єдиний унікальний номер справи 531/1188/20
номер провадження 2/531/369/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Карлівка

Карлівський районний суд Полтавської області в складі:

головуючого - судді Попова М.С.,

за участю секретаря - Клименко Т.М.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в місті Карлівка цивільну справу №531/1188/19 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Мартинівської територіальної громади в особі Мартинівської сільської ради Карлівського району Полтавської про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

ВСТАНОВИВ:

Позивачі звернулися до суду із вищевказаною позовною заявою, та просять визнати за ними в порядку спадкування за законом, по Ѕ частці кожному права на земельну частку (пай) розміром 5,27 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) на території Мартинівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, що належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , за рахунок земель запасу (резервного фонду) Мартинівської сільської ради Карлівського району Полтавської області.

У позові посилаються на те, що ОСОБА_1 доводиться єдиною дочкою померлому ІНФОРМАЦІЯ_1. ОСОБА_3 . ОСОБА_2 , перебувала у зареєстрованому шлюбі зі спадкодавцем на момент його смерті. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 помер. Державним нотаріусом Карлівської державної нотаріальної контори в 2005 році заведена спадкова справа за №158 та визначено коло спадкоємців, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які успадкували в розмірі по Ѕ частині майна кожна окремо. На момент видачі свідоцтва про право на спадщину ОСОБА_1 була малолітньою особою ( 7 років) і не могла знати, що померлий батько мав право на земельну частку (пай) у землі, що перебувала у колективній власності Відкритого акціонерного товариства «Бурякорадгосп цукрокомбінату ім.Халтуріна» Карлівського району Полтавської області (місцезнаходження: с.Халтуріно (після перейменування- с.Мартинівка). Згідно відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 27.07.2020 р. наразі дане підприємство припинило свою діяльність, а тому Мартинівська територіальна громада в особі Мартинівської сільської ради Карлівського району Полтавської області є належним відповідачем по справі, на території якої в межах населеного пункту мається земельна ділянка, що підтверджується графічними матеріалами із публічної кадастрової карти України (додаються). ОСОБА_1 стало відомо про порушення її прав як спадкоємця лише в 2020 р. після досягнення повноліття. Позивачка ОСОБА_1 самостійно з`ясувала, що оригінал трудової книжки померлого батька- ОСОБА_3 знаходиться на постійному зберіганні в Карлівському відділі обслуговування громадян Головного управління Пенсійного фонду України в Полтавській області, оскільки призначалася пенсія по втраті годувальника до повноліття дитини. Після досягнення дитиною повноліття оригінал трудової книжки не підлягає поверненню. Із копії трудової книжки вбачається, що ОСОБА_3 працював у ВАТ «Бурякорадгосп цукрокомбінату ім.Халтуріна» з 02.09.1992 р., був членом підприємства, із членів підприємства його не виключали, але прізвище ОСОБА_3 в списку громадян- членів підприємства, що є Додатком 1 до Державного акта на право колективної власності на землю серія ПЛ №2 від 30.10.1996 р., відсутнє. Більше того, ОСОБА_3 навчався з 01.09.1988 р. по 27.06.1992 р. в Красноградському с/г технікумі по направленню ВАТ «Бурякорадгосп цукрокомбінату ім.Халтуріна». Таким чином, ОСОБА_3 помилково не внесли до списку- Додатку 1 до Державного акта на право колективної власності на землю серія ПЛ №2 від 30.10.1996 р. Всі ці обставини стали відомі дочці померлого в 2020 році. Дочка померлого не могла раніше знати про своє порушене право, оскільки на момент прийняття спадщини була малолітньою особою, законним представником була мати, яка в подальшому уникала будь-яких розмов як про причину смерті батька, так і про його хворобу. Крім того, з 2000 р. по 2007 р. мати брала участь в організації чотирьох поховань близьких та рідних людей: в 2000 р. померли обоє батьків ОСОБА_3 , в 2004 р. помер сам ОСОБА_3 , а в 2007 р. помер батько ОСОБА_2 - ОСОБА_4 .

Позивачі до суду не з`вилися, надано письмову заяву у якій ОСОБА_2 як позивачка, та представник іншого позивача, просить справу розглянути за їх відсутності, позов підтримує та просить задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача до суду не з`явився, надавши письмову заяву про розгляд справи за відсутності їх представника, позов визнають, проти задоволення не заперечують.

Відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого судового засідання суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідно до ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для цього законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши письмові докази, суд вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_3 (а.с.11), який являється для позивачів батьком та чоловіком (а.с.8,10).

Державним нотаріусом Карлівської державної нотаріальної контори в 2005 році заведена спадкова справа за №158 та визначено коло спадкоємців, а саме: ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які спадкували в розмірі по Ѕ частині майна кожна окремо.

19.09.2020 нотаріусом винесено постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії, якою позивачам відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом після померлого батька ОСОБА_3 за відсутності документу, що посвідчує право власності спадкодавця на земельну частку (пай), яка перебуває у колективній власності ВАТ «Бурякорадгосп цукрокомбінату ім.Халтуріна».

Із копії трудової книжки вбачається, що ОСОБА_3 працював у ВАТ «Бурякорадгосп цукрокомбінату ім.Халтуріна» з 02.09.1992 р., був членом підприємства, із членів підприємства його не виключали, але прізвище ОСОБА_3 в списку громадян- членів підприємства, що є Додатком 1 до Державного акта на право колективної власності на землю серія ПЛ №2 від 30.10.1996 р., відсутнє. 01.09.1988 р. по 27.06.1992 р. в Красноградському с/г технікумі по направленню ВАТ «Бурякорадгосп цукрокомбінату ім.Халтуріна». (а.с. 18-20, 22,-23,24-34).

З виписки №3792 з реєстру власників іменних цінних паперів, станом на 08.04.2005, вбачається, що ОСОБА_3 був акціонером ВАТ «Бурякорадгосп цукрокомбінату ім.Халтуріна».

Згідно інформації ГУ Держгеокадастру у Полтавській області від 23.06.2020 (а.с.21), розмір земельної частки (паю) земель колективної власності бувшого ВАТ «Бурякорадгосп цукрокомбінату ім.Халтуріна» складає 5,27 умовних кадастрових гектара.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно зі статтею 1217 ЦК, спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Статтею 1218 ЦК визначено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" право на земельну частку (пай) мають особи, які являються членами сільськогосподарських підприємств на час отримання державного акту.

Відповідно до п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року«Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ (із змінами, внесеними згідно з Постановою Верховного Суду України №2 від 19.03.2010 року) сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю (п.17 розділу Х «Перехідних положень» Земельного кодексу). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акту на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акту і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК (435-15 ), у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай).

При неможливості надати такій особі земельну частку(пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі, остання відповідно до п.7 Указу Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям." має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою. Позови громадян, повязані з паюванням земель(зокрема, про визнання права на земельну частку(пай), її розмір, незаконність відмови у видачі сертифікату, виділення паю в натурі), можуть бути предметом розгляду судів. Відповідачами в таких справах є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, районна державна адміністрація, а також виконавчий орган чи орган місцевого самоврядування, що має вирішувати питання про виділення земельної частки (паю) в натурі, тощо.

Беручи до уваги викладене вище, оскільки спадкодавець ОСОБА_3 на момент відкриття спадщини не набув право власності на належну йому земельну ділянку як члену ВАТ «Цукрокомбінату ім.Халтуріна», його помилково не включено до списку громадян-членів підприємства, що є Додатком 1 до Державного акту на право колективної власності на землю, суд вважає за можливе, визнати за позивачами право на вищевказану земельну ділянку в порядку спадкування. Таким чином, визнання позову відповідачем слід прийняти.

Керуючись ст.ст.1216,1217,1268,1269 ЦК України, п.16 розділу ХПерехідних положень Земельного кодексу України, п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України №7 від 16.04.2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», Указом Президента України від 08.08.1995 року за №720/95 "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям."ст.ст.200,206,263,265,273 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Прийняти визнання позову Мартинівською сільською радою Карлівського району Полтавської області.

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Мартинівської територіальної громади в особі Мартинівської сільської ради Карлівського району Полтавської про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом, по Ѕ частці кожному права на земельну частку (пай) розміром 5,27 в умовних кадастрових гектарах без визначення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) на території Мартинівської сільської ради Карлівського району Полтавської області, що належало померлому ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 , за рахунок земель запасу (резервного фонду) Мартинівської сільської ради Карлівського району Полтавської області.

Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку протягом 30 днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Карлівський районний суд Полтавської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя