Дунаєвецький районний суд Хмельницької області
Справа № 674/1745/13-к
Провадження № 4-с/674/2/20
УХВАЛА

іменем України

24 вересня 2020 року м.Дунаївці

Дунаєвецький районний суд Хмельницької області в складі головуючого судді Шклярука, з участю секретаря судового засідання Проценко Л.В., державного виконавця Козіяна О.В., стягувача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду, в місті Дунаївці скаргу ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Дунаєвецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області області Козіяна О.В.,-

в с т а н о в и в :

ОСОБА_2 звернулася до суду із вказаною скаргою, у якій просить скасувати постанову державного виконавця про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу у рамках виконавчого провадження №54760408 від 15.07.2019, мотивуючи тим, що оцінка переданого стягувачу майна - однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 29,4 кв.м, є значно більшою суми заборгованості за виконавчим листом, яка складає лише 46460 грн., тобто не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, в зв`язку з чим на підставі вимог ЗУ "Про виконавче провадження" звернення стягнення на єдине житло не можливе. Крім того, вказує, що державним виконавцем не було повідомлено її про результати визначення вартості майна та не надано жодного звіту про таку оцінку, в зв`язку з чим не мала можливості оскаржити такий звіт в судовому порядку. А тому звертається до суду.

У судовому засіданні державний виконавець Козіян О.В. заперечив проти задоволення скарги, посилаючись на підстави, викладені ним у відзиві, який доданий до матеріалів справи.

Так, у поданому відзиві державний виконавець Козіян О.В. зазначив, що на виконанні у відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження №54764503, боржником у якому являється ОСОБА_2 та в рамках якого 08.11.2017 ним було проведено опис та арешт майна належного боржнику - однокімнатної квартири в АДРЕСА_2 . Сума боргу по зведеному виконавчому провадженні станом на 22.08.2019 становила 173738,76 грн., в той час як мінімальна сума необхідна для проведення опису нерухомого майна станом на 22.08.2019 складала 83460 грн., тобто сума боргу у два рази перевищувала мінімальну межу необхідну для звернення стягнення на нерухоме майно боржника. На момент проведення опису квартири станом на 08.11.2017 мінімальна сума необхідна для його проведення становила 64000 грн., тобто також перевищувала мінімальну межу необхідну для звернення стягнення на нерухоме майно боржника. Крім того, описана квартира не являється єдиним житлом скаржниці, оскільки остання зареєстрована та проживає в належному їй домогосподарстві в АДРЕСА_3 , а не в квартирі яка була описана та в подальшому реалізована. Про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні, проведену експертну оцінку майна боржника та хід електронних торгів, їх закінчення та пропозицію стягувачам вирішити питання про залишення майна усі сторони виконавчого провадження, в тому числі ОСОБА_2 , були проінформовані належним чином шляхом надсилання відповідних постанов та повідомлень державного виконавця.

А тому у задоволенні скарги просить відмовити.

Стягувач ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечив проти задоволення скарги, оскільки право власності на квартиру набув на законних підставах в рахунок відшкодування шкоди, а тому скаргу вважає безпідставною.

Скаржниця ОСОБА_2 у судове засідання 24.09.2020 не з`явилась, однак направила до суду заяву про відкладення розгляду справи після закінчення карантину.

Суд не може прийняти до уваги подану скаржницею заяву про відкладення розгляду справи у зв`язку з наступним.

Так, відповідно до вимог ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Згідно ч.ч. 1,2 ст.450 ЦПК України скарга розглядається у десятиденний строк у судовому засіданні за участю стягувача, боржника і державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби чи приватного виконавця, рішення, дія чи бездіяльність яких оскаржуються. Неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Так, скарга ОСОБА_2 призначалась до розгляду на 20.01.2020, 06.02.2020, 05.03.2020, про що остання повідомлялась завчасно та належним чином, однак судові засідання відкладались за заявою скаржниці, оскільки остання перебувала на лікуванні.

В подальшому розгляд справи також відкладався на 23.03.2020, 29.04.2020, 20.05.2020, 03.06.2020, 03.09.2020 та відповідно 24.09.2020 за заявами ОСОБА_2 у зв`язку з продовженням карантину.

Суд вважає, що посилання ОСОБА_2 на запроваджений на території України карантин, як на підставу для відкладення судового засідання, саме по собі не може бути поважною причиною неявки у судове засідання та не може бути причиною для відкладення судового розгляду, оскільки скаржниця не вказала які саме перешкоди для доступу до суду у неї виникли із запровадженням карантину.

А тому неодноразові клопотання скаржниці про відкладення судового засідання суд вважає безпідставним, розцінює їх як зловживання процесуальними правами, і враховуючи вимоги ч.2 ст.450 ЦПК України, вважає за можливе розглянути скаргу у відсутності ОСОБА_2 .

Суд, заслухавши пояснення учасників процесу, дослідивши матеріали скарги, приходить до наступних висновків.

Так, судом встановлено, що на примусовому виконанні у Дунаєвецькому районному відділі ДВС перебуває зведене виконавче провадження №54764503, до якого, зокрема, входять виконавчі провадження №54760513 та №54760408, відкриті на виконання виконавчих листів Дунаєвецького районного суду №674/1745/13-к від 25.04.2014 про стягнення моральної шкоди у сумі 12000 грн. та матеріальної шкоди у сумі 46460 грн. на користь ОСОБА_1 .

Боржником у даному зведеному виконавчому провадженні являється ОСОБА_2 , сума боргу якої станом на 22.08.2019 становила 173738,76 грн.

У відповідності до вимог ч.1 ст.18 ЗУ "Про виконавче провадження" виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Згідно ч.1 ст.50 ЗУ "Про виконавче провадження" звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна. При цьому в першу чергу звертається стягнення на окрему від будинку земельну ділянку, інше приміщення, що належать боржнику. В останню чергу звертається стягнення на житловий будинок чи квартиру, в якому фактично проживає боржник.

08.11.2017 державним виконавцем Козіяном О.В. було проведено опис та арешт майна боржника - однокімнатної квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 29,4 кв.м,, що підтверджується копією відповідної постанови.

Із наданих державним виконавцем копій із матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 16.08.2018 державним виконавцем винесена постанова про призначення експерта для участі у виконавчому провадженні, яка була направлена сторонам виконавчого провадження.

03.09.2018 експертом був наданий висновок про вартість вказаної квартири, згідно якого вартість об`єкта оцінки становить 218383,00 грн., про що цього ж дня було також надіслано повідомлення сторонам виконавчого провадження, зокрема ОСОБА_2 , однак сторонами така оцінка не оскаржувалась.

16.10.2018 квартира була передана на реалізацію до ДП "СЕТАМ".

Відповідно до протоколів проведення електронних торгів №367825 від 08.11.2018, №372468 від 28.11.2018 та №376572 від 18.12.2018 електронні торги з реалізації квартири загальною площею 29,4 кв.м, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 не відбулись через відсутність допущених учасників торгів.

На виконання вимог ч.6 ст.61 ЗУ "Про виконавче провадження" 28.12.2018 державний виконавець Козіян О.В. направив сторонам виконавчого провадження повідомлення, у якому запропонував залишити нереалізоване нерухоме майно - однокімнатну квартиру в АДРЕСА_2 , загальною площею 29,4 кв.м, що належить боржнику ОСОБА_2 , за собою, та повідомив про необхідність внести різницю між вартістю такого майна та сумою коштів, що підлягають стягненню, на рахунок органу ДВС.

Вказане повідомлення також було надіслане рекомендованим листом ОСОБА_2 і вручене останній 18.01.2019.

Встановлено, що 10.01.2019 стягувач ОСОБА_1 звернувся до відділу ДВС із заявою про залишення за ним в рахунок погашення боргу описаної квартири, після чого різницю між її вартістю та сумою коштів, що підлягають стягненню на його користь вніс на депозитний рахунок ДВС для подальшого погашення цими коштами заборгованості перед іншими стягувачами, сплати виконавчого збору та витрат виконавчого провадження.

Також встановлено, що ОСОБА_2 повідомлялась, що її майно може бути передане в рахунок погашення боргу особисто у відділі ДВС 27.01.2019, про що державним виконавцем було складено акт.

15.07.2019 державним виконавцем Козіяном О.В. винесена постанова про передачу майна стягувачу у рахунок погашення боргу та складено відповідний акт. Зазначена постанова була надіслана ОСОБА_2 і вручена їй 22.07.2019, що підтверджується наявною у матеріалах справи копією поштового повідомлення.

Так, судом встановлено, що станом на 22.08.2019 мінімальна сума необхідна для проведення опису нерухомого майна станом становила 83460,00 грн., тобто сума боргу у два рази перевищувала мінімальну межу необхідну для звернення стягнення на нерухоме майно боржника.

Станом на 08.11.2017, тобто на час проведення опису квартири ОСОБА_2 , сума необхідна для проведення опису нерухомого майна станом становила 64000,00 грн., тобто майже у три рази перевищувала мінімальну межу необхідну для звернення стягнення на нерухоме майно боржника.

Таким чином, враховуючи викладене, суд не може прийняти до уваги посилання ОСОБА_2 на те, що державним виконавцем не було повідомлено її про результати визначення вартості майна, оскільки усім сторонам виконавчого провадження було направлено повідомлення про проведену експертну оцінку майна, однак така оцінка ніким не оскаржувалась.

Також суд критично розцінює твердження ОСОБА_2 , що суми заборгованості за виконавчим листом, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, адже складає лише 46460 грн., в зв`язку з чим на підставі вимог ЗУ "Про виконавче провадження" звернення стягнення на єдине житло не можливе, оскільки виконавче провадження про стягнення матеріальної шкоди у сумі 46460 грн. на користь ОСОБА_1 входить у склад зведеного провадження, в рамках якого реалізовувалось нерухоме майно боржниці, і загальна сума заборгованості у якому станом на 22.08.2019 становила 173738,76 грн.

Крім того, із наявної в матеріалах справи інформації Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 11.11.2019 у власності ОСОБА_2 також знаходиться домоволодіння за адресою: АДРЕСА_3 , де остання зареєстрована і проживає, що підтверджується анкетними даними вказаними у скарзі, копією довідки про реєстрацію місця проживання ОСОБА_2 та копією паспорта останньої. Тобто передана стягувачу ОСОБА_1 квартира в м.Дунаївці аж ніяк не являється єдиним житлом боржника.

У відповідності до вимог ч.3 ст.451 ЦПК України, якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

З урахуванням викладеного, судом встановлено, що державний виконавець Козіян О.В. діяв у межах та у спосіб, що передбачений ЗУ "Про виконавче провадження", крім того, обставини викладені у скарзі не знайшли своє підтвердження у судовому засіданні і спростовуються матеріалами виконавчого провадження, а тому у задоволенні скарги ОСОБА_2 слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 260, 261, 352-354, 450-452 ЦПК України, ЗУ "Про виконавче провадження", -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні скарги ОСОБА_2 на дії старшого державного виконавця Дунаєвецького районного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Хмельницькій області області Козіяна О.В. відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Хмельницького апеляційного суду через Дунаєвецький районний суд Хмельницької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину ухвали суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Дата складення повної ухвали 25 вересня 2020 року.

Суддя В.М. Шклярук