Справа № 504/2749/20
Номер провадження 2-н/504/277/20
УХВАЛА

28.09.2020смт.Доброслав

суддя Комінтернівського районного суду Одеської області А.Ф. Сафарова , розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію, інфляційних нарахувань, трьох відсотків річних, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» звернулося із заявою про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію у розмірі 4679,04 грн., інфляційних нарахувань 36,41 грн., трьох відсотків річних 43,55 грн.

Заява обґрунтована неналежним виконанням боржником умов договору про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, в частині оплати за спожиту електроенергію.

Дослідивши зміст даної заяви, а також матеріали провадження, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ч. 1 ст. 160 ЦПК України судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу.

Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 161 ЦПК України судовий наказ може бути видано, якщо: заявлено вимогу про стягнення заборгованості за оплату житлово-комунальних послуг, телекомунікаційних послуг, послуг телебачення та радіомовлення з урахуванням індексу інфляції та 3 відсотків річних, нарахованих заявником на суму заборгованості.

Відповідно до ч. 1 ст. 162 ЦПК України заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Відповідно до ч. 5 ст. 165 ЦПК України у разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Відповідно до відповіді Крижанівської сільської ради Лиманського району Одеської області від 22.09.2020 року, що надана суду 23.09.2020 року, інформація, щодо реєстрації місця проживання ОСОБА_1 на території Крижанівської сільської ради відсутня.

Відповідно до ч. 7 ст. 165 ЦПК України у разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

Заявник покликається на те, що відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 28 ЦПК України позови, що виникають із договорів, у яких зазначено місце виконання або виконувати які через їх особливість можна тільки в певному місці, можуть пред`являтися також за місцем виконання цих договорів.

Інших обставин, щодо необхідності розгляду даної заяви Комінтернівським районним судом Одеської області, окрім посилання на п. 8 ч. 1 ст. 28 ЦПК України заявником не вказано.

Як вказано у п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу додаються копія договору, укладеного в письмовій (в тому числі електронній) формі, за яким пред`явлено вимоги про стягнення грошової заборгованості.

До заяви про видачу судового наказу заявником додано ксерокопію документу «29.12.2018 року Одеські вісті» в якому міститься договір про постачання електричної енергії постачальником універсальних послуг, проте даний договір не підписаний споживачем, в ньому відсутні істотні умови передбачені ст. 3 ЗУ «Про житлово-комунальні послуги», а також відсутнє зазначення місце виконання цього договору за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства. Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

За таких обставин, суд вважає, що в порушення вимоги п. 3 ч. 3 ст. 163 ЦПК України до заяви про видачу судового наказу не додано письмового договору на підставі якого здійснюється стягнення грошових коштів, а договір, що міститься у виданні «Одеські вісті» не є письмовим в розумінні ст. 207 ЦК України, такий договір до того ж не підписаний і постачальником.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

Крім того, згідно з ч. 2ст. 161 ЦПК України, особа має право звернутися до суду з вимогами, визначеними у частині першій цієї статті, в наказному або в спрощеному позовному провадженні на свій вибір.

Тобто, в даному випадку законодавцем встановлено, що стягувач (встановивши інформацію про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника) не позбавлений можливості звернутись до суду з повторною заявою про видачу судового наказу або з позовною заявою в порядку спрощеного провадження.

Судом враховується і те, що без встановлення зареєстрованого у встановленому законом порядку місця проживання фізичної особи - боржника, суд буде позбавлений можливості виконати вимоги ст. 169 ЦПК України, щодо надсилання судового наказу боржнику, що в свою чергу призведе до неможливості набрання судовим наказом законної сили (ч. 1 ст. 172 ЦПК України).

Указані обставини є підставою для відмови у видачі судового наказу.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 27, 28, 161, 162, 163, 165, 169, 172 ЦПК України суддя -

ПОСТАНОВИВ:

в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська обласна енергопостачальна компанія» про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_1 заборгованості за спожиту електроенергію, інфляційних нарахувань, трьох відсотків річних відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного тексту до Одеського апеляційного суду через Комінтернівський районний суд Одеської області.

Суддя Сафарова А. Ф.