Провадження № 2/761/3596/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

21 липня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Фролової І.В.,

секретаря судового засідання - Ковальчука В.А.,

за участю:

позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації про встановлення місця проживання дитини,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом про визначення місця проживання дитини з огляду на наступне. 29 березня 2005 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено щлюб. Від шлюбу у сторін народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час, ведення спільного господарства та сумісне проживання між сторонами остаточно припинено. Дитина повністю перебуває на вихованні у матері ОСОБА_1 та проживає разом з нею. Позивач просить визначити місце проживання дитини разом з матір`ю з підстав того, що важливу роль у житті дитини відіграє мати, відокремлення малолітнього сина від неї суперечитиме інтересам дитини. Позивачу у справі не відомо про доходи відповідача. Дитина лікується за кошти матері, лікування має прогресивні результати, а зміна звичного перебігу проживання дитини з мамою, може призвести до небажаних наслідків у здоров`ї дитини. На підставі зазначеного позивачка звернулася з позовом до суду.

20 лютого 2020 року ухвалою Шевченківського районного суду м. Києва відкрито провадження у справі в порядку загального позовного провадження.

Позивачка у судовому засіданні просила суд задовольнити позовні вимоги, проти ухвалення заочного рішення не заперечувала.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомлявся про дату, місце та час розгляду справи належним чином. Відзив на позов у встановленому законом порядку не подав.

Від представника третьої особи надійшов висновок про доцільність проживання малолітньої дитини разом з матір`ю.

За таких обставин суд, керуючись положеннями ст.ст. 223,280,281 ЦПК України ухвалив про заочний розгляд справи та ухвалення заочного рішення на підставі наявних в справі доказів за відсутності заперечень позивача.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення заявлених вимог, виходячи з наступного.

Встановлено, що позивачка ОСОБА_1 починаючи з 2005 року перебувала у шлюбних відносинах з ОСОБА_2 .

Від фактичних шлюбних відносин сторони мають неповнолітню дитину ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження, копія якого долучена до матеріалів справи.

ОСОБА_1 зазначає, що сумісне проживання та ведення спільного господарства з відповідачем припинено. Доказів зворотнього під час розгляду справи отримано не було.

Як свідчать матеріали справи позивач та дитина ОСОБА_4 зареєстровані за адресою: АДРЕСА_1 , про що свідчать довідка від 05.12.2019 року про реєстрацію місця проживання.

Працівниками Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації з метою надання висновку про доцільність визначення місця проживання дитини з матір`ю було встановлено, що малолітня дитина проживає разом з матір`ю в квартирі АДРЕСА_1 . В квартирі створені сприятливі умови для виховання, навчання малолітньої дитини. Наявні всі зручності, холодне, гаряче водопостачання, відповідні функціональні меблі та техніка.

У висновку Органу опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 05.03.2020 р. № 109/04/40-1909 зазначено, що громадянка ОСОБА_1 належним чином піклується про фізичний, духовний та моральний розвиток малолітньої дитини.

Разом з тим у висновку зазначено, що поспілкуватись з ОСОБА_2 не вдалося, оскільки він фактично проживає за межами України та є громадянином Республіки Сербії.

Враховуючи отримані дані, Орган опіки та піклування ШРДА, керуючись інтересами дитини, вважає, що малолітній дитині краще проживати з матір`ю, однією родиною, що забезпечить найкращі інтереси дитини.

Згідно зі ч. 1 ст. 160, ч. 1 ст. 161 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. У випадку, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно до приписів ст. 7 СК України дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, які встановлені Конституцією України, Конвенцією про права дитини, іншими міжнародними правовими актами, визнаними в Україні.

Відповідно до статті 9 Конвенції про права дитини, прийнятої Генеральною Асамблеєю 20 листопада 1989 року і яка набула чинності для України з 27 вересня 1991 року передбачено, що держави-учасниці забезпечують те, щоб дитина не розлучалася з батьками всупереч їх бажанню, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно із судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини. Таке визначення може бути необхідним у тому чи іншому випадку, наприклад коли батьки жорстоко поводяться з дитиною або не піклуються про неї або коли батьки проживають роздільно і необхідно прийняти рішення щодо місця проживання дитини.

Приймаючи рішення, суд виходить з інтересів дитини, бере до уваги ту обставину, що на день розгляду справи малолітній ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 проживає разом із матір`ю, відсутність заперечень відповідача щодо визначення місця проживання дитини з матір`ю, враховуючи висновки, до яких дійшов Орган опіки та піклування Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації.

За таких обставин, суд вважає за можливе задовольнити заявлені вимоги та визначити місце проживання дитини разом із позивачем ОСОБА_1 .

За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з наведеного, керуючись ст.ст. 2-5,11-13, 141, 196, 200, 258, 259, 263, 268, 352,354 ЦПК України, ст.ст. 7,160,161 СК України, Конвенцією про права дитини, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - Служба у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної у місті Києві державної адміністрації про встановлення місця проживання дитини - задовольнити.

Визначити місце проживання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі 384,20 грн (триста вісімдесят чотири гривні 20 коп).

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подано протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України, у цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення через Шевченківський районний суд м. Києва.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 21.07.2020 року.

Суддя: