ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/4375/20 Справа № 178/949/19 Суддя у 1-й інстанції - Цаберябий Б. М. Суддя у 2-й інстанції - Лаченкова О. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого - Лаченкової О.В.

суддів - Варенко О.П., Городничої В.С.,

при секретарі - Кравченко Р.В,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі

апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області,

на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2019 року

по справі за позовом ОСОБА_1 до Кудашівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області про визнання договору довічного утримання дійсним та визнання права власності на земельну частку (пай), -

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2019 року до Криничанського районного суду Дніпропетровської області надійшов позов ОСОБА_1 до Кудашівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області про визнання договору довічного утримання дійсним та визнання права власності на земельну частку (пай).

Рішенням Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2019 року визнано дійсним договір довічного утримання (догляду), укладений 20 лютого 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

Визнано за ОСОБА_1 після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 згідно договору довічного утримання (догляду), укладеного 20 лютого 2006 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , право на земельну частку (пай) у розмірі 7,51 умовних кадастрових гектарів КСП «Правда», яка знаходиться в адміністративних межах Кудашівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області, яка належала ОСОБА_2 на підставі сертифікату на земельну частку (пай) серії ДП № 0193483, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) за № 0483.

В апеляційній скарзі Перший заступник прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області просить скасувати рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2019 року у справі №178/949/19 та ухвалити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову ОСОБА_1 до Кудашівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області про визнання договору довічного утримання дійсним та визнання права власності на земельну частку (пай).

Відзивів на апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області на рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2019 року від інших учасників справи до суду не надходило.

Вислухавши доповідь судді, пояснення осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 , суд першої інстанції дійшов до висновку, що у позивача наявне право на земельну частку (пай) після померлої у 2006 році ОСОБА_3 згідно договору довічного утримання (догляду), укладеного у простій письмовій формі.

Але з таким висновком суду погодитись неможливо з наступних підстав.

Судом першої інстанції було встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим 21 червня 2006 року виконкомом Катеринопільської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області.

Згідно листа Головного управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області від 14.01.2020 року №10-4-0.6-423/2-20 у Книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) членів КСП Правда Криничанського району Дніпропетровської області за №0483 зареєстровано та видано сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ДП №0193483 від 06.06.1997 року, площею 7,51 умовних кадастрових гектар, розташованої в адмінстратиіних межах Кудашівської сільської ради Криничанського району на ім`я ОСОБА_2 .

Згідно інформації наданої Кудашівською сільською радою №356 від 15.10.2019 року померла ОСОБА_2 , 1912 р.н. проживала в с. Андріївка зі своїм чоловіком ОСОБА_3 , рідних і близьких родичів у них не було, а в березні 1998 року останні вибули до Адамівського інтернату (а.с. 40).

Таким чином, з урахуванням зазначеного, ОСОБА_1 не могла виконувати умови договору довічного утримання ОСОБА_2 , з огляду на те, що на момент смерті остання перебувала у інтернаті.

Окрім цього, в матеріалах справи відсутня постанова нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмова у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо земельної ділянки.

Відповідно до ч.ч. 1-3 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою. Заява про визнання спадщини відумерлою подається після спливу одного року з часу відкриття спадщини. Спадщина, визнана судом відумерлою, переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини.

Аналізуючи вказані норми права можна прийти до висновку, що у разі наявності вказаних умов, на підставі рішення суду спадщина, визнана судом відумерлою переходить у власність територіальної громади за місцем відкриття спадщини. До звернення з заявою про визнання спадщини відумерлою і набрання законної сили відповідним рішенням суду у територіальної громади існує законний інтерес заснований на правових нормах, що регулюють правовідносини щодо підстав набуття і припинення права власності після смерті особи, у якої відсутні спадкоємці. Цей інтерес (законні очікування) полягає у прагненні органу місцевого самоврядування набути право власності на відумерлу спадщину.

Паралельно з цим інтересом у територіальної громади існує обов`язок звернутися до суду з заявою про визнання спадщини відумерлою.

Частиною 5 ст. 1277 ЦК України та ст. 1283 ЦК України передбачено, що спадщина не прийнята спадкоємцями охороняється до визнання її відумерлою відповідно до ст. 1283 цього Кодексу. Охорона спадкового майна здійснюється в інтересах територіальної громади з метою збереження його.

А тому, суд першої інстанції дійшов до помилкового висновку, що ОСОБА_1 має право на земельну частку (пай) після смерті в 2006 році ОСОБА_2 згідно договору довічного утримання (догляду), укладеного між ними 20.02.2006 році у простій формі.

Окрім того, відповідно до ст. 744 ЦК України за договором довічного утримання (догляду) одна сторона (відчужувач) передає другій стороні (набувачеві) у власність житловий будинок, квартиру або їх частину, інше нерухоме майно або рухоме майно, яке має значну цінність, взамін чого набувач зобов`язується забезпечувати відчужувача утриманням та (або) доглядом довічно.

А отже предметом договору довічного утримання (догляду) не може виступати земельна частка (пай).

Таким чином, судом першої інстанції при визнанні за ОСОБА_1 права власності на земельну ділянку (пай) згідно договору довічного утримання порушив вимоги ст. 744 ЦК України, яка визначає вичерпний перелік майна, яке може бути предметом такого договору, а саме: лише будинок або його частину.

Також, як вбачається з матеріалів справи, вказаний договір довічного утримання не посвідчений нотаріально, відповідно до вимог ст. 745 ЦК України.

Отже, в даному випадку порушення інтересів держави полягає у вибутті з користування держави земельної ділянки сільськогосподарського призначення за відсутності волі її власника держави та всупереч встановленого законом порядку.

А тому, визнання за ОСОБА_1 права на земельну частку (пай), за відсутності правових підстав, є незаконним та порушує встановлений законодавством порядок набуття права власності на землю.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області підлягає задоволенню, а рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2019 року необхідно скасувати і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Кудашівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області про визнання договору довічного утримання дійсним та визнання права власності на земельну частку (пай) відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь прокуратури Дніпропетровської області судові витрати у розмірі 1152,60 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 382 ЦПК України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Дніпропетровської області в інтересах держави в особі: Головного управління Державної податкової служби у Дніпропетровській області - задовольнити.

Рішення Криничанського районного суду Дніпропетровської області від 23 серпня 2019 року скасувати.

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Кудашівської сільської ради Криничанського району Дніпропетровської області про визнання договору довічного утримання дійсним та визнання права власності на земельну частку (пай) відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь прокуратури Дніпропетровської області судові витрати у розмірі 1152,60 грн.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя О.В.Лаченкова

Судді О.П.Варенко

В.С.Городнича