Справа № 299/2522/19
П О С Т А Н О В А

Іменем України

16 вересня 2020 року м. Ужгород

Колегія суддів Судової палати у цивільних справах Закарпатського апеляційного суду в складі:

головуючого-судді: Собослой Г.Г.,

суддів: Готра Т.Ю., Кондор Р.Ю.,

з участю секретаря: Микуляк Є.В..

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Виноградівського районного суду від 12 листопада 2019 року у справі № 299/2522/19 (Головуючий: Леньо В.В.), -

В С Т А Н О В И Л А :

У серпні 2019 року АТ КБ «Приват Банк» звернулося до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 06.02.2012 року в сумі 126 512,63 грн. та судові витрати у сумі 1 921 грн.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 06.02.2012 року між АТ КБ «Приват Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № б/н, згідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 51 500,00 гривень у вигляді встановленого ліміту на картковий рахунок.

Позивач повністю виконав свої зобов`язання за кредитним договором, однак, станом на день звернення до суду, відповідач не повернув отриманий кредит у встановлений договором термін та не сплатив нараховані відсотки, комісію та інші платежі за договором.

У зв`язку з невиконанням відповідачем умов договору, станом на 16.07.2019 року у нього виникла заборгованість в сумі 12 6512,63 грн, яка складається з: 55 454,98 грн заборгованість за тілом кредиту 25 068,89 грн заборгованість за простроченим тілом кредиту; 45 488,76 грн - нарахована пеня за прострочене зобов`язання, 500,00 грн пеня за несвоєчасність сплати боргу на суму від 100 грн, які позивач просить стягнути з відповідача та судовий збір у сумі 1 921,00 грн.

Рішенням Виноградівського районного суду від 12 листопада 2019 року позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приват Банк" заборгованість за кредитним договором від 06.02.2012 року у розмірі 80 523,87 грн., яка складається із заборгованості за тілом кредиту.

У задоволенні решти позову відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приват Банк" 1921,00 гривень судового збору.

Ухвалою Виноградівського районного суду від 06 грудня 2019 року внесено виправлення до рішення Виноградівського районного суду від 12 листопада 2019 року по цивільній справі № 299/2522/19 за позовом АТ КБ «Приват Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором та викладено резолютивну частину рішення у наступній редакції.

Позов задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ "Приват Банк" заборгованість за кредитним договором від 06.02.2012 року у розмірі 80 523,87 грн., яка складається з 55 454,98 грн. заборгованість за тілом кредиту, 25 068,89 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту.

У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із даним рішенням суду у частині стягнення 25 068,89 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій ставиться питання про скасування рішення суду, та задоволення позовних вимог позивача у розмірі 55 454,98 грн. заборгованості за тілом кредиту, які фактично отримані та використані ним і не повернуто у добровільному порядку, а у заборгованості у розмірі 25 068,89 грн. за простроченим тілом кредиту законних підстав для їх стягнення відсутні.

Заслухавши пояснення представника АТ КБ «Приват Банк» -Дурдинець Р.Ю., яка просить рішення суду залишити без змін, перевіривши матеріали справи, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню із наступних підстав.

Встановлено, що 06.02.2012 року ОСОБА_1 звернувся до АТ КБ «Приват Банк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву №б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 51 500,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, які позивач за договором надав і не заперечується відповідачем.

Відповідно до ст. 526 ЦК України обов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. П равочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Згідно до положень статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми є нікчемним.

Згідно ч. 1 ст. 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо).

За змістом ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Оскільки, умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку з чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші.

У анкеті-заяві про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг у Приватбанку від 06.02.2012 року процентна ставка не зазначена. Крім того, у цій заяві відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання.

На підтвердження позовних вимог позивач надав суду Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку, якими визначені, в тому числі: пільговий період користування коштами, процентна ставка, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, та інші умови.

Разом з тим, вказані тарифи та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку відповідачем підписані не були. Матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці Витяг з Тарифів та Витяг з Умов розумів відповідач та ознайомився і погодився з ними, підписуючи заяву-анкету про приєднання до умов та Правил надання банківських послуг Приват Банку, а також те, що вказані документи на момент отримання відповідачем кредитних коштів взагалі містили умови, зокрема й щодо сплати процентів за користування кредитними коштами та щодо сплати неустойки (пені, штрафів).

Таким чином, Умови та Правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача змінювалися самим ПАТ КБ «Приват Банк» з часу виникнення спірних правовідносин - 06.02.2012 року, до моменту звернення до суду із даним позовом, без надання підтверджень про конкретні запропоновані відповідачу Умови та правила надання банківських послуг, відсутність у анкеті-заяві домовленості сторін про сплату відсотків за користування кредитними коштами, пені та штрафів за несвоєчасне повернення кредиту, надані банком Витяг з Тарифів та Витяг з Умов не можуть розцінюватися як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного із відповідачем кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин.

Така правова позиція, викладена в Постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 року № 342/180/17.

Судова колегія погоджується із висновком суду першої інстанції, що при укладенні договору АТ КБ «Приват Банк» не дотримав вимог, передбачених ч. 2 ст. 11 Закону № 1023-ХІІ про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме таких умов, про які вважав узгодженими банк, однак що фактично отримані та використані позичальником кошти в добровільному порядку АТ КБ «Приват Банк» не повернуті, враховуючи вимоги ч. 2 ст. 530 ЦК України за змістом якої, якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання в будь-який час, що свідчить про порушення його прав і банк вправі вимагати захисту своїх прав, шляхом зобов`язання виконати боржником обов`язку з повернення фактичної отриманої суми кредитних коштів.

Оскільки, заборгованість за тілом кредиту становить 55 454,98 грн. яка фактично отримана відповідачем і використані та не повернуті ним, а тому позовні вимоги позивача у цій частині слід задовольнити, а у стягненні суми 25 069,89 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту рішення у цій частині слід скасувати відповідно до п.п. 1, 2, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України та ухвалити нове рішення, яким у позові АТ КБ «Приват Банк» у цій частині відмовити із вищезазначених підстав.

Керуючись ст. ст. 374, 376, 381-384 ЦПК України, судова колегія, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Виноградівського районного суду від 12 листопада 2019 року у частині стягнення із ОСОБА_1 на користь АТ КБ «Приват Банк» 25 069,89 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту скасувати і в цій частині позовних вимог АТ КБ 2Приват Банк» відмовити.

У решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення

Повний текст постанови складено - 25 вересня 2020 року..

Головуючий: (підпис)

Судді: (підписи)

Згідно з оригіналом:

Суддя Закарпатського

апеляційного суду Г.Г. Собослой