Справа № 219/7953/20
Провадження № 2-о/219/665/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Погрібної Н.М.,

за участю секретаря судового засідання Романченка І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 заінтересована особа - Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області про встановлення факту правовстановлюючого документу,

встановив:

ОСОБА_1 звернуласядо суду з заявою, за участю заінтересованої особи Головного управління Держгеокадастру у Донецькій області про встановлення факту правовстановлюючого документу, а саме державного акта на право постійного користування землею І-ДН № 006145 від 11.10.2001 року на ім`я ОСОБА_1 .

В обґрунтування своїх вимог заявник зазначив, що в середині червня 2020 року, ОСОБА_1 звернулася до Головного управління Держгеокадастру з заявою про надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою. 25 серпня 2020 року заявником було отримано наказ про відмову у наданні дозволу на розроблення документації із землеустрою в якому є посилання на те, що з такою заявою має право звертатись лише користувач земельної ділянки, відповідно до державного акту на право постійного користування землею. Рішення Луганської селищної ради від 07.04.2000 року, ОСОБА_1 була надана земельна ділянка для ведення особистого підсобного господарства. Державний акт на право постійного користування землею від 11 жовтня 2001 року за № 106 було видано на ім`я ОСОБА_1 , замість вірного ОСОБА_1 . В паспорті громадянина України її по батькові записано ОСОБА_1 , в архівному витягу її по батькові записано також ОСОБА_1 , що співпадає з її паспортними даними. Встановлення факу належності Державного акту на право постійного користування землею необхідно заявнику, для отримання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою, отримання кадастрового номеру на земельну ділянку, оскільки усунути розбіжності поза судовому порядку неможливо, заявник просить, встановити факт, що Державний акт на право постійного користування землею І-ДН № 006145, зареєстрований за № 106 від 11.10.2001 року виданий на ім`я ОСОБА_1 , в дійсності належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Заявник у судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи у його відсутність та про те, що підтримує заяву і просить її задовольнити.

Заінтересована особа Головне управління Держгеокадастру у Донецькій області у судове засідання не з`явилися, про день і час розгляду справи належним чином були повідомлені.

З урахуванням ч.2 ст.247 Цивільного процесуального кодексу України, у зв`язку з неявкою всіх осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом установлено, що рішенням Луганської селищної ради від 07.04.2000 року № ХХІІІ/ІІ-18 надана земельна ділянка ОСОБА_1 , для ведення особистого підсобного господарства, площею 2 га., в постійне користування.

Разом з тим, державний акт на право постійного користування землею серія І-ДГ № 006145 виданий на « ОСОБА_1 », замість « ОСОБА_1 ».

Згідно копії паспорту серії НОМЕР_1 , прізвище ім`я та по батькові заявника, записано українською мовою - ОСОБА_1 , російською мовою - ОСОБА_1 .

Згідно до ч. 2 ст. 315 ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України N 5 "Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення", в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Встановлення юридичних фактів у порядку окремого провадження сприяє реалізації конституційних прав громадян. Умовами, за наявності яких можливим є звернення до суду для встановлення фактів, що мають юридичне значення є те, що згідно із законом ці факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб; чинним законодавством не передбачено іншого порядку, їх встановлення факту потрібне заявникові для конкретної мети.

Ураховуючи викладене, зважаючи на розбіжності у написанні прізвища, ім`я по батькові заявника в різних документах, що ускладнює, а інколи унеможливлює належну ідентифікацію особи та створює сумніви у належності їй правовстановлюючого документа і прав, які він посвідчує, суд вважає, що заяву слід задовольнити, встановивши факт належності ОСОБА_1 , державного акта на право власності на земельну ділянку серії І-ДН №006145 від 11.10.2001 року.

З огляду на викладене, керуючись ст. ст. 12, 13, 76, 77, 247, 258, 263-265, 315 Цивільного процесуального кодексу України, суд

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту належності документів- задовольнити.

Встановити факт належності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (ІПН НОМЕР_2 ) державного акту на право приватної власності на земельну ділянку серії І-ДН №006145 від 11.10.2001 року.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду протягом 30-ти днів з моменту його проголошення, а представниками зацікавлених осіб в той же строк, але з моменту отримання копії цього рішення.

Суддя Н.М. Погрібна 17.09.2020