Справа № 296/7745/20
УХВАЛА

"24" вересня 2020 р. м.Житомир

Суддя Корольовського районного суду м. Житомира Адамович О.Й., розглянувши заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем до моменту відкриття спадщини,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_4 звернулася до Корольовського районного суду м. Житомира із заявою, в порядку окремого провадження, в якій просив встановити факт його постійного проживання із спадкодавцем ОСОБА_5 до дня її смерті - ІНФОРМАЦІЯ_1 в квартирі АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заяви ОСОБА_4 вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_5 . Після смерті спадкодавця відкрилась спадщина на спадкове майно: частку житлової квартири, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 . Свідоцтво про спадщину після смерті спадкодавця нікому не видавалось. ОСОБА_4 звертався до нотаріуса про видачу свідоцтва про спадщину за заповітом і отримав роз`яснення, що свідоцтво про спадщину не можливо видати, оскільки до дня смерті спадкодавця він мав зареєстроване місце постійного проживання не разом із спадкодавцем та не подав нотаріусу заяву про прийняття спадщини у шестимісячний строк з дня відкриття спадщини.

Оскільки документів, що підтверджують проживання ОСОБА_4 зі спадкоємцем на час її смерті в нього немає, тому він позбавлений можливості у здійсненні права на спадкування в інший шлях, крім встановлення у судовому порядку факту постійного проживання зі спадкодавцем.

Дослідивши подану заяву, суд приходить до наступного.

Згідно ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Цивільне судочинство здійснюється за правилами, передбаченими цим Кодексом, у порядку: наказного провадження; позовного провадження; окремого провадження. Ч.7 - Окреме провадження призначене для розгляду справ про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав та інтересів особи або створення умов для здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Згідно ст.293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав. Суд розглядає в порядку окремого провадження справи, зокрема, про встановлення фактів, що мають юридичне значення (п.5);

Окреме провадження - це одностороннє провадження, в якому відсутній спір про право.

Характерною ознакою категорії справ окремого провадження є відсутність у них спору про право і метою яких є встановлення юридичного факту або стану. При цьому в порядку окремого провадження може вирішуватися спір про факт, але не спір про право цивільне.

Встановлення факту, що має юридичне значення в окремому провадженні можливе при умові, що факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають безпосередньо залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичної особи без повторного звернення до суду на підставі цього рішення та встановлення такого факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Суд звертає увагу заявника, що Главою 86 ЦК України, а також спеціальним законодавством, зокрема, Законом України «Про нотаріат», підзаконними нормативними актами, визначено нотаріальний порядок оформлення права на спадщину, що відповідає встановленій законодавством сукупності функцій притаманній юрисдикційній діяльності судів та нотаріусів.

Спори про спадкування підлягають розгляду судами виключно у порядку цивільного судочинства у позовному провадженні.

Відповідно до ст. 67 Закону України «Про нотаріат» свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою всіх спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, встановленому цивільним законодавством.

Якщо нотаріусом відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в тому числі через відсутність підтвердження родинних відносин, пропуску строку звернення до нотаріуса, не підтвердження прийняття спадщини, виникає цивільно-правовий спір, що підлягає розглядові у позовному провадженні.

Згідно ч.1 ст.315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту, зокрема, родинних відносин між фізичними особами (п.1). Згідно ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Виходячи з аналізу даних норм процесуального закону цивільні спори (тобто спори з приводу підтвердження, встановлення, поновлення, припинення цивільних прав та обов`язків) розглядаються за загальним правилом в порядку позовного провадження; окреме провадження у цивільному судочинстві, зокрема провадження про встановлення фактів, що мають юридичне значення, - є виключним з загально встановленого позовного провадження для випадків, коли не можливо визначити відповідача у даних правовідносинах, і коли відсутній спір про право, і право особи є неоспорюваним, але є необхідність підтвердити наявність у особи певного юридичного статусу, який не може бути встановлений у загально визначений спосіб, і якщо законом не визначено іншого порядку його встановлення.

Тобто, встановлення факту, який не передбачено ч. 1 ст. 315 ЦПК України ставиться в залежність від неможливості встановлення такого факту в іншому порядку.

З матеріалів заяви ОСОБА_4 вбачається, що підставами для звернення з заявою стала постанова приватного нотаріуса від 10.09.20 про відмову у вчиненні нотаріальних дій, якою встановлено різні місця проживання заявника та спадкодавця, а саме, що ОСОБА_1 мешкає та зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , а ОСОБА_5 до дня смерті була зареєстрована в АДРЕСА_4 . З цих підстав нотаріус вказав на пропуск строку прийняття спадщини заявником.

Отже нотаріусом, відповідно до чинного законодавства, були встановлені обставини проживання спадкодавця та спадкоємця за різними адресами, не прийняття заявником спадщини, пропуск заявником шестимісячний строк для прийняття спадщини (подання заяви).

Таким чином, заявник фактично бажає спростувати твердження нотаріуса про різне місце проживання спадкодавця та спадкоємця, а також пропуск строку для прийняття спадщини.

Відповідно до пункту 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 « Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» зі змінами вбачається, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Разом з тим, із заяви ОСОБА_4 , вбачається, що вирішення вимог про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем до моменту відкриття спадщини необхідне заявнику для спростування твердження нотаріуса про різне місце проживання спадкодавця та спадкоємця, а також про пропуск строку для прийняття спадщини. Вказане свідчить про наявність спору щодо прийняття (не прийняття) спадщини, а не про необхідність встановлення факту виникнення майнових прав (права на спадкування), що за наявних у заявника документів (свідоцтва про народження, заповіту) не потребує підтвердження судовим рішенням про встановлення юридичного факту.

При цьому, вирішуючи питання про відкриття окремого провадження, суд не встановлює наявності чи відсутності у заявника спадкового права, і не робить з цього приводу жодних висновків.

Згідно ч.4 ст.315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право.

Таким чином, є підстави для відмови у відкриті окремого провадження за даною заявою.

Керуючись ч.4 ст. 315 ЦПК України, суддя,-

ПОСТАНОВИВ:

У відкритті провадження у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем до моменту відкриття спадщини - відмовити.

Роз`яснити заявнику, що відмова у відкритті провадження по справі в порядку окремого провадження не перешкоджає звернутися до суду за захистом порушеного права у порядку позовного провадження.

Ухвала може бути оскаржена повністю або частково учасниками справи, а також особами, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їх права, свободи, інтереси та (або) обов`язки до Житомирського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Корольовський районний суд м. Житомира протягом 15 днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Суддя О. Й. Адамович