Провадження № 2-о/643/613/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2020

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого судді: Новіченко Н.В.,

за участю секретаря судового засідання: Бабельник І.В.,

розглянувши в порядку окремого провадження матеріали справи

заяву 1. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ),

2. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 )

зацікавлена особа Московський районний у місті Харкові відділ державної

реєстрації актів цивільного стану Східне міжрегіональне

управління Міністерства юстиції (м. Харків) (м. Харків, пр.

Тракторобудівників, буд. 114)

про встановлення факту народження дитини,

ВСТАНОВИВ:

28 вересня 2020 року ОСОБА_1 (далі - заявник-1), ОСОБА_2 (далі - заявник-2) звернулись до Московського районного суду м. Харкова із заявою про встановлення факту народження у матері ОСОБА_1 , батька - ОСОБА_2 , на тимчасово непідконтрольній території України дитини - ОСОБА_3 .

Обґрунтовуючи заявлені вимоги заявники вказують на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Хрустальний у лікарні у заявників народилась живонароджена дитина жіночої статі - ОСОБА_3 . ОСОБА_1 не перебуває у зареєстрованому шлюбі із ОСОБА_2 . Батько дитини ОСОБА_2 визнає своє батьківство. Внаслідок народження дитини на тимчасово непідконтрольній території України було видано свідоцтво про народження доньки, що є недійсним та не створює правових підстав. Встановити факт народження дитини в судовому порядку необхідно для подальшої реєстрації цього факту в органах державної реєстрації актів цивільного стану і отримання відповідного документа - свідоцтва про народження відповідно до діючого законодавства України. Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) було відмовлено в проведенні реєстрації народження дитини.

Ухвалою Московського районного суду м. Харкова від 28.09.2020 відкрито провадження у справі, судове засідання призначено на 30.09.2020 року.

В судове засідання представник заявників не з`явився, проте подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Представник Московського районного у місті Харкові відділу державної реєстрації актів цивільного стану Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) у судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Пунктом 7 частини 1 ст. 315 ЦПК України встановлено, що суд розглядає справи про встановлення факту народження особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту народження.

Згідно з ч. 1 ст. 317 ЦПК України заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.

З копії паспорту вбачається, що заявник ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є громадянкою України, зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 ; картка платника податків - НОМЕР_1 (а.с.3).

З копії паспорту вбачається, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є громадянином України, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ; картка платника податків - НОМЕР_2 (а.с. 4-5).

Як вбачається з медичного свідоцтва про народження № 190, виданого 25 травня 2020 року, у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 о 18 год. 15 хв. народилась дівчина на 38 місяці вагітності (а.с. 7).

З матеріалів справи вбачається, що заявники ОСОБА_1 і ОСОБА_2 не перебувають зареєстрованому шлюбі.

У свідоцтві про народження, яке видано на території не підконтрольній Україні, вказано, що ОСОБА_3 , народилась ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Хрустальний Луганської області, батьками записані: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 (а.с. 9).

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Московським районним у місті Харкові відділом державної реєстрації актів цивільного стану Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 26.09.2020 року, заявнику ОСОБА_1 відмовлено в реєстрації факту народження дитини жіночої статі, яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , оскільки заявником на підтвердження факту народження дитини пред`явлено документ - свідоцтво про народження, видане органом, який функціонує на тимчасово окупованій території (а.с.8).

Встановлення юридичного факту народження дитини необхідно заявникам з метою реалізації дитиною всіх належних їй прав та свобод громадянина України.

Згідно з ч. 1, ч. 2 ст.7 Закону України «Про громадянство України», особа, батьки або один з батьків якої на момент її народження були громадянами України, є громадянином України. Особа, яка має право на набуття громадянства України за народженням, є громадянином України з моменту народження.

Відповідно до ст. 7 Конвенції про права дитини від 20.11.1989 року, ратифікованою постановою Верховної ради України №789-ХІІ від 27.02.1991 року, дитина має бути зареєстрована зразу ж після народження і з моменту народження має право на ім`я і набуття громадянства, а також, наскільки це можливо, право знати своїх батьків і право на їх піклування. Держави-учасниці забезпечують здійснення цих прав згідно з їх національним законодавством та виконання їх зобов`язань за відповідними міжнародними документами у цій галузі, зокрема, у випадку, коли б інакше дитина не мала громадянства.

Згідно з ч. ч. 1, 2, 4 ст. 13 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація народження дитини проводиться з одночасним визначенням її походження та присвоєнням їй прізвища, власного імені та по батькові. Якщо державна реєстрація народження дитини проводиться за місцем проживання батьків чи одного з них, то за їх бажанням місцем народження дитини в актовому записі про народження може бути визначене фактичне місце її народження або місце проживання батьків чи одного з них. Підставою для проведення державної реєстрації народження дитини є визначені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров`я документи, що підтверджують факт народження. За відсутності документа закладу охорони здоров`я або медичної консультаційної комісії, що підтверджує факт народження, підставою для проведення державної реєстрації актів цивільного стану є рішення суду про встановлення факту народження.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Постановою Верховної Ради України від 12.05.2016 № 1351-VIII «Про перейменування окремих населених пунктів та районів на тимчасово окупованих територіях Донецької та Луганської областей» було перейменовано, зокрема, місто Свердловськ на місто Довжанськ, а місто Красний Луч на місто Хрустальний.

Відповідно до розпорядження Кабінету Міністрів України № 1085-р від 07.07.2014 «Про затвердження переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють свої повноваження, та переліку населених пунктів, що розташовані на лінії зіткнення» м. Красний Луч відноситься до переліку населених пунктів, на території яких органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 року № 1207-VII, будь-які органи, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ), виданий органами та/або особами, передбаченими частиною другою цієї статті, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно зі ст. 18 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» громадянам України гарантується дотримання у повному обсязі їхніх прав і свобод, передбачених Конституцією України, у тому числі соціальних, трудових, виборчих прав та права на освіту, після залишення ними тимчасово окупованої території.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 49 Цивільного кодексу України, актом цивільного стану є, серед іншого, народження фізичної особи. Згідно з положеннями частини 3 і 4 цієї статті, народження фізичної особи підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

Як вбачається з роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених в інформаційному листі щодо окремих питань застосування Закону України від 4 лютого 2016 року № 990-VIII «Про внесення змін до Цивільного процесуального кодексу України щодо встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України», питання щодо можливості використання як доказів у справі про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України документів, які видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на такій території, має вирішуватися з урахуванням загальних положень цивільного процесуального законодавства України щодо належності та допустимості доказів.

Разом із тим, під час вирішення питання щодо оцінки доказів у справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, необхідно брати до уваги практику Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права. Так, під час розгляду згаданої категорії справ необхідно враховувати висновки ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «Loizidou v. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozer v. the Republic o f Moldova and Russia», «Ila§cu and Others v. Moldova and Russia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibia case), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав, передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема, зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих на такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а це становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

Враховуючи наведену практику ЄСПЛ, а також ключове значення, яке має встановлення факту народження або смерті особи для реалізації майнових та особистих немайнових прав заявників, рішення суду у такій категорії справ має ґрунтуватись на дотриманні вимог ЦПК України щодо повного і всебічного з`ясування обставин справи на підставі всіх поданих особами, які беруть участь у справі, доказів у сукупності, в тому числі з урахуванням документів, які видані органами та установами, що знаходяться на такій території.

Таким чином, документи, видані органами та установами (зокрема, лікарняними закладами), що знаходяться на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, як виняток можуть братись до уваги судом та оцінюватись разом з іншими доказами в їх сукупності та взаємозв`язку під час розгляду відповідної категорії справ.

Крім того, суд враховує, що згідно положень ст. 2 Цивільного процесуального кодексу України завданням цивільного судочинства є справедливий розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб. Вказане завдання превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» Україна вживає всіх необхідних заходів щодо гарантування прав і свобод людини і громадянина, передбачених Конституцією та законами України, міжнародними договорами, усім громадянам України, які проживають на тимчасово окупованій території.

У зв`язку з тим, що дитина народилася на тимчасово окупованій території України, заявники не мають можливості отримати свідоцтво про народження дитини встановленого зразка, виданого компетентним органом державної влади України.

Відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України при народженні дитини у матері, яка не перебуває у шлюбі, у випадках, коли немає спільної заяви батьків, заяви батька або рішення суду, запис про батька дитини у Книзі реєстрації народжень провадиться за прізвищем та громадянством матері, а ім`я та по батькові батька дитини записуються за її вказівкою.

Згідно з ч. ч. 1, 3 ст. 126 Сімейного кодексу України походження дитини від батька визначається за заявою жінки та чоловіка, які не перебувають у шлюбі між собою. Така заява може бути подана як до, так і після народження дитини до органу державної реєстрації актів цивільного стану. Якщо заява про визнання батьківства не може бути подана особисто, вона може бути подана через представника або надіслана поштою, за умови її нотаріального засвідчення. Повноваження представника мають бути нотаріально засвідчені.

На підставі викладеного, враховуючи сукупність досліджених доказів, які підтверджують факт народження дитини, приймаючи до уваги наявність об`єктивних перешкод для здійснення державної реєстрації народження дитини, суд дійшов висновку про задоволення заяви про встановлення факту народження дитини - ОСОБА_3 у ОСОБА_1 .

Керуючись ст. ст. 76-81, 264, 265, 315, 317 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Задовольнити заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , зацікавлена особа Московський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) про встановлення факту народження дитини.

2. Встановити юридичний факт народження дитини жіночої статі - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Хрустальний, Луганська область, Україна, у матері ОСОБА_1 , громадянки України, ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відомості про батька внести на підставі статті 126 Сімейного кодексу України - ОСОБА_2 , громадянин України, ІНФОРМАЦІЯ_4 .

3. Відповідно до частини 1 статті 430 Цивільного процесуального кодексу України допустити негайне виконання рішення.

4. Роз`яснити, що рішення суду про встановлення факту, який підлягає реєстрації в органах державної реєстрації актів цивільного стану або нотаріальному посвідченню, не замінює собою документів, що видаються цими органами, а є тільки підставою для одержання зазначених документів.

5. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку до Харківського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги в тридцятиденний строк з дня складення тексту рішення суду.

6. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

7. Заявники:

ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , картка платника податків - НОМЕР_1 ; зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_1 ).

ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , картка платника податків - НОМЕР_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ).

8. Заінтересована особа: Московський районний у місті Харкові відділ державної реєстрації актів цивільного стану Східне міжрегіональне управління Міністерства юстиції (м. Харків) (, м. Харків, пр. Тракторобудівників, 144).

Повне рішення складено 30.09.2020 року

Суддя Н.В. Новіченко