21.08.2020
Справа № 720/1356/20
Провадження: 6/720/38/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2020 року Новоселицький районний суд Чернівецької області в складі головуючого судді Вівчар Г.А., за участю секретаря судового засідання Лупу О.Д.,

сторін по справі: державного виконавця Сандулеса М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Новоселиця подання старшого державного виконавця Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) Сандулеса Марини Олексіївни, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 , суд,-

встановив:

Старший державний виконавець Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) Сандулесв М.О. звернулася до суду з поданням, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 до виконання останнім зобов`язань покладених згідно виконавчого провадження № 60209507.

В обґрунтування подання посилається на те, що на виконанні Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) знаходиться виконавче провадження № 60209507, вимога № Ф-61912-53 від 27 серпня 2019 року про стягнення боргу в сумі 18378, 18 грн. з ОСОБА_1 на користь ГУ ДФС у Чернівецькій області.

03 жовтня 2019 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, якою боржника ОСОБА_2 зобов`язано виконати вимогу № Ф-61912-53 від 27 серпня 2019 року про стягнення боргу в сумі 18378, 18 грн. з ОСОБА_1 на користь ГУ ДФС у Чернівецькій області.

У боржника доходи відсутності, виїздом державного виконавця за місцем проживання боржника встановлено, що останній вдома відсутні.

Враховуючи викладене та те, що № Ф-61912-53 від 27 серпня 2019 року про стягнення боргу в сумі 18378, 18 грн. з ОСОБА_1 на користь ГУ ДФС у Чернівецькій області по теперішній час не виконана, а боржник ОСОБА_1 ухиляється від її виконання, не вживає заходів, щодо виконання, просить суд тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 до виконання останнім зобов`язань покладених згідно виконавчого провадження № 60209507.

В судовому засіданні державний виконавець просить суд тимчасово обмежити у праві виїзду за межі України без вилучення паспорта громадянина України для виїзду за кордон ОСОБА_1 ..

Суд, оцінюючи у сукупності пояснення державного виконавця, досліджені матеріали подання та виконавчого провадження № 60209507 вважає, що в задоволенні подання слід відмовити з наступних підстав.

У відповідності до ст. 441 ЦПК України, тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Судом встановлено, що на виконанні Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) знаходиться виконавче провадження № 60209507 вимога № Ф-61912-53 від 27 серпня 2019 року про стягнення боргу в сумі 18378, 18 грн. з ОСОБА_1 на користь ГУ ДФС у Чернівецькій області.

У матеріалах справи відсутні відомості, щодо отримання ОСОБА_1 паспорта громадянина України для виїзду за кордон.

Відповідно до ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Заборона виїзду за кордон є одним з найсуворіших заходів, що сприяє примусовому виконанню судових рішень, так як пов`язаний з обмеженням конституційного права людини на вільне пересування та вибір місця проживання.

Згідно зі ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція), який гарантує деякі права і свободи, не передбачені в Конвенції та у Першому протоколі до неї, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не може бути встановлено жодних обмежень, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Статтею 12 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права передбачено, що кожна людина має право покидати будь-яку країну, включаючи свою власну. Згадані вище права не можуть бути об`єктом ніяких обмежень, крім тих, які передбачено законом, які є необхідними для охорони державної безпеки, громадського порядку, здоров`я чи моральності населення або прав і свобод інших і є сумісними з іншими правами, визначеними в цьому Пакті.

Таким чином, при вирішенні подання та встановленні тимчасового обмеження у праві виїзду за кордон боржника має бути з`ясовано чи є ці обмеження необхідними в демократичному суспільстві з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Аналогічна правова позиція висловлена у рішенні Європейського суду з прав людини від 11 липня 2013 року у справі «Хлюстов проти Росії».

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена за поданням державного або приватного виконавця, яким відкрито відповідне виконавче провадження. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Згідно з п. 19 ч. 3 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника фізичної особи чи керівника боржника юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

За нормою п. 5 ч. 1 ст. 6 «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», у редакції, яка була чинною на час розгляду судом першої інстанції подання, право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасово обмежено у випадку, коли він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

Ухиленням від виконання зобов`язань, покладених на боржника судовим рішенням, є будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини.

Отже, право на звернення до суду із поданням про обмеження боржника у праві виїзду за межі України виникає у державного виконавця лише у випадку доведення і обґрунтування факту ухилення останнього від виконання зобов`язань за судовим рішенням.

В матеріалах справи відсутні належні докази, які б стверджували факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням.

На такі обставини й докази не послався і державний виконавець.

Крім того у поданні відсутні докази та поштове повідомлення того, що боржнику було надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження, а також відомості про отримання боржником повідомлення про відкриття виконавчого провадження, що є обов`язковим відповідно до ст. 28 Закону України «Про виконавче провадження»,

Отже, зі змісту подання державного виконавця та матеріалів виконавчого провадження не вбачається факту вчинення свідомих діянь боржником, спрямованих саме на невиконання рішення, що унеможливлює задоволення подання про її тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України.

На підставі ст. 33 Конституції України, ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», керуючись ст.ст. 10, 11, 13, 441 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

В задоволенні подання старшого державного виконавця Новоселицького районного відділу державної виконавчої служби Південно Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. ІваноФранківськ) Сандулеса Марини Олексіївни, про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Чернівецького апеляційного суду через Новоселицький районний суд в 15-денний строк з дня постановлення ухвали.

Суддя: Вівчар Г.А.