Провадження № 2-н/161/593/20
У Х В А Л А

29 вересня 2020 року місто Луцьк

Суддя Луцького міськрайонного суду Волинської області Івасюта Л.В., вивчивши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку,-

в с т а н о в и в :

Заявник звернулась в суд із заявою про видачу судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку .

Як вбачається зі матеріалів справи, предметом заяви є не лише вимоги про стягнення нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, а також вимога про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку, яка повинна бути оплачена судовим збором.

Щодо вимоги про стягнення середнього заробітку за час затримки, то це є спеціальний вид відповідальності роботодавця, спрямований на захист прав працівників щодо отримання ними в передбачений законом строк винагороди за виконану роботу, а тому не входить до структури заробітної плати, у розумінні Закону України «Про оплату праці».

Таким чином, п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір», згідно з яким від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються заявники - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі, не поширюється на вимоги заявників про стягнення середнього заробітку за весь час затримки по день фактичного розрахунку під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях, а тому ця вимога повинна бути оплачена судовим збором.

Зазначене узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена в Постанові Верховного Суду від 31.01.2019 року у справі № 910/4518/16.

Згідно аналізу норм чинного законодавства випливає, що виплати працівникові середнього заробітку за час затримки по день фактичного розрахунку за своєю правовою природою не є основною чи додатковою заробітною платою, а також не є заохочувальною чи компенсаційною виплатою (зокрема, компенсацією працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку з порушенням термінів її виплати) у розумінні ст. 2 Закону України «Про оплату праці», тобто середній заробіток за час затримки не входить до структури заробітної плати.

З огляду на викладене пільга щодо сплати судового збору, передбачена п. 1 ч. 1 ст. 5 ЗУ «Про судовий збір», не поширюється на вимоги заявників про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку під час розгляду таких справ в усіх судових інстанціях.

Згідно з п.п.41 п.4 ч.1 ст.4 Закону України «Про судовий збір»за подання до суду заяви про видачу судового наказу, ставка судового збору на 2020р., встановлена в розмірі 0,1 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 210 гривні 200 копійок.

П.1 ч.3 ст. 163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додається документ, що підтверджує сплату судового збору.

Заява не відповідає вимогам п. 1 ч. 3 ст.163 ЦПК України, а саме: заявником не додано до заяви оригінал квитанції про сплату судового збору.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заяву подано з порушенням вимог статті 163 цього Кодексу.

Оскільки заява про видачу судового наказу не відповідає вищевказаним вимогам ст. 163 ЦПК України, суддя вважає за необхідне відмовити у видачі судового наказу.

Керуючись п. 2 ч. 2 ст. 163, п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в :

Відмовити ОСОБА_1 у видачі судового наказу про стягнення з Державного підприємства «Луцький комбінат хлібопродуктів № 2» нарахованої, але не виплаченої працівникові суми заробітної плати, середнього заробітку за час затримки розрахунку.

Роз`яснити заявнику право для повторного звернення з такою самою заявою, після усунення її недоліків.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Волинського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Суддя Луцького міськрайонного суду Л.В.Івасюта