Справа № 648/2062/20
Провадження № 2/648/675/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року смт Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Рибас А.В.,

при секретарі Данильченко О.О.

розглянувши у судовому засіданні в залі суду в смт.Білозерка в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Східненської сільської ради Білозерського району Херсонської області, третя особа Державний реєстратор Музиківської ОТГ, про визнання права власності, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернулася до суду з позовом до Східненської сільської ради Білозерського району Херсонської області, третя особа Державний реєстратор Музиківської ОТГ про визнання за нею права власності на нежитлові приміщення загальною площею 37.5 м. кв., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку набувальної давності, оскільки безперервно володіє та користується вказаними приміщеннями на протязі 15 років.

В обґрунтування своїх позовних вимог зазначила, що вказані нежитлові приміщення загальною площею 37.5 м. кв., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , були придбані нею за час роботи у ВАТ «Східний», в якому позивач працювала на посаді бухгалтера, в рахунок заборгованості підприємства за заробітною платою перед позивачем ОСОБА_1 . Посилаючись на те, що факт купівлі-продажу підтверджується лише випискою з рішення правління ВАТ «Східний» від 04.10.2004 року та накладною №4 від 24.01.2005 року, нотаріальне оформлення не проводилося з вини підприємства, а станом на 16.06.2020 року діяльність ВАТ «Східний» - припинена, позивач позбавлена можливості здійснити державну реєстрацію прав власності на вказане майно.

Враховуючи те, що позивач ОСОБА_1 з 2005 року та на сьогоднішній день продовжує відкрито, безперервно та добросовісно володіти вказаною будівлею, вважала, що для захисту її прав на це майно необхідно визнати за нею право власності за набувальною давністю.

Ухвалою судді від 07.08.2020 року у справі відкрито провадження і справа призначена до розгляду за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче засідання.

Ухвалою Білозерського районного суду Херсонської області від 07.09.2020 року підготовче провадження закрито та справу призначено до судового розгляду.

Позивач та її представник в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, надали заяви в яких позовні вимоги підтримали та просили розгляд справи проводити без їх участі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, надав заяву в якій просив розгляд справи проводити без його участі.

Представник третьої особи, в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомив.

Дослідивши матеріали справи та оцінивши досліджені в судовому засіданні докази з точки зору їх належності, допустимості, достовірності в їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до положень ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 12ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Згідно частини 1 ст.81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим кодексом.

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , з 21.11.2001 року по 17.01.2005 року працювала на посаді бухгалтера в ВАТ «Східний», про що свідчить запис у трудовій книжці позивача серії НОМЕР_1 заведеної 12.06.1984 року.

Також судом встановлено, що позивач придбала у ВАТ «Східний», яке припинило свою діяльність 16.06.2020 року, нежитлові приміщення загальною площею 37.5 м. кв., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 , в рахунок погашення заборгованості по заробітній платі. Вказане підтверджується випискою з рішення правління ВАТ «Східний» від 04.10.2004 року, накладною №4 від 24.01.2005 року та довідкою з Східненької сільської ради Білозерського району Херсонської області від 15.02.2005 року за №285.

З матеріалів справи вбачається, що на м`я позивача було замовлено та виготовлено технічний паспорт на зазначені вище нежитлові приміщення загальною площею 37.5 м. кв., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до рішення №51412215 від 02.03.2020 року державним реєстратором було відмовлено позивачу у державній реєстрації права власності, на вищевказане майно розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки подані документи не відповідають вимогам та не дають змоги встановити відповідність заявлених прав документам, що їх посвідчують.

Як вбачається з матеріалів справи та вказане ніким не оспорюється, позивач ОСОБА_1 з 2005 року і по теперішній час відкрито та безперервно володіє та користується вищевказаним нежитловим нерухомим майном, яке розташоване за адресою: АДРЕСА_1 , а також підтримує вказане майно у належному стані.

Відповідно до ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено Цивільним кодексом України. Право власності на нерухоме майно, що підлягає державній реєстрації, виникає за набувальною давністю з моменту державної реєстрації.Право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.

Виходячи зі змісту п.п. 9-14 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» № 5 від 07 лютого 2014 року, при вирішенні спорів, пов`язаних із набуттям права власності за набувальною давністю, суди повинні враховувати, зокрема, таке: володіння є добросовісним, якщо особа при заволодінні чужим майном не знала і не могла знати про відсутність у неї підстав для набуття права власності; володіння визнається відкритим, якщо особа не приховувала факт знаходження майна в її володінні. Вжиття звичайних заходів щодо забезпечення охорони майна не свідчить про приховування цього майна; володіння визнається безперервним, якщо воно не переривалось протягом всього строку набувальної давності.

Відповідно до положень статей 335 та 344 ЦК України, право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду.

Можливість пред`явлення до суду позову про визнання права власності за набувальною давністю передбачена ст.ст.15, 16 та ч.4 ст.344 ЦК України, відповідно до яких захист цивільних прав здійснюється судом шляхом визнання права. У зв`язку з цим особа, яка заявляє про давність володіння і вважає, що у неї є всі законні підстави бути визнаною власником майна за набувальною давністю, має право звернутися до суду з позовом про визнання за нею права власності.

Відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади. (п. 13 вищевказаної Постанови).

З урахуванням вищенаведеного та виходячи зі змісту ч.1 ст.344 ЦК України, відсутність державної реєстрації права власності на нерухоме майно не є перешкодою для визнання права власності на це майно у зв`язку зі спливом строку набувальної давності, оскільки така державна реєстрація може бути здійснена після визнання права власності за набувальною давністю.

Рішення суду, що набрало законної сили, про задоволення позову про визнання права власності за набувальною давністю є підставою для реєстрації права власності в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно відповідно до Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень».

Враховуючи те, що позивач є добросовісним набувачем вищевказаних нежитлових приміщень, більше десяти років добросовісно, відкрито, безперервно володіє вказаним майном, але не зареєструвала своє право власності на нього у передбачений законом спосіб, суд вважає заявлені позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню.

Керуючись ст.ст. 10, 11, 209, 263-265, 272 ЦПК України, на підставі ст. ст.15, 16, 344 ЦК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Східненської сільської ради Білозерського району Херсонської області, третя особа Державний реєстратор Музиківської ОТГ, про визнання права власності задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН: НОМЕР_2 , право власності в порядку набувальної давності на нежитлові приміщення загальною площею 37.5 м. кв., які розташовані за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Херсонського апеляційного суду через Білозерський районний суд Херсонської області протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не були вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рибас А.В