Справа № 576/1691/20
Провадження № 2/576/476/20
РІШЕННЯ

іменем України

29 вересня 2020 року м. Глухів

Глухівський міськрайонний суд Сумської області

суддяУсенко Л.М.
секретарі судового засіданняБірюк О.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження справу№ 576/1691/20
за позовомОСОБА_1 ОСОБА_2
доОСОБА_3

провизнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням
учасники справи та представники:
позивачі представник позивачане з`явились Дутка К.Ю.
відповідачне з`явилась

ВСТАНОВИВ:

11 серпня 2020 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 через свого представника адвоката Дутку К.Ю. звернулись до суду з даним позовом, мотивуючи його тим, що вони є власниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , що належить їм на праві власності згідно свідоцтв про право на спадщину за законом. За даною адресою зареєстрована відповідач, яка винаймала кімнату у будинку на час навчання у Глухівському державному педагогічному університеті, який закінчила у 2013 році і виїхала, не повідомивши своєї адреси та не знявшись з реєстрації. Оскільки відповідач у будинку не проживає сім років, тому вважається такою, що втратила право користування ним.

Просять суд визнати відповідача такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч. 4 ст. 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи. Загальне позовне провадження призначене для розгляду справ, які через складність або інші обставини недоцільно розглядати у спрощеному позовному провадженні.

Відповідно до ч. 1 ст. 274 ЦПК України у порядку спрощеного позовного провадження може бути розглянута малозначна справа.

Ухвалою Глухівського міськрайонного суду Сумської області від 25 серпня 2020 року було відкрито провадження у справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачам строк для подання відзиву на позовну заяву.

Представник позивачів в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених в позовній заяві.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання повторно не з`явилась, вважається такою, що повідомлена про час і місце розгляду справи належним чином відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 128 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України). Також відповідач викликалась через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України. Про причини неявки у судове засідання не повідомила, відзиву на позовну заяву та заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження не надала.

Заслухавши пояснення представника позивачів, свідків, безпосередньо дослідивши матеріали справи, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , про що до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно внесені відповідні записи (а.с. 8-11).

З довідок заступника голови квартального комітету ОСОБА_5 , посвідчених виконкомом Глухівської міської ради № 821 від 04.08.2020 року та № 1232 від 10.08.2020 року вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстровані: ОСОБА_1 , 1947 р.н., його син ОСОБА_2 , 1977 р.н., та ОСОБА_3 , яка з вересня 2013 року за даною адресою не проживає. (а.с. 17,18).

Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , покази яких в цілому збігаються, повідомили, що є сусідами позивачів, тому знають, що ОСОБА_8 , коли була студенткою з 2010 по 2013 рік жила „на квартирі" у ОСОБА_1, у 2013 році закінчила навчання і виїхала, не приїздила жодного разу, більше її не бачили.

Відповідно до ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або права та інтересу.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (ч. 1 ст. 321 ЦК України).

Відповідно до ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.

Відповідач зареєстрована у спірному будинку і набула право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом.

Відповідно до частини другої ст. 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Позивачі є власниками спірної квартири.

Відповідач спільним побутом із позивачами не пов`язана, тому її право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власника цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України.

Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічні висновки зроблені Верховним Судом у складі колегії суддів Другої цивільної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 січня 2019 року в справі № 243/7004/17-ц (провадження № 61-25371св18), у постанові від 14 серпня 2019 року в справі № 702/101/18 (провадження № 61-42856св18).

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Надані стороною позивача докази узгоджуються між собою, не викликають сумнівів у їх достовірності, у своїй сукупності достатні для висновку про те, що ОСОБА_3 не проживає за місцем реєстрації більше одного року без поважних причин, виходячи з чого її належить визнати такою, що втратила право користування жилим приміщенням за зазначеною адресою.

За таких обставин позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Отже, з відповідача на користь позивачів підлягає стягненню судовий збір, який позивачі сплатили при поданні позовної заяви в сумі по 840,80 грн. кожний (а.с. 1, 2).

На підставі викладеного, керуючись статтями 3, 12, 13, 81, 89, 141, 259, 263, 265 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , АДРЕСА_1 , номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрована: АДРЕСА_1 , паспорт серії НОМЕР_3 , виданий Бугацьким РВ Івано-Франківської області 30.12.2012 року) задовольнити повністю.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такою, що втратила право користування житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути із ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_1 840,80 грн. судового збору.

Стягнути із ОСОБА_3 на користь позивача ОСОБА_2 840,80 грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Сумського апеляційного суду через Глухівський міськрайонний суд Сумської області суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повне судове рішення складене 29 вересня 2020 року.

Суддя Л.М. Усенко