Роздільнянський районний суд Одеської області
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 511/2111/15-ц

Номер провадження: 2/511/1/20

21 вересня 2020 року Роздільнянський районний суд Одеської області в складі:

головуючого судді - Теренчук Ж. В.,

секретаря - Ніколас С.О.,

представника позивача - Дубаса О.І.,

відповідача - ОСОБА_1 ,

представника відповідача - ОСОБА_2 ,

третьої особи - ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Роздільна Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , Реєстраційної служби в Роздільнянському районі Одеської області, третя особа - приватний нотаріус Роздільнянського районного нотаріального округу Фішер Б.І. про визнання угоди недійсною та скасування як недійсного запису про реєстрацію нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_4 звернулась до суду з позовом, який уточнила по початку розгляду справи по суті, в якому просила визнати недійсним нотаріально посвідчений договір купівлі-продажу житлового будинку АДРЕСА_1 02.11.2007 року, згідно якого вона продала вказаний будинок відповідачу ОСОБА_1 , а також визнати незаконними та скасувати відомості щодо реєстрації на ім`я ОСОБА_1 вищевказаного житлового будинку в Реєстрі прав власності на нерухоме майно.

В судовому засіданні ОСОБА_4 підтримала заявлені позовні вимоги та суду пояснила, що вказаний договір не підписувала, а 02.11.2007 року видала на ім`я ОСОБА_1 доручення, яким уповноважила його продати належний їй будинок в с. Степанівка Роздільнянського району Одеської області. Це доручення ОСОБА_1 оформляв у нотаріуса ОСОБА_3 . Вона будинок йому не продавала та коштів від його продажу від ОСОБА_1 не отримувала.

В судовому засіданні ОСОБА_4 та в наданих письмових поясненнях, зазначила, що вона мала намір продати належний їй будинок АДРЕСА_1 та виїхати до Німеччини. Однак швидко будинок продати не вдалося, а тому вона отримала консультацію у адвоката ОСОБА_2 , який на теперішній час представляє інтереси ОСОБА_1 у суді, який рекомендував їй зробити доручення, на будь-кого, кому вона довіряє та уповноважити цю особу займатись продажем будинку.

Так як з ОСОБА_1 вони були не тільки родичами, а й сусідами, вона вирішила вказане доручення зробити саме на нього. 02.11.2007 року вона разом з ОСОБА_1 та ОСОБА_5 приїхали до нотаріальної контори ОСОБА_3 . ОСОБА_1 пішов до нотаріальної контори, а їм сказав чекати в машині. Потім він вийшов, виніс доручення від нотаріуса та сказав його підписати та показав де підписати, що вона і зробила. Доручення вона не читала, так як довіряли ОСОБА_1 . Підпис вона поставила один на дорученні, яке підписала для зручності на капоті автомобіля ОСОБА_1 . Після цього вона виїхала за кордон, а коли повернулась в Україну в квітні 2008 року, вона попросила ОСОБА_1 повернути документи на будинок, так як передумала його продавати, але ОСОБА_1 переконав її ще почекати. Після цього пройшло ще два роки, однак будинок так і не продавався. Кожен рік вона приїздила та робила в будинку ремонт, підтримувала в порядку ділянку та садибу. В 2013 році зустрівшись з ОСОБА_1 щоб забрати документи на будинок, він їй повідомив, що будинок вже не її та вигнав її. В 2014 році вона дізналась, що власником її будинку в с. Степанівка є ОСОБА_1 на підставі нотаріально посвідченого від 02.11.2007 року договору купівлі-продажу. Звертає увагу суду, що ніяких договорів на ім`я ОСОБА_1 вона не підписувала, будинок йому не продавала, грошей від ОСОБА_1 за будинок не отримувала. Тому просила її позов задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_4 не визнав. Суду пояснив, що 02.11.2007 року позивач ОСОБА_4 продала йому свій будинок АДРЕСА_1 на підставі нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу, який був складений та посвідчений у нотаріуса ОСОБА_3 . При укладенні цієї угоди була присутня його дружина ОСОБА_6 , яка дала згоду на укладення цього договору. Також в присутності нотаріуса та дружини він передав ОСОБА_4 гроші за будинок в сумі 31746,00 грн. Про обставини укладення цього договору у нотаріуса ОСОБА_4 дає неправдиві свідчення, так як вона була присутня при укладенні договору в приміщенні у нотаріуса, розуміла, що підписує договір купівлі-продажу будинку і сама ініціювала цей правочин, раніше саме з цією метою особисто отримала довідку в БТІ , яка необхідна саме для відчуження майна, а далі почала все заперечувати. Свідка ОСОБА_5 при укладенні договору у нотаріуса не було. Факти укладення угоди десь поза приміщенням кабінету нотаріуса взагалі неправдиві, свідка ОСОБА_5 при укладенні договору у нотаріуса не було. . Тому підстав для задоволення позову не має.

Третя особа - ОСОБА_3 в судовому засіданні позовні вимоги ОСОБА_4 не визнав, просив відмовити в їх задоволенні. Суду пояснив, що дійсно 02.11.2007 року він, як приватний нотаріус посвідчував договір купівлі-продажу будинку по АДРЕСА_1 , який укладався між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 . За умовами укладеного договору та за взаємною домовленістю з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 було визначено ціну будинку 31746,00 грн, які відповідач сплатив ОСОБА_4 до підписання договору. Зазначений договір було підписано сторонами в його присутності, про що свідчать підписи сторін на договорі та в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій.

Вважає, що: - на момент укладання договору купівлі-продажу від 02.11.2007 року, реєстровий №4450, зміст такого договору не суперечив і по теперішній час не суперечить законодавству України, інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; - на момент укладання договору ОСОБА_4 і ОСОБА_7 мали необхідний обсяг цивільної дієздатності; - на момент укладання договору були наявними пропозиція ОСОБА_4 продати згаданий будинок, а ОСОБА_8 купити такий будинок, а, також згода між ОСОБА_4 і ОСОБА_9 , за всіма істотними умовами договору (предмет договору (будинок) і його договірна вартість (ціна); - після виготовлення приватним нотаріусом договору купівлі-продажу від 02.11.2007 року ОСОБА_4 і ОСОБА_10 особисто підписали згаданий договір; - відповідно до цивільного законодавства договір купівлі-продажу від 02.11.2007 року, реєстровий №4450 посвідчено нотаріально; - зі слів ОСОБА_1 право власності, яке він набув у зв`язку з укладання договору купівлі-продажу від 02.11.2007 року, реєстровий №4450 - він зареєстрував в установленому законом порядку (ст. 210 ЦК України).

Також на теперішній час достовірність підпису ОСОБА_4 на договорі підтверджена висновками декількох почеркознавчих експертиз. За таких обставин, вважає, що суд повинен відмовити ОСОБА_4 в задоволені позову.

Суд, на підставі наданих доказів по справі, встановив наступні фактичні обставини справи та відповідні їм спірні правовідносини.

Судом встановлено, що згідно рішення Роздільнянського районного суду Одеської області від 29.09.2006 року за позовом ОСОБА_4 до Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області про визнання права власності по праву спадкування за законом на будинок, вимоги ОСОБА_4 задоволені, визнано за нею право власності в порядку спадкування за законом на Ѕ частину будинку з господарчими спорудами АДРЕСА_1 . (а.с.89 т. 1)

На підставі ухвали Роздільнянського районного суду Одеської області від 12.07.2007 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 про заміну боржника та визнання права власності на Ѕ частину будинку, затверджено мирову угоду, згідно якої ОСОБА_4 стала власником другої половини будинку, від якої відмовився ОСОБА_13 (а.с.84 т. 1)

Згідно витягів про реєстрацію прав власності на нерухоме майно від 10.10.2006 року №12106830 та від 20.09.2007 року №15995295 за ОСОБА_4 зареєстровані по Ѕ частині житлового будинку з господарчими спорудами по АДРЕСА_1 . (а.с. 93,94 т.1)

Згідно витягу №16496722 від 01.11.2007 року за ОСОБА_4 зареєстрований будинок та господарчі споруди по АДРЕСА_1 . З даного витягу встановлено, що вказаний будинок складається з «А» - житловий будинок, господарчих споруд: «Б» - сарай, «В» - сарай, «Г» - літня кухня, «Д» - погріб, «Е» - гараж, «Ж» - кладова, №1 - огорожа, №2 - ворота. Вартість нерухомого майна 31746 грн. (а.с. 95 т.1)

Із змісту нотаріально посвідченого приватним нотаріусом Фішером Б.І. договору купівлі-продажу житлового будинку від 02.11.2007 року, судом встановлено, що ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_1 придбав житловий будинок та господарчі споруди по АДРЕСА_1 , вказаний договір зареєстрований в реєстрі за №4450. (а.с.82 т.1)

Із додатків до договору встановлено, що дружина ОСОБА_1 - ОСОБА_14 надала йому нотаріально посвідчену заяву згоду на укладання договору купівлі-продажу вказаного будинку та розпорядження у зв`язку із цим грошовими коштами сімейного бюджету, які є їх спільною сумісною власністю для здійснення розрахунку за згаданим договором. (а.с.97 т. 1)

Згідно довідки Степанівської сільської ради Роздільнянського району Одеської області від 02.11.2007 року, рішення про передачу у приватну власність (приватизацію) земельної ділянки площею 0,11 га по АДРЕСА_1 не приймалось. (а.с.98 т.1)

З довідки Одеської регіональної філії ДП «Центр Державного земельного кадастру» від 02.11.2007 року наданої ОСОБА_4 , судом встановлено, що земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 площею 0,11 га з цільовим призначенням для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарчих будівель та споруд рахується за ОСОБА_4 , але Державний акт не виготовлений та в натурі земельна ділянка не виділялась. (а.с.99 т.1)

Витягом з Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна від 02.11.2007 року №15253163 підтверджено, що заборон а арешту на будинку АДРЕСА_1 не значиться. (а.с.102 т.1)

З витягу про реєстрацію правочинів в Державному реєстрі правочинів від 02.11.2007 року №4890281, судом встановлено, що 02.11.2007 року була проведена реєстрація правочину - договору купівлі-продажу, документ посвідчено приватним нотаріусом Фішером Б.І., номер у реєстрі нотаріальних дій №4450, видано бланк ВКА 570243. Зазначений договір укладено між ОСОБА_4 та ОСОБА_1 (а.с.105 т.1)

Згідно висновку експерта №498 від 27.04.2017 року судової почеркознавчої експертизи за матеріалами цивільної справи №511/2111/15-ц, при дослідженні другого екземпляру договору -купівлі-продажу будинку, наданого для дослідження нотаріусом Фішером Б.І., підпис від імені ОСОБА_4 в договорі купівлі-продажу житлового будинку, нотаріально посвідченого 02 листопада 2007 року приватним нотаріусом Фішером Б.І., та зареєстрованого в реєстрі за № 4450, виконано особисто ОСОБА_4 . Підпис від імені ОСОБА_4 в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Фішера Бориса Івановича за 2007 рік, номер нотаріальної дії №4450 посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, виконано особисто ОСОБА_4 . (а.с.9-19 т.2)

Згідно висновку за результатами проведення судово-почеркознавчої експертизи №20803-20805/19-32/6184/20-32 від 25.02.2020 року, підпис від імені ОСОБА_4 , що міститься у графі «Підписи: Продавець» у першому екземплярі договору купівлі-продажу жилого будинку, нотаріально посвідченого 02 листопада 2007 року приватним нотаріусом Фішером Б.І. та зареєстрованого в реєстрі за №4450, наданого на дослідження ОСОБА_1 - виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів. Підпис від імені - ОСОБА_4 , що міститься у графі «Підписи: Продавець» у договорі купівлі-продажу жилого будинку, нотаріально посвідченого 02 листопада 2007 року приватним нотаріусом Фішером Б.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 4450, - виконано ОСОБА_4 . (а.с.207-214 т.2)

Також по обставинам укладення вказаного договору у нотаріуса в суді були допитані свідки, заявлені позивачем - ОСОБА_5 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , які по обставинам укладенні договору пояснили наступне.

Так свідок ОСОБА_5 в суді показала, що в 2007 році вона разом з ОСОБА_4 звернулись до ОСОБА_1 з проханням допомогти продати будинок ОСОБА_4 , що знаходиться в с. Степанівка. 02.11.2007 році вона разом з ОСОБА_4 та ОСОБА_1 приїхали до нотаріальної контори ОСОБА_3 з метою надання ОСОБА_1 довіреності на продаж будинку. Вона та ОСОБА_4 залишились в машині, а ОСОБА_17 зайшов до офісу. Через деякий час він вийшов звідти, виніс доручення не на фірмовому бланку, а на звичайному білому аркуші та показав ОСОБА_4 де саме поставити підпис, тому ОСОБА_4 підписала саме доручення. До кабінету нотаріуса ОСОБА_4 не запрошували, все відбулось на вулиці. В липні 2013 року ОСОБА_4 повідомила їй, що вона декілька разів ходила до ОСОБА_1 , щоб забрати документи на будинок, але він сказав їй що будинок не її та вигнав. Стверджувала, що позивач будинок відповідачу не продавала.

В свою чергу свідок ОСОБА_15 також повідомила суду, що їй від позивачки відомо, що вона в 2007 році дала доручення ОСОБА_1 на продаж її будинку в с. Степанівка і від неї дізналась, що ОСОБА_1 незаконно заволодів цим будинком.

Свідок ОСОБА_16 в суді показала, що вона також знає зі слів ОСОБА_4 , що вона дала доручення ОСОБА_1 на продаж її будинку в с. Степанівка. Потім вона передумала продавати будинок, пішла до відповідача забрати правовстановлюючі документи, однак останній вигнав її та сказав, що будинок його. Так в 2015 році ОСОБА_4 дізналась, що начебто продала будинок ОСОБА_1 .

В свою чергу допитані по справі в якості свідків з боку відповідача - ОСОБА_14 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 надали інші покази щодо обставин укладення спірного договору.

Так свідок ОСОБА_14 в суді показала, що позивачка не змогла продати будинок в с. Степанівка, а тому продала її чоловіку. Нотаріус призначив час укладення договору на 02.11.2007 року. Вона приїхала з чоловіком, а їх зять привіз ОСОБА_4 . Вони з ОСОБА_4 зайшли до нотаріуса, де останній сказав приїхати на 12 годину до якої він підготовить документи на продаж будинку. Вдруге приїхали до нотаріуса біля 13 години, разом з ОСОБА_4 . Вона давала чоловікову письмову згоду на укладення договору на придбання будинку за їх спільні кошти, нотаріус дав їм прочитати договір, після чого ОСОБА_4 та ОСОБА_1 підписали договір. Вони передали гроші ОСОБА_4 за будинок в сумі згідно договору, чоловік нотаріусу надав копію договору і вони поїхали додому, де в той же день святкували цю подію та від`їзд дітей за одним столом в сім`ї.

Свідок ОСОБА_18 в суді також підтвердила, що 02.11.2007 року вона була присутня в сім`ї ОСОБА_1 після того, як вони придбали будинок у ОСОБА_4 , у них було з цього приводу свято .

Свідок ОСОБА_19 суду показала, що проживає по сусідству з ОСОБА_4 і ОСОБА_1 , і в 2007 році ОСОБА_4 розповідала їй, що продала ОСОБА_1 будинок в с. Степанівка Роздільнянського району Одеської області.

Відповідно позивач, посилаючись на подані по справі докази, просила визнати укладений договір купівлі-продажу недійсним та скасувати реєстрацію даного об`єкту за ОСОБА_1 .

Дані спірні правовідносини регулюються наступними нормами права.

За змістом ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Презумція правомірності правочину встановлена законодавцем у ст. 204 ЦК України. Відповідно до цієї правової норми правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Згідно з нормами глави 16 ЦК України правочин може бути визнано судом недійсним лише з підстав і з наслідками, передбаченими законом.

Підставою недійсності правочину відповідно до статті 215 ЦК України є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою ст. 203 ЦК України, зокрема: особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності, волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі, правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

Відповідно до ч.1, 2, 3 ст.209 ЦК України правочин, який вчинений у письмовій формі, підлягає нотаріальному посвідченню лише у випадках, встановлених законом або домовленістю сторін. Нотаріальне посвідчення правочину здійснюється нотаріусом або іншою посадовою особою, яка відповідно до закону має право на вчинення такої нотаріальної дії, шляхом вчинення на документі, в якому викладено текст правочину, посвідчувального напису. Нотаріальне посвідчення може бути вчинене на тексті лише такого правочину, який відповідає загальним вимогам, встановленим статтею 203 цього Кодексу.

Відповідно до ст.203 ЦК України якщо одна із сторін правочину навмисно ввела другу сторону в оману щодо обставин, які мають істотне значення (частина перша статті 229 цього Кодексу), такий правочин визнається судом недійсним. Обман має місце, якщо сторона заперечує наявність обставин, які можуть перешкодити вчиненню правочину, або якщо вона замовчує їх існування.

Відповідно до ч.1 ст.640 ЦК України договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції.

Відповідно до ч.1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.1 ст.657 ЦК України договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває в податковій заставі.

Суд, заслухавши по справі пояснення сторін, свідків з боку позивача та відповідача, вивчивши надані суду письмові докази, оцінивши їх з точки зору допустимості та належності, прийшов до висновку, що в задоволенні позову ОСОБА_4 належить відмовити з огляду на таке.

Так позивачем по справі оспорюється дійсність нотаріально посвідченого договору купівлі-продажу будинку від 02.11.2007 року, за яким ОСОБА_4 продала, а ОСОБА_1 придбав житловий будинок та господарчі споруди по АДРЕСА_1 .

Підставою недійсності вказаного правочину позивач заявила, що підпис на договорі не належить їй, а далі також заявила в судовому засіданні після огляду судом Реєстру для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Фішера Бориса Івановича за 2007 рік, що підписи в реєстрі також їй не належать, а після пред`явлення відповідачем ОСОБА_1 першого екземпляру договору купівлі-продажу будинку від 02.11.2007 року зазначила, що і в цьому екземплярі договору підпис не її.

Оскільки для встановлення достовірності підпису особи потрібні спеціальні знання, дані документи були предметом дослідження експертів почеркознавців різних експертних установ.

Висновком судової почеркознавчої експертизи №498 від 27.04.2017 року підтверджено, що підписи від імені ОСОБА_4 в другому екземплярі договору купівлі-продажу житлового будинку, нотаріально посвідченого 02 листопада 2007 року приватним нотаріусом Фішером Б.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 4450, а також в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Роздільнянського районного нотаріального округу Фішера Бориса Івановича за 2007 рік, номер нотаріальної дії № 4450 посвідчення договору купівлі-продажу житлового будинку, виконано особисто ОСОБА_4 . (а.с.9-19 т.2)

Також висновком судово-почеркознавчої експертизи №20803-20805/19-32/6184/20-32 від 25.02.2020 року, підтверджено, що підпис від імені ОСОБА_4 , що міститься у графі «Підписи: Продавець» у першому екземплярі договору купівлі-продажу жилого будинку, нотаріально посвідченого 02 листопада 2007 року приватним нотаріусом Фішером Б.І. та зареєстрованого в реєстрі за №4450, наданого на дослідження ОСОБА_1 - виконано рукописним способом без попередньої технічної підготовки та застосування технічних засобів особисто ОСОБА_4 . (а.с.207-214 т.2)

Таким чином доводи позивача щодо недостовірності її підпису на договорі купівлі-продажу будинку висновками почеркознавчих експертиз спростовані, а тому підстав визнавати даний договір купівлі-продажу недійсним по цим підставам у суду не має.

Крім цього наявність такої кількості підписів ОСОБА_4 на документах, зокрема на двох екземплярах договору купівлі-продажу, в Реєстрі для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса спростовує версію позивача про те, що в день укладення договору вона ставила лише один підпис поза приміщенням офісу нотаріуса і це було доручення на продаж її будинку в с.Степанівка, яке вона видала на ім`я ОСОБА_1 та в свою чергу підтверджує доводи відповідача та нотаріуса щодо обставин укладення договору, про які суду повідомили вони та їх свідки.

Судом в ході розгляду справи досліджено Реєстр для реєстрації нотаріальних дій приватного нотаріуса Фішера Б.І. за 2007 рік і встановлено, що нотаріальна дія щодо видачі доручення ОСОБА_4 на ім`я ОСОБА_1 в указаний період нотаріусом Фішером Б.І. не вчинялась.

Оскільки основні вимоги позивача про визнання недійсним договору купівлі-продажу будинку не підлягають задоволенню, то відповідно не підлягають задоволенню і похідні вимоги щодо скасування реєстрації будинку по АДРЕСА_1 за Марцівим Л.В.

Керуючись ст. ст. 81, 141, 259, 263-265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_4 до ОСОБА_1 , Реєстраційної служби в Роздільнянському районі Одеської області, третя особа - приватний нотаріус Роздільнянського районного нотаріального округу Фішер Б.І. про визнання угоди недійсною та скасування як недійсного запису про реєстрацію нерухомого майна, - відмовити повністю.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Одеського апеляційного суду протягом 30 днів з дня його проголошення, а у випадку оголошення вступної та резолютивної частини - протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення до Одеського апеляційного суду через Роздільнянський районний суд Одеської області на підставі п.15.5. Розділу Х11 Перехідних положень ЦПК України.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ж. В. Теренчук