Справа № 495/215/20
№ провадження 2/495/39/2020
р і ш е н н я

ІМЕНЕМ УКрАЇНи

24 вересня 2020 рокум. Білгород-Дністровський

Білгород-Дністровський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого одноособово - судді Прийомової О.Ю.,

за участю секретаря Іванченко А.С.,

Справа № 495/215/20,

за участю відповідача - особисто ОСОБА_1 ,

розглянув у відкритому судовому засіданні у м. Білгород - Дністровському Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів,

представник позивача на підставі довіреності - адвокат Гасанов К.І.

ВСТАНОВИВ:

14 січня 2020 року позивач ОСОБА_2 , звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів, та остаточно уточнивши свої позовні вимоги 15 травня 2020 року, просить суд збільшити розмір аліментів та стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання неповнолітньої дитини у твердій грошовій сумі у розмірі 3000 грн, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, стягнути з відповідача на її користь понесені судові витрати на правничу допомогу.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.09.2017 року присуджено стягувати з відповідача на її користь на утримання неповнолітньої дитини - доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 аліменти у розмірі 1000 грн щомісяця до досягнення дитиною повноліття.

Позивач вказує, що визначений у 2017 році розмір аліментів в сумі 1000 грн є меншим мінімально встановленого законом розміру аліментів на одну дитину.

З врахуванням викладеного, вона вважає за доцільне просити суд збільшити розмір стягуваних з відповідача аліментів на утримання доньки, з приводу чого і звернулась до суду.

17 січня 2020 року Ухвалою Білгород - дністровського міськрайонного суду по вказаній справі було відкрито спрощене позовне провадження та вона призначена до судового розгляду по сутті.

04 березня 2020 року відповідачем наданий відзив на позовні вимоги позивача, відповідно до яких просить суд в задоволені позовних вимог відмовити у повному обсязі, вказуючи, що позовна заява є безпідставною та необґрунтованою.

Посилання позивача на погіршення матеріального стану тільки з підстав підвищення цін на послуги та товари є підставою для проведення індексації аліментів, визначених судом у твердій грошовій сумі, як це передбачено законом, а не як збільшення їх розміру.

Стороною позивача не виконаний обов`язок доведення обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.

Так сторона безпідставно стверджує, що він працює в м. Одеса механіком у невідомих позивачу підприємців та його заробіток складає щонайменше 8000 грн.

Він не отримує постійного доходу та тривалий час не працює.

Крім того, немає навіть фактичної можливості сплачувати і визначений законом мінімальний розмір аліментів, оскільки проживає за рахунок допомоги родичів, що підтверджується довідкою ДПІ ДФС.

У нього на утриманні перебуває ще одна дитина на утримання якої стягуються аліменти за рішенням Котовського міськрайонного суду від 15 квітня 2013 року.

В зв`язку з необґрунтованістю та недоведеністю позовних вимог позивача щодо погіршення її майнового стану або поліпшення його матеріального стану, не згодний з вимогами щодо стягнення коштів на професійну правничу допомогу.

15 травня 2020 року позивач надала відповідь на відзив, відповідно до якого просить суд задовольнити у повному обсязі її позовні вимоги, посилаючись на те, що відповідач є особою працездатного віку, не є інвалідом, не страждає на каліцтво чи інше серйозне ушкодження здоров`я.

Погіршення матеріального стану відповідача не є підставою, яка за законом звільняє його від обов`язку утримувати дитину на рівні достатньому для забезпечення її гармонійного розвитку.

На теперішній час розмір аліментів в сумі 1000 грн щомісячно є явно замалим для гармонійного розвитку дитини, невідь якщо вказана сума буде проіндексована.

17 червня 2020 року відповідачем наданий відзив на уточнену позовну заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої просить суд повернути без розгляду позовні вимоги позивача, посилаючись на безпідставність та не процесуальність самого факту подання представником позивача до суду уточненої позовної заяви.

07 вересня 2020 року від позивача надійшла відповідь на відзив на уточнену позовну заяву, відповідно до якої просить позовні вимоги задовольнити у повному обсязі, посилаючись на безпідставність вимог відповідача щодо повернення уточненої позовної заяви, оскільки уточнення стосувалося саме витрат на правову правничу допомогу, які вона понесе, а саме: витрати на правничу допомогу у розмірі 3400 грн, в майбутньому очікує понести витрати у розмірі 1600 грн, які повинні бути стягнуті з відповідача.

До відповіді на відзив надала акт прийому - передачі виконаних робіт.

23 вересня 2020 року від відповідача до суду надійшли письмові заперечення, відповідно до яких він просить повернути стороні позивача її відповідь на відзив, що подана з пропуском встановленого судом строку.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі з підстав, наведених у позові.

Відповідач в судовому засіданні з позовними вимогами не погодився, просить суд в їх задоволені відмовити, посилаючись на відсутність поліпшення матеріального стану та можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі, оскільки доходів не має та сплачує відповідно до рішення суду ще аліменти на утримання неповнолітньої дитини.

Вислухавши представника позивача, відповідача, дослідивши матеріали справи, ретельно перевіривши надані докази, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що дійсно позивач та відповідач перебували у зареєстрованому шлюбі, який було розірвано на підставі рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 30.01.2017 року по справі № 495/9532/16-ц. /л.с. 9/

Від шлюбу сторони мають доньку - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 . /л.с. 8/

Рішенням Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.08.2017 року, позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_5 про стягнення аліментів на утримання дитини задоволені. Стягнуто з ОСОБА_3 , на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання неповнолітньої дитини ОСОБА_4 . ІНФОРМАЦІЯ_1 , у твердій грошовій сумі в розмірі 1000 грн, щомісячно, починаючи з 23.08.2017 року і до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 . /л.с. 11-12/

На виконання вказаного рішення суду 14.11.2017 року був виданий виконавчий лист.

Обґрунтовуючи свої вимоги щодо необхідності збільшення розміру стягуваних згідно рішення Білгород-Дністровського міськрайонного суду Одеської області від 22.09.2017 року аліментів, позивач вказувала, що визначений розмір аліментів не відповідає встановленому чинним законодавством мінімальному.

Окрім того, позивачем приводився розрахунок показників прийняття участі батька в утриманні дитини, з урахуванням його заробітку у 8000 грн, та аліментів у визначеному у позові розмірі, що за її твердженням складатиме 1,35 коефіцієнта прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку - на дитину та 2,5 - залишиться у власному розпорядженні відповідача.

Наполягала й на тому факті, що якщо збільшити розмір аліментів до мінімального рекомендованого, це змусить її знов звертатись за збільшенням поетапно збільшенню прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, що визначається нормами чинного законодавства.

Заперечуючи проти позовних вимог позивача, відповідач надав до суду в якості доказу відсутності поліпшення матеріального стану та можливості сплачувати аліменти у збільшеному розмірі довідку з Державного реєстру фізичних осіб платників податків ДФС України стосовно якого у ОСОБА_6 за період з 01.01.2015 року по 31 грудня 2019 року доходів не має, інформація відсутня. /л.с. 35/, копію свідоцтва про народження дитини ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 /л.с. 27/; копію рішення Котовського міськрайонного суду від 15 квітня 2013 року, відповідно до якого зменшений розмір аліментів які стягуються на користь ОСОБА_8 на утримання сина ОСОБА_7 з 1/4 частини з усіх видів заробітку /доходу/ на 1/6 частину, щомісячно. /л.с. 28/

За ч.1 ст.192 СК України, розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як передбачено п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст. 192 СК розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них.

У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до п. п. 3 п.17 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 15.05.2006 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», вирішуючи питання щодо розміру аліментів, суд повинен ураховувати: стан здоров`я, матеріальне становище дитини і платника аліментів; наявність в останнього інших неповнолітніх дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, повнолітніх дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення.

Якщо суд встановить, що матеріальне становище платника аліментів, дозволяє йому утримувати дитину, він може збільшити розмір аліментів (частку заробітку (доходу), яка буде стягуватися як аліменти на дитину), що підлягає стягненню з платника аліментів.

Свідченням матеріального становища платника аліментів, є величина витрат на утримання особою себе та членів своєї сім`ї.

Під зміною сімейного стану розуміється з`явлення у сім`ї платника або одержувача аліментів осіб, яким вони за законом зобов`язані надавати утримування і які фактично знаходяться на їх утриманні.

Таким чином, особа, яка одержує аліменти - одержувач аліментів, може звернутися до суду з позовом про збільшення розміру аліментів на дитину, якщо погіршилося її матеріальне становище, сімейний стан чи стан її здоров`я або ж покращилося матеріальне становище, сімейний стан чи стан здоров`я платника аліментів.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ст. 7 Закону України «Про державний бюджет України на 2020 рік», встановлено з 01.01.2020 року прожитковий мінімум дітей віком до 6 років становить 1779 гривень, з 6 років - 2218 грн.

Згідно частини другої статті 51 Конституції України батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою (ч. 3 ст. 51 Конституції України).

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Разом з тим, зміна закону, яким встановлюється мінімальний розмір аліментів не є підставою для збільшення розміру аліментів передбачених статтею 192 СК України та ухвалення нового судового рішення, оскільки цей розмір встановлюється законом, а не судовим рішенням.

Зокрема, не передбачено перегляду судом визначеного рішенням суду розміру аліментів в зв`язку із змінами згідно Закону Україну «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» від 17 травня 2017 року № 2037-VIII мінімального розміру аліментів.

Також, у разі примусового виконання рішення про стягнення аліментів, збільшення мінімального розміру аліментів є підставою для автоматичного визначення державним виконавцем розміру аліментів з урахуванням такого збільшення з моменту набрання чинності Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту прав дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів" від 17.05.2017 року, тобто з 08.07.2017 року за відповідною постановою державного виконавця.

Таке збільшення має відбуватись в автоматичному порядку, без жодних звернень стягувача аліментів.

Згідно п. 17 Постанови Пленуму Верховного суду України від 15 травня 2006 року за № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», зміна законодавства в частині визначення мінімального розміру аліментів на одну дитину не є підставою для перегляду постановлених раніше судових рішень про їх стягнення.

Крім того, відповідно до правової позиції Великої палати Верховного Суду від 30.01.2019 року, висловленій у справі № 755/10947/17, суд не визначає мінімальний розмір аліментів на одну дитину, оскільки такий встановлюється законом, а не судовим рішенням.

Відповідно збільшення мінімального розміру аліментів не є підставою для ухвалення нового рішення про збільшення розміру аліментів, як і не може бути підставою для відмови в перерахунку аліментів.

Вказаним спростовуються твердження позивача про необхідність її звернення за збільшенням розміру аліментів до суду у разі поетапного збільшення прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, внаслідок чого збільшиться мінімальний розмір аліментів.

З урахуванням того, що позивачем не надано належних та допустимих доказів зміни матеріального стану відповідача у бік поліпшення, який дозволяє йому сплачувати аліменти у більшому розмірі, ніж це зазначено у рішенні Білгород-Дністровського міськрайонного суду від 22.09.2017 року, того, що з відповідача дійсно стягуються аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відсутність доходів, оскільки позивачем не приєднано доказів офіційного заробітку відповідача чи інших видів доходів та за відсутності доказів погіршення матеріального стану отримувача аліментів чи стану здоров`я дитини, суд, з огляду на вищевикладене, оцінивши належність та допустимість доказів, а також достатність, взаємозв`язку їх сукупності, встановивши правовідносини, які випливають із встановлених обставин та правові норми, які підлягають застосуванню до цих правовідносин, приходить до висновку про відмову в задоволенні позовних вимог.

Враховуючи зміст ст. ст.181, 192 СК, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним.

Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів, матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів.

Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

У відповідності до ч.1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Згідно ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У зв`язку з необґрунтованістю позовних вимог позивача, її вимоги щодо стягнення з відповідача витрат на правову допомогу також задоволенню не підлягають.

Оскільки позивач звільнена від сплати судового збору щодо подання позову про стягнення аліментів, суд вважає за необхідне віднести вказані витрати за рахунок держави.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 180-184, 192 СК України, ст. ст. 12, 13, 83, 263-265, 354 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про збільшення розміру аліментів - відмовити.

Стягнення судових витрат віднести за рахунок держави.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення, (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного тексту рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду через Білгород-Дністровський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги.

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , паспорт № НОМЕР_2 , ІПН: НОМЕР_3 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1

Відповідач: ОСОБА_9 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_2 .

Повний текст рішення складений 29 вересня 2020 року.

Суддя: