію паспорта прив`язки тимчасової споруди для підприємницької діяльності, яка розташована в АДРЕСА_1 , який виготовлений 22 липня 2014 року на замовлення ОСОБА_4 (а.с.7-14).

Разом з тим, до свого заперечення на заяву про забезпечення позову ОСОБА_4 додав копію паспорту прив`язки тимчасової споруди для підприємницької діяльності в АДРЕСА_1 , виготовлений 24 грудня 2019 року на ім`я замовника ОСОБА_5 , та рішення Ратнівської селищної ради Ратнівського району Волинської області від 20 грудня 2019 року № 111, яким погоджено ОСОБА_5 розташувати тимчасову споруду по АДРЕСА_1 за згодою власника земельної ділянки (а.с. 25 зворот).

Крім того, із матеріалів справи убачається, що 19 грудня 2019 року ОСОБА_5 уклала з власником цієї земельної ділянки ОСОБА_6 договір оренди землі до 01 березня 2020 року (а.с.31). Цього ж дня ОСОБА_4 уклав з ОСОБА_5 письмовий договір купівлі - продажу, за умовами якого продавець ОСОБА_4 продає, а покупець ОСОБА_5 приймає у власність тимчасову споруду, яка розташована на земельній ділянці по АДРЕСА_1 (а.с.33).

Разом з тим, у своїй заяві про забезпечення позову ОСОБА_3 зазначала, що особою, яка може отримати статус учасника справи, є ОСОБА_4 і протягом 10-ти днів з дня постановлення ухвали про забезпечення позову вона повинна подати позов про поділ спільного майна подружжя, хоча, як убачається із матеріалів справи, ОСОБА_4 продав тимчасову споруду іншій особі - ОСОБА_5 і саме на ім`я останньої виготовлений паспорт прив`язки спірної тимчасової споруди для підприємницької діяльності.

За положеннями частини 2 статті 149 ЦПК України забезпечення позову допускається, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

ОСОБА_3 у своїй заяві про забезпечення позову зазначала, що вона має намір звернутися в суд із позовом до ОСОБА_4 про поділ спільного майна подружжя, а тому просила накласти арешт на спірне майно і заборонити як ОСОБА_4 так і ОСОБА_5 вчиняти будь-які дії щодо зазначеного майна, хоча заявник у своїй заяві про забезпечення позову не зазначила, що вона має намір звернутися в суд з позовом саме до ОСОБА_5 , яка уклала договір оренди земельної ділянки і на ім`я якої виготовлений паспорт прив`язки тимчасової споруди до підприємницької діяльності.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про відмову в задоволенні заяви ОСОБА_3 про забезпечення позову.

Доводи апеляційної скарги не впливають на правильність ухвали суду першої інстанції, яка постановлена з додержанням норм матеріального і процесуального права, підстав для її скасування колегія суддів не вбачає.

Керуючись ст.ст. 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу заявника ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Ухвалу Ратнівського районного суду Волинської області від 16 січня 2020 року в даній справі залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий

Судді