Справа № 473/2644/20
"02" жовтня 2020 р. Вознесенський міськрайонний суд Миколаївської області в складі: головуючої судді Ротар М.М., при секретарі Гаврилової І.С.
за участю: позивача ОСОБА_1 , представника третьої особи Романчукової Т.М.
розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Вознесенську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування при виконкомі Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області, про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням
в серпні 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просив визнати відповідачів ОСОБА_2 ,та її малолітніх дітей ОСОБА_3 та ОСОБА_4 такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначав, що він є власником обумовленого житлового будинку. В зазначеному будинку зареєстровані відповідачі по справі, які є членами сім`ї власника. Відповідно за місцем реєстрації останні не проживають, проте не бажають добровільно знятися з реєстраційного обліку. Разом з тим, реєстрація відповідачів в даному будинку створює незручності власнику житла щодо користування та розпорядження своєю власністю.
Зазначені обставини стали підставою для звернення з даним позовом до суду.
Ухвалою Вознесенського міськрайонного суду від 13.08.2020 року було прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження по справі, справу призначено до судового засідання в порядку спрощеного позовного провадження.
В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав. Надав пояснення аналогічні викладеним у позовній заяві.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в судове засідання не з`явилися, судом повідомлені належним чином про час та місце розгляду справи. Про причину неявки суду не повідомили. Відзиву на позовну заяву не направили, в зв`язку з чим, суд розглядає справу за наявними в справі матеріалами.
Представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орган опіки та піклування при виконкомі Бузької сільської ради Вознесенського району Миколаївської області Романчукова Т.М. в судовому засіданні заперечувала проти задоволення позовних вимог.
Суд вважав можливим провести заочний розгляд справи, відповідно до ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи в межах заявлених позовних вимог та на підставі наданих сторонами доказів, судом встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Зокрема судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 , відповідно до рішення Вознесенського міськрайонного суду від 04.08.2017 року та свідоцтва про право на спадщину за заповітом посвідченого 07.12.2018 року державним нотаріусом Другої Вознесенської державної нотаріальної контори Миколаївської області реєстраційний №1507, є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .
В даному будинку зареєстровані відповідачі: ОСОБА_2 , яка зареєстрована в будинку з 30.10.2009 року по теперішній час, ОСОБА_3 , який зареєстрований в будинку з 30.10.2009 року по теперішній час, ОСОБА_4 ,яка зареєстрована в будинку з 12.09.2017 року по теперішній час(є членами сім`ї власника житла). За місцем реєстрації не проживають з 2017 року по теперішній час (довідка Бузької сільської ради від 04.08.2020 року №935/01.02).
В той же час реєстрація відповідачів у вказаному будинку створює позивачу перешкоди в користуванні своїм майном.
Відповідно до ст.16 ЦК України особа має право звернутись до суду за захистом свого особистого немайнового права або майнового права та інтересу у визначені цією статтею способи. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.
Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
За положеннями ч. ч. 1-2 ст. 231 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права або обмежений у його здійсненні.
Так, гарантуючи захист права власності, закон надає власнику право вимагати усунення будь-яких порушень його прав, хоч би ці порушення і не були поєднані з позбавленням володіння. Способи захисту права власності передбачені нормами ст.ст.16,386,391 ЦК України.
Об`єктом власності особи може бути, зокрема, житло - житловий будинок, садиба, квартира (ст. ст.379,382 ЦК України).
Відповідно до ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб.
Згідно ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до роз`яснень, наданих у постанові Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" за № 5 від 07.02.2014 року, суди під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, мають чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла.
Статтею 156 ЖК УРСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Стаття 405 ЦК України встановлює сервітутне право членів сім`ї власника житла на користування цим житлом. Зокрема:
- члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону, а житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником;
- член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
До членів сім`ї власника належать особи, зазначені в ч.2 ст.64 ЖК України (дружина (чоловік), їх діти і батьки). Членами сім`ї може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Припинення сімейних відносин з власником квартири (будинку) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням. У разі відсутності угоди між власником житла і колишнім членом його сім`ї про безоплатне користування жилим приміщенням до цих відносин застосовуються правила, встановлені ст.162 ЖК України.
Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи у віці від десяти до чотирнадцяти років, зокрема є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, тобто дитина набуває право користування житлом за місцем проживання батьків, або одного з батьків, з ким вона проживає (право малолітньої дитини є похідним від права батьків (або одного з них).
Відповідно до ч. 3 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків або одного з них, з ким вона проживає.
За такого, враховуючи встановлені обставини, зокрема невикористання без поважних причин відповідачами свого права на користування належним позивачу житлом понад один рік, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Керуючись ст.ст. 12,13, 76-83, 259, 263 - 265, 280-282, 289 ЦПК України, суд
позов - задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 ,ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуто Вознесенським міськрайонним судом Миколаївської області шляхом подачі заяви відповідачем про перегляд заочного рішення протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено позивачем в апеляційному порядку до Миколаївського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.

Суддя: М.М. Ротар