Справа № 189/103/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29.09.2020 року смт. Покровське

Покровський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Степанової О.С.

при секретарі Комеристій І.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в смт. Покровське цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Відродження» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним,-

ВСТАНОВИВ:

В провадженні Покровського районного суду Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Відродження» про визнання договору оренди земельної ділянки недійсним.

16.03.2020 року від представника відповідача ОСОБА_2 надійшла заява про визнання доказу недопустимим, в якій представник відповідача просить визнати недопустимим доказом копію висновку експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС № 3/1.1/955 від 18.12.2019 року, яка долучена до матеріалів справи № 189/103/20; виключити копію висновку експерта Дніпропетровського НДЕКЦ МВС № 3/1.1/955 від 18.12.2019 року з числа доказів і розглянути справу № 189/103/20 на підставі інших доказів посилаючись на те, що вимоги позовної заяви ґрунтуються на висновку експерта Дніпропетровського НДЕКЦ № 3/1.1/955 від 18.12.2019 року. До матеріалів справи долучена копія даного висновку, яка завірена підписом позивачки, в зв`язку з чим є доказом, що одержаний з порушенням порядку, встановленого законом. Якщо до суду надсилається копія документа, то вона має відповідати оригіналу, вірність копії або витягу документа має бути засвідчена печаткою організації і підписом уповноваженої особи або нотаріально. За таких обставин документ, як доказ по справі, викликає сумнів з приводу його достовірності.

В судове засідання сторони не з`явилися.

Представник позивачки ОСОБА_3 надіслав заяву про розгляд справи за його відсутності. Позов підтримує, просить задовольнити.

Представник відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином.

Вивчивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Встановити недопустимість конкретного доказу суд може лише після того, як дослідить його в судовому засіданні. Недопустимість доказу не є для суду очевидною. Сторони вправі висловлювати суду свої міркування щодо допустимості чи недопустимості конкретного доказу.

Згідно з п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 12.06.2009 "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції",якщо при дослідженні письмових доказів особою, яка бере участь у справі, буде подана заява про те, що доданий до справи або поданий іншою особою для ознайомлення документ викликає сумнів з приводу його достовірності або є фальшивим, особа, яка подала цей документ, може просити суд виключити його з числа доказів і розглядати справу на підставі інших доказів. При відсутності з її боку таких процесуальних дій особа, яка подала заяву, повинна подати відповідні докази, що спростовують значення відомостей оспорюваного документа і могли бути підставою неприйняття його до уваги під час оцінки доказів. У разі необхідності суд сприяє особі, яка зробила заяву, у збиранні доказів. Якщо суд дійде висновку, що доказ є недопустимим, він не бере цей доказ до уваги, тобто не може обґрунтовувати ним своє рішення. Разом з тим суд повинен у мотивувальній частині рішення зазначити, чому саме він цей доказ відхиляє.

Судом було досліджено висновок експерта Дніпропетровського НДЕКЦ № 3/1.1/955 від 18.12.2019 року, який було витребувано з матеріалами кримінального провадження. В ході його дослідження було встановлено, що копія висновку експерта Дніпропетровського НДЕКЦ № 3/1.1/955 від 18.12.2019 року, яка знаходиться в матеріалах цивільної справи повністю відповідає та є ідентичною оригіналу висновку експерта, згідно якого рукописні записи « ОСОБА_1 » у двох оригіналах договорів оренди земельної ділянки від 01 серпня 2015 року виконані ОСОБА_1 . Підписи від імені ОСОБА_1 у двох оригіналах договорів оренди земельної ділянки від 01 серпня 2015 року, у двох оригіналах актів приймання передачі земельної ділянки від 01 серпня 2015 року та у двох оригіналах актів визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 01 серпня 2015 року виконані ОСОБА_1 . Рукописні записи « ОСОБА_4 » у двох оригіналах договорів оренди земельної ділянки від 01.02.2015 виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою. Підписи від імені ОСОБА_1 у двох оригіналах договорів оренди земельної ділянки від 01.02.2015, у двох оригіналах актів приймання передачі земельної ділянки від 01.02.2015 та у двох оригіналах актів визначення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) від 01.02.2015 виконані не ОСОБА_1 , а іншою особою з наслідуванням підпису ОСОБА_1 тобто вказані висновки експерта Дніпропетровського НДЕКЦ № 3/1.1/955 від 18.12.2019 року відповідають один одному, у зв`язку з чим відсутні підстави для визнання копії висновку експерта Дніпропетровського НДЕКЦ № 3/1.1/955 від 18.12.2019 року, яка долучена до матеріалів справи № 189/103/20 недопустимим доказом.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 76, 78, 258, 260, 353 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_2 про визнання доказу недопустимим відмовити.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: О.С. Степанова