Справа № 226/2290/18

Провадження № 2/226/9/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2020 року м. Мирноград

Димитровській міській суд Донецької області у складі:

головуючого судді Рибкіна О.А.,

за участю секретаря Орлової О.В.,

позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Мирнограді справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідача ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.

В обґрунтування вимог вказав, що 21.06.2015 року відповідачем, перебуваючи на території Російської Федерації, через конфлікт було завдано шкоди його здоров`ю, а саме він спричинив йому тілесні ушкодження у вигляді синців в проекції орбіт обох очей, закритої травми лівого плечового суглобу з вивихом головки, осколковим переломом великого бугру лівої плечової кістки, внаслідок чого він втратив працездатність на довготривалий період, що підтверджено листками непрацездатності. 16.11.2015 року після того, як відповідач визнав свою провину у скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.112 Кримінального кодексу Російської Федерації «Умисне спричинення середньої тяжкості шкоди здоров`ю», вони домовились, що відповідач поступово виплатить йому грошову компенсацію у розмірі 150000 російських рублів, що еквівалентно 63000 гривень на день подачі позовної заяви, та відповідач надав йому відповідну розписку від 16.11.2015 року, а він в свою чергу під час засідання по вищевказаній справі заявить клопотання щодо припинення кримінальної справи у відношенні відповідача, що і було ним зроблено. Але до теперішнього часу відповідач жодного разу не сплатив компенсацію за завдану шкоду його здоров`ю, він неодноразово звертався до відповідача про відшкодування шкоди, але той відмовляв, посилаючись на відсутність коштів. Тому він просить суд стягнути з відповідача матеріальну шкоду, завдану ушкодженням здоров`ю, у розмірі 63000 гривень, 3% річних у розмірі 5126,30 грн., інфляційні втрати у розмірі 20390,60 грн.

Позивач в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, обґрунтовуючи їх викладеними в позовній заяві обставинами. Також пояснив, що 16.11.2015 в Гірничій судовій дільниці м. Воркути республіки Комі Російської Федерації відбулося судове засідання по справі за обвинуваченням відповідача ОСОБА_4 в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.112 Кримінального кодексу Російської Федерації, а саме за умисне спричинення йому відповідачем середньої тяжкості шкоди здоров`ю. На цьому судовому засіданні він також подав позовну заяву про стягнення з відповідача 150000 російських рублів за моральну шкоду, заподіяну його здоров`ю. В ході судового засідання ОСОБА_4 написав йому розписку про те, що зобов`язується відшкодувати йому цю суму. Після цього він написав заяву під диктовку судді про те, що ОСОБА_4 загладив заподіяну злочином шкоду і він до того претензій не має. У зв`язку з цим справа у відношенні ОСОБА_4 була закрита. В цій написаній ним розписці він не писав про відшкодування ОСОБА_4 шкоди, про отримання ним від ОСОБА_4 грошових коштів. Періоди і строки виплати йому грошових коштів ОСОБА_4 вони погодили, але в розписці, яку написав ОСОБА_4 , вони вказані не були. ОСОБА_4 не відшкодував йому заподіяну шкоду. Він тривалий час чекав виплат від ОСОБА_4 , а коли закінчувався строк позовної давності він подав позов до суду про стягнення цих коштів. ОСОБА_4 загладив заподіяну злочином шкоду тим, що пообіцяв відшкодувати йому заподіяну шкоду в сумі 150000 російських рублів та написав про це розписку. Він вказав в суді, що не має до ОСОБА_4 претензій, маючи на увазі, що після взяття тим на себе обов`язку відшкодувати йому шкоду він не бажає притягувати ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності. Зазначає, що якщо б ОСОБА_4 виплатив би йому гроші по розписці, то забрав би в нього оригінал цієї розписки та взяв би у нього розписку про отримання цих грошей.

Відповідач до судового засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Представник відповідача ОСОБА_3 в судовому засіданні позов не визнав, пояснив, що в 2015 році ОСОБА_4 дійсно скоїв злочин відносно ОСОБА_1 на території Росії, за що притягався до кримінальної відповідальності. Але ОСОБА_4 в судовому засіданні написав розписку, в якій вказав, що зобов`язується відшкодувати ОСОБА_1 заподіяну шкоду в сумі 150000 рублів та в той же день в судовому засіданні через довірену особу сплатив ОСОБА_1 ці кошти. Після цього ОСОБА_1 написав заяву до суду, що йому відшкодована матеріальна шкода і що він просить не притягати ОСОБА_4 до кримінальної відповідальності та претензій до нього не має.

В судове засідання 25.09.2020 представник відповідача ОСОБА_3 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву про закінчення розгляду справи без його участі.

Судом встановлено, що постановою мирового судді Гірничої судової дільниці м. Воркути республіки Комі Російської Федерації від 16.11.2015 року кримінальну справу за обвинуваченням ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого частиною 1 статті 112 Кримінального кодексу Російської Федерації «Умисне спричинення середньої тяжкості шкоди здоров`ю» закрито у зв`язку з примиренням сторін підсудного ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_1 . Цією постановою встановлено, що 21.06.2015 ОСОБА_4 умисно заподіяв ОСОБА_1 шкоду здоров`ю середньої тяжкості та в судовому засіданні ОСОБА_1 повідомив, що підсудний ОСОБА_4 загладив заподіяну злочином шкоду і до кримінальної відповідальності потерпілий притягати обвинуваченого не бажає (а.с.9).

Згідно розписки від 16.11.2015 року, ОСОБА_4 зобов`язався відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 150000 російських рублів ОСОБА_1 (а.с.8).

Згідно наданих лікарняних листів та виписки з історії хвороби № 4298, ОСОБА_1 тривалий час перебував на лікарняному (а.с.4-7).

10.02.2016 ОСОБА_1 звернувся до мирового судді Гірничої судової дільниці м. Воркути республіки Комі Російської Федерації з заявою, в якій зазначив, що ОСОБА_4 згідно виданої розписки гроші йому не виплачує і тому він просить видати виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_4 150000 рублів (а.с.82).

Згідно наданих матеріалів Гірничою судовою дільницею м. Воркути республіки Комі Російської Федерації на виконання доручення Димитровського міського суду Донецької області від 10.09.2019, в матеріалах кримінальної справи № 1-58/15 за обвинуваченням ОСОБА_4 в скоєнні злочину, передбаченого ч.1 ст.112 КК РФ, яка була закрита постановою 16.11.2015 року, є копія розписки ОСОБА_4 від 16.11.2015 року про зобов`язання відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 150000 російських рублів ОСОБА_1 , а також заява ОСОБА_1 до суду від 16.11.2015 року, в якій він просить суд закрити кримінальну справу у відношенні ОСОБА_4 у зв`язку з примиренням з підсудним, зазначає, що шкода йому відшкодована, вибачення принесені та ним прийняті (а.с. 130, 131).

Згідно статті 76 Кримінального кодексу Російської Федерації особа, яка вперше скоїла злочин невеликої чи середньої тяжкості, може бути звільнена від кримінальної відповідальності, якщо вона примирилася з потерпілим та загладила заподіяну потерпілому шкоду.

Таким чином, згідно з вищевикладеним судом встановлено, що в Гірничій судовій дільниці м. Воркути республіки Комі Російської Федерації в 2015 році розглядалася кримінальна справа за обвинуваченням відповідача ОСОБА_4 в скоєні злочину, передбаченого ч.1 ст.112 Кримінального кодексу Російської Федерації, за умисне спричинення відповідачем позивачу ОСОБА_1 середньої тяжкості шкоди здоров`ю.

В ході судового розгляду 16.11.2015 відповідач ОСОБА_4 надав позивачу ОСОБА_1 розписку, якою зобов`язався відшкодувати матеріальну шкоду в розмірі 150000 рублів. Після цього позивач ОСОБА_1 16.11.2015 подав до суду заяву, в якій просив суд закрити кримінальну справу у відношенні ОСОБА_4 у зв`язку з примиренням з підсудним та зазначив, що шкода йому відшкодована.

На підставі цього 16.11.2015 була винесена постанова мирового судді Гірничої судової дільниці м. Воркути республіки Комі Російської Федерації від 16.11.2015 року про закриття кримінальної справи за обвинуваченням ОСОБА_4 у зв`язку з примиренням сторін підсудного ОСОБА_4 та потерпілого ОСОБА_1 , при цьому встановлено, що підсудний ОСОБА_4 загладив заподіяну злочином шкоду потерпілому ОСОБА_1

31.08.2018 ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_4 про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, в якому стверджує (а також і в судовому засіданні), що в дійсності ОСОБА_4 заподіяна внаслідок злочину шкода відшкодована йому не була. В той же час представник відповідача стверджує, що відповідач ОСОБА_4 після написання розписки в той же день у судовому засіданні через довірену особу сплатив ОСОБА_1 кошти за розпискою, що підтверджується матеріалами кримінальної справи.

Суд вважає, що відшкодування відповідачем ОСОБА_4 заподіяної внаслідок злочину шкоди позивачу ОСОБА_1 підтверджується власноручно написаною заявою ОСОБА_1 до суду, яка була написана вже після надання розписки відповідачем, і в якій ОСОБА_1 зазначив, що шкода йому відшкодована, а також це підтверджується постановою мирового судді Гірничої судової дільниці м. Воркути республіки Комі Російської Федерації від 16.11.2015, якою встановлено, що підсудний ОСОБА_4 загладив заподіяну злочином шкоду потерпілому ОСОБА_1 , через що і була закрита кримінальна справа у відношенні ОСОБА_4 .

При цьому суд не приймає посилання позивача на наявність у нього

оригіналу розписки відповідача про зобов`язання відшкодувати шкоду, оскільки сам по собі цей факт не може бути підтвердженням невиконання відповідачем взятого на себе зобов`язання, враховуючи наявність в матеріалах кримінальної справи власноруч написаної заяви позивача до суду про відшкодування відповідачем заподіяної йому шкоди, а також встановленим постановою суду Російської Федерації фактом, що ОСОБА_4 загладив заподіяну злочином шкоду ОСОБА_1 .

Також суд не приймає пояснення позивача про те, що він писав заву про відшкодування шкоди відповідачем під диктовку судді, а в дійсності шкода йому відшкодована не була, оскільки це твердження щодо написання вказаної заяви під диктовку судді не підтверджується жодними доказами.

У зв`язку з цим, враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позов задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст.4, 10, 12, 13, 76, 81, 141, 259, 263-265, 268, 273, 280-282, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову ОСОБА_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , до ОСОБА_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , про відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. Рішення суду може бути оскаржено в апеляційному порядку. Апеляційна скарга на рішення суду подається до Донецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складене 30.09.2020 року.

Суддя О.А. Рибкін