АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року

м. Чернівці

справа № 718/105/19

провадження 22ц/822/323/20

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кулянди М.І.

суддів Одинака О. О., Половінкіної Н.Ю.

секретар Чубрей І.І.

заявник ОСОБА_1

відповідач ОСОБА_2

апеляційна скарга ОСОБА_1 на додаткове рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15 січня 2020 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Мізюк В.М.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

06 червня 2019 року Кіцманським районним судом Чернівецької області постановлено ухвалу, якою провадження у справі за заявою ОСОБА_1 про перегляд ухвали Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15.06.2012 року по справі № 6-75/12 про заміну сторони виконавчого провадження закрито.

ОСОБА_2 звернулася до суду з клопотанням про ухвалення по справі додаткового рішення та вирішення питання про стягнення із заявника ОСОБА_1 на її користь понесені судові витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 2921 гривень 10 коп.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Додатковим рішенням Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15 січня 2020 року стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2921 гривень 10 коп.

Ухвалюючи додаткове рішення та стягуючи із заявника на користь зацікавленої особи витрати на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. ст. 137, 141 ЦПК України.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить додаткове рішення суду першої інстанції про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, судом першої інстанції не враховано, що ОСОБА_2 не подано попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат на правничу допомогу. Крім того, заявлена сума витрат на професійну правничу допомогу є неспівмірною з обсягом наданої професійної правничої допомоги.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Згідно ордеру від 06 березня 2019 року ОСОБА_2 , на підставі договору про надання правової допомоги від 12 лютого 2019 року, надавалася професійна правнича допомога адвокатом Дронь В.А. (а.с.61-63 т.1).

Відповідно до акту про надані послуги на професійну правничу допомогу адвоката від 11 березня 2019 року, об`єм виконаних робіт складає: вивчення матеріалів справи та надання консультації 0,5 годин, участь в судових засіданнях 2 години, а всього 2,5 год. Таким чином, судові витрати на професійну правничу допомогу адвоката складають 2 921 гривню 10 коп. (а.с.107 т.1).

Згідно квитанції від 11 березня 2019 року вбачається, що ОСОБА_2 сплатила за договором про надання професійної правничої допомоги від 12 лютого 2019 року 2921 гривню 20 коп. за надану професійну правничу допомогу (а.с.108 т.1).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Відповідно до ч.1 ст.368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України.

Відповідно до ч.1. ст.369 ЦПК України, апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідно ч.13 ст.7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вищевикладене, розгляд справи здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Ухвалюючи додаткове рішення та стягуючи з позивача на користь відповідача витрати на професійну правничу допомогу, суд першої інстанції виходив з того, що порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України.

Так, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови у позові - на позивача.

З висновками суду першої інстанції погоджується і колегія суддів, оскільки вони ґрунтуються на матеріалах справи, а також узгоджуються з вимогами законодавства з огляду на наступне.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.

Статтею 246 ЦПК України передбачено, якщо сторона з поважних причин не може подати докази, що підтверджують розмір понесених нею судових витрат до закінчення судових дебатів у справі, суд за заявою такої сторони, поданою до закінчення судових дебатів у справі, може вирішити питання про судові витрати після ухвалення рішення по суті позовних вимог. Для вирішення питання про судові витрати суд призначає судове засідання, яке проводиться не пізніше двадцяти днів з дня ухвалення рішення по суті позовних вимог. У випадку, визначеному частиною другою цієї статті, суд ухвалює додаткове рішення в порядку, передбаченому статтею 270 цього Кодексу.

Статтею 59 Конституції України визначено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

Згідно з ч. ч. 1, 2 ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків встановлених законом.

За змістом ч. 1 п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.

За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:

1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку її до розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника, адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;

2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.

Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:

1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);

2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);

3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;

4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі виливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом справи.

Порядок розподілу судових витрат між сторонами визначений ст. 141 ЦПК України, у відповідності до ч. ч. 1, 2 якої судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються:

1) у разі задоволення позову - на відповідача;

2) у разі відмови в позові - на позивача;

3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відповідно до вимог ч. 8 ст. 141 ЦПК України, розмір витрат, які сторона сплатила або мас сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази, подаються, до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

Відповідно до умов договору про надання професійної правничої допомоги від 12 лютого 2019 року адвокат Дронь В.А. прийняв на себе зобов`язання надати ОСОБА_2 правничу допомогу.

ОСОБА_2 здійснила оплату за правничу допомогу адвоката в розмірі 2 921 гривень 10 коп., що підтверджується квитанцією від 11 березня 2019 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 137 ЦПК України у разі недотримання вимог ч. 4 ст. 137 ЦПК суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.

Відповідно до ч. 6 ст. 137 ЦПК України обов`язок доведення неспівмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.

Суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, дав належну оцінку зібраним доказам, вірно послався на закон, що регулює спірні правовідносини, дійшов правильного висновку про ухвалення додаткового рішення про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 2921 гривень 10 коп.

Згідно вимог ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Апеляційний суд не погоджується з доводами апелянта про те, що у зв`язку з неподанням ОСОБА_2 попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат на професійну правничу допомогу, які остання понесла і які очікує понести в зв`язку з розглядом справи, то в задоволенні заяви про ухвалення додаткового рішення у справі про стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу суд першої інстанції повинен був відмовити, виходячи з наступного.

Відповідно до частини восьмої статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

Як вбачається з матеріалів справи до закінчення судових дебатів у справі ОСОБА_2 надала суду докази на підтвердження понесених витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 2921 гривень 10 коп.(договір про надання правової допомоги від 12 лютого 2019 року, акт наданих послуг від 11 березня 2019 року, квитанція до прибуткового касового ордеру в розмірі 2921 гривень 10 коп.), а тому суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, задовольнивши заяву останньої.

Доводи апеляційної скарги відносно того, що вартість послуг адвоката є неспівмірною із складністю справи та виконаних адвокатом робіт, апеляційний суд вважає необґрунтованими, оскільки жодним чином такі посилання не були підтверджені та належно обґрунтовані, незважаючи на те, що законом вказаний обов`язок прямо покладений на особу, яка ставить під сумнів заявлений розмір таких витрат. За таких мов у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для скасування оскаржуваного рішення на основі вказаних тверджень.

Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги про їх недоведеність та неспівмірність не знайшли своє підтвердження при розгляді справи в суді апеляційної інстанції. Інші доводи, на які посилається апелянт, були предметом належного дослідження судом першої інстанції та додаткового правового аналізу не потребують, крім того фактично вони зводяться до незгоди з висновками суду першої інстанції.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційних скарг

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи наведене вище, рішення суду першої інстанції ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а додаткове рішення суду першої інстанції слід залишити без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382 ЦПК України, апеляційний суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Додаткове рішення Кіцманського районного суду Чернівецької області від 15 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий М.І.Кулянда

Судді: О.О.Одинак

Н.Ю.Половінкіна