Справа № 404/9899/13-ц
Номер провадження 2-п/404/16/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2020 року Кіровський районний суд м. Кіровограда в складі:

головуючого судді - Галагана О.В.,

при секретарі Туровській О.Л.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кропивницькому заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 13 січня 2014 року по справі № 404/9899/13-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості,-

ВСТАНОВИВ:

09.07.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вище вказаною заявою, відповідно до якої просив:

- поновити пропущений строк на подання заяви про перегляд заочного рішення по справі № 404/9899/13-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості;

- переглянути заочне рішення по справі № 404/9899/13-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості;

- скасувати заочне рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13 січня 2014 року по справі № 404/9899/13-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості та призначити справу до розгляду в спрощеному провадженні з викликом сторін.

В своїй заяві заявник вимоги обґрунтовує тим, що вище вказана справа розглянута без його участі. Вказував, що про розгляд справи йому відомо не було, тому він був позбавлений можливості надати докази, позовні вимоги не визнає.

На обґрунтування поновлення строку про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 13.01.2014 року по справі № 404/9899/13-ц заявником зазначено, що про наявність заочного рішення щодо стягнення з нього заборгованості за кредитним договором дізнався 01.07.2020 року, коли отримав копію рішення. Вказував, що про розгляд справи повідомлений належним чином не був, копію заочного рішення не отримував. Також посилався на Закон України від 30.03.2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ ХІІ «Прикінцеві положення ЦПК України доповнено пунктом 3 в якому зазначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки визначені ст. ст. 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки, включаючи строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, подання заяви про перегляд заочного рішення продовжуються на строк дії такого карантину. Таким чином, вважає, що строк пропущено з поважних причин.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подав заяву, якою просив розглянути справу без його участі, вказав, оскільки не був присутній на судовому засіданні, то не мав можливості захистити свої права, зокрема заявити про сплив строків позовної давності щодо вимог про стягнення з нього коштів за кредитним договором, що призвело до ухвалення неправильного заочного рішення судом, просив заяву про перегляд заочного рішення суду задовольнити.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися належним чином, про причини неявки суду невідомо.

Відповідно до ч. 1 ст. 287 ЦПК України заява про перегляд заочного рішення розглядається в судовому засіданні. Неявка осіб, належним чином повідомлених про дату, час і місце засідання, не перешкоджає розгляду заяви.

Суд дослідивши матеріали справи, приходить до наступних висновків.

Судом встановлено, що 13.01.2014 року заочним рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда позов ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - задоволено в повному обсязі. Стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» заборгованість за кредитним договором № 209/КВ-06 від 19.08.2006 року в сумі 109868грн. 81коп. Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» по 549 грн. 35 коп. судових витрат та по 75 грн. витрат, пов`язаних з розміщенням оголошення в пресі з кожного. (а.с. 59-62).

Судове рішення надсилалось відповідачу проте повернулось до суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання» (а.с. 66).

25.02.2014 року за заявою Представника позивача АТ «Дельта Банк» Кіровським районним судом м. Кіровограда було видано виконавчий лист по справі (а.с.68).

Постановою заступника начальника Кропивницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про закінчення виконавчого провадження від 13.02.2020 року, виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 404/9899/13-ц, 2/404/234/14 виданого 25.02.2014 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» по 549,35 грн. судових витрат та по 75 грн. витрат, пов`язаних з розміщенням оголошення в пресі з кожного закінчено, оскільки ОСОБА_1 сплачено в повному обсязі (а.с. 70).

Згідно п. 9 ч. 1 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України (в редакції Закону № 2147-VIII від 03.10.2017 року), справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ч. 3 ст. 284 ЦПК України учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України в чинній редакції право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, а згідно п.п. 6,7 цієї норми права про поновлення процесуального строку або про відмову у поновленні процесуального строку суд постановляє ухвалу.

Аналізуючи доводи ОСОБА_1 , що про існування судового рішення він дізнався 01.07.2020 року, не зважаючи, що ним відповідно до постанови заступника начальника Кропивницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про закінчення виконавчого провадження від 13.02.2020 року було сплачено в повному обсязі кошти по виконавчому провадженню з примусового виконання виконавчого листа № 404/9899/13-ц, 2/404/234/14 виданого 25.02.2014 року Кіровським районним судом м. Кіровограда про стягнення з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь ПАТ «Дельта Банк» по 549,35 грн. судових витрат та по 75 грн. витрат, пов`язаних з розміщенням оголошення в пресі з кожного, відтак суд робить висновок, що заявник не вжив заходів для явки до суду без поважних на те причин.

Крім того, посилання ОСОБА_1 на Закон України від 30.03.2020 року № 540-ІХ «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ ХІІ «Прикінцеві положення ЦПК України доповнено пунктом 3 в якому зазначено, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки визначені ст. ст. 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки, включаючи строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, подання заяви про перегляд заочного рішення продовжуються на строк дії такого карантину, як на підставу про поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда віл 13.01.2014 року, суд не бере до уваги, так як про рішення суду ОСОБА_1 було відомо ще в лютому 2020 року, що підтверджується постановою заступника начальника Кропивницького районного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) про закінчення виконавчого провадження від 13.02.2020 року.

Крім того, із матеріалів справи вбачається, що через оголошення в газеті «Народне Слово», випуск від 09 січня 2014 року, відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 суд викликав в судове засідання, що було призначено на 13.01.2014 р. (а.с. 57).

Разом з тим, суду не надано жодних доказів на підтвердження обставин, що свідчать про поважність причин неявки ОСОБА_1 в судове засідання, причин не долучення доказів, якими відповідач обґрунтовує свої заперечення проти вимог позивача.

Згідно правової позиції ВСУ у справі за № 6-2469цс16: Порівняльний аналіз термінів «довідався» та «міг довідатися», що містяться в статті 261 ЦК України, дає підстави для висновку про презумпцію можливості та обов`язку особи знати про стан своїх майнових прав, а тому доведення факту, через який відповідач не знав про порушення свого цивільного права і саме з цієї причини не звернувся за його захистом до суду, недостатньо.

Позивач повинен також довести той факт, що він не міг дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 60 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на котрі вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Відповідач, навпаки, мусить довести, що інформацію про порушення можна було отримати раніше.

У справі «Устименко проти України» Європейський суд з прав людини констатував, що якщо звичайний строк оскарження поновлюється зі спливом значного періоду часу, таке рішення може порушити принцип правової визначеності. Хоча саме національним судам, перш за все, належить виносити рішення про поновлення строку оскарження, їх свобода розсуду не є необмеженою. Суди повинні обґрунтовувати відповідне рішення. У кожному випадку національні суди повинні встановити, чи виправдовують причини поновлення строку оскарження втручання у принцип res judicata, особливо коли національне законодавство не обмежує дискреційні повноваження судів стосовно часу або підстав для поновлення строків.

У відповідності до п.2 ч.3 ст. 287 ЦПК України, у результаті розгляду заяви про перегляд заочного рішення суд може своєю ухвалою: скасувати заочне рішення і призначити справу до розгляду за правилами загального чи спрощеного позовного провадження.

Відповідно до ст. 288 ЦПК України, заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

Проте, посилання ОСОБА_1 на безпідставність поданої позовної заяви ПАТ «Дельта Банк» не містять жодних доказів, на які посилається заявник у заяві про перегляд заочного рішення.

Таким чином, ознайомившись з заявою про перегляд заочного рішення та дослідивши матеріали справи, суд вважає, що підстави для поновлення строку для подання заяви про перегляд заочного рішення відсутні та докази, на які посилається заявник у заяві про перегляд заочного рішення не мають істотного значення для правильного вирішення справи, оскільки є необґрунтованими та безпідставними.

Враховуючи вище викладене суд вважає, що заява про перегляд заочного рішення підлягає залишенню без задоволення.

Керуючись ст.ст.126, 127, 258- 261, 280-289, 352, 353, 354, 355 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення від 13 січня 2014 року по справі № 404/9899/13-ц за позовом ПАТ «Дельта Банк» до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення заборгованості - залишити без задоволення.

Відповідно до ч. 4 ст. 287 ЦПК України у разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Кіровського

районного суду

м.Кіровограда О. В. Галаган