ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/515/20 Справа № 711/6289/18
УХВАЛА

про вирішення заяви про відвід суддів

17 березня 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів цивільної палати:

суддя-доповідачФетісова Т.Л.
суддіСіренко Ю.В., Гончар Н.І.
секретар Торопенко Н.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні заяву позивача від 02.03.2020 про відвід суддям Фетісовій Т.Л., Сіренку Ю.В., Гончар Н.І., продубльовану заявою про відвід від 06.03.2020, та заяву від 16.03.2020 у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Черкаській області та до ПФУ про визнання дискримінації,

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, яким просив визнати дискримінацією позивача дії голови правління ПФУ та начальника ГУ ПФУ в Черкаській області, які були вчинені ними станом на 30.07.2018.

Ухвалою Придніпровського районного суду міста Черкаси від 21.01.2020 позовну заяву у справі залишено без розгляду

Не погоджуючись з такою ухвалою суду першої інстанції, позивач подав 11.02.2020 апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на її незаконність, просить ухвалу суду першої інстанції скасувати та направити справу до суду для продовження розгляду.

11.02.2020 згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями Черкаського апеляційного суду в зазначеній справі визначено склад колегії суддів: головуючий суддя (суддя-доповідач) - Фетісова Т.Л. та судді Гончар Н.І., Сіренко Ю.В.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 12.02.2020 відкрито апеляційне провадження в цій справі.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 18.02.2020 справу призначено до розгляду в апеляційному суді у судовому засіданні на 09 год. 30 хв. 03.03.2020.

02.03.2020 до апеляційного суду надійшла заява ОСОБА_1 про відвід суддям Фетісовій Т.Л., Сіренку Ю.В., Гончар Н.І. в обґрунтування якої вказано про те, що апеляційний суд вийшов за межі позовних вимог та погіршив матеріальний стан позивача, оскільки відмовив у задоволенні клопотання про звільнення від сплати судового збору, що свідчить про упередженість колегії суддів, що розглядає справу.

ОСОБА_1 продублював вказану заяву про відвід ідентичною за змістом заявою від 06.03.2020.

Також ОСОБА_1 подав 16.03.2020 заяву про відвід в якій крім вищевказаних, як підставою для відводу суддів вказав на те, що апеляційний суд не розглянув його клопотання про здійснення для нього офіційного перекладу рішення ЄСПЛ у справі «Суханов та інші проти Росії».

Дослідивши матеріали справи та доводи заяв ОСОБА_1 про відвід суддів, апеляційний суд приходить до висновку про необхідність залишити їх без задоволення.

Так питання про відвід судді регламентується ст.36 ЦПК України, яка передбачає підстави для відводу (самовідводу) судді, відповідно до якої суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо: він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу; він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі; він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; було порушено порядок визначення судді для розгляду справи; є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

До складу суду не можуть входити особи, які є членами сім`ї, родичами між собою чи родичами подружжя.

Незгода сторони з процесуальними рішеннями судді, рішення або окрема думка судді в інших справах, висловлена публічно думка судді щодо того чи іншого юридичного питання не може бути підставою для відводу.

Статтею 37 ЦПК України передбачено неможливість участі судді в повторному розгляді однієї справи після скасування прийнятого в ній рішення.

Порядок вирішення питання про відвід судді регламентується ст.40 ЦПК України. Частини 3, 8, 11 цієї статті передбачають, що якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу. Суд вирішує питання про відвід судді без повідомлення учасників справи. За ініціативою суду питання про відвід судді може вирішуватися у судовому засіданні з повідомленням учасників справи. Неявка учасників справи у судове засідання, в якому вирішується питання про відвід судді, не перешкоджає розгляду судом питання про відвід судді. За результатами вирішення заяви про відвід суд постановляє ухвалу.

Враховуючи вищевикладені норми процесуального права, а також те, що заяву про відвід від 02.03.2020 подано напередодні дня розгляду справи, що був призначений на 03.03.2020, а заява про відвід від 06.03.2020 ідентична за змістом (дублює) заяву від 02.03.2020, апеляційний суд вважає за необхідне вирішити вимоги заяв ОСОБА_1 про відвід суддів по суті.

У даному випадку заявником не доведено, як передбачено ч.1 ст. 81 ЦПК України, існування підстав, які б свідчили про неможливість розгляду даної справи колегією суддів Черкаського апеляційного суду у складі суддів Фетісової Т.Л., Гончар Н.І., Сіренка Ю.В., адже заявником не наведено передбачених процесуальним законодавством підстав для відводу з посиланням на докази, та не вказано на мотиви для висновків про наявність сумнівів у безсторонності суддів, що здійснюють розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

Та обставина, що апеляційний суд лише частково задовольнив клопотання позивача про звільнення від сплати судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції, відстрочивши його сплату, у зв`язку з тим, що заявник не довів доказами, що розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру його річного доходу за попередній календарний рік, як передбачено п.1 ч.1 ст.8 ЗУ «Про судовий збір» як імперативна вимоги для звільнення фізичної особи від сплати судового збору, не може свідчити про упередженість колегії суддів, про що помилково вказує заявник у заяві про відвід, адже вказане питання вирішувалося відповідно до положень процесуального права, які його регламентують.

При цьому доводи заявника фактично зводяться до його незгоди з прийнятим суддями процесуальним рішенням щодо відстрочення сплати судового збору за подання ним апеляційної скарги, що відповідно до ч.4 ст.36 ЦПК України не може бути підставою для відводу суддів.

Заявнику слід врахувати, що за вимогами цивільного процесуального закону у суду відсутні повноваження здійснювати переклади рішень ЄСПЛ, чим ОСОБА_1 також обґрунтовує заявлений відвід.

Інших обґрунтувань упередженості колегії суддів, яка розглядає дану справу, заяви ОСОБА_1 не містять. Отже в задоволення заявленого відводу має бути відмовлено.

Керуючись ст. ст. 33, 36, 40 ЦПК України, апеляційний суд,

ухвалив:

відмовити у задоволенні заяви позивача від 02.03.2020 про відвід суддям Фетісовій Т.Л., Сіренку Ю.В., Гончар Н.І., продубльованої заявою про відвід від 06.03.2020, та заяви від 16.03.2020 про відвід цим же суддям у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ГУ ПФУ в Черкаській області та до ПФУ про визнання дискримінації.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя-доповідач

Судді