СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

ун. № 759/232/20

пр. № 2/759/2596/20

23 вересня 2020 року Святошинський районний суд м. Києва

в складі: головуючого - судді Кириленко Т.В.

при секретарі Істоміній О.Г.

за участю представника позивачів ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві справу за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні квартирою шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням та примусове виселення, суд, -

В С Т А Н О В И В:

У січні 2020р. року позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , від імені яких діє представник ОСОБА_1 , звернулись до суду з позовом до ОСОБА_4 про усунення перешкод в користуванні квартирою АДРЕСА_1 шляхом визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, примусове виселення.

В обґрунтування позову зазначають, що є власниками квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом від 20.02.2009р. по Ѕ частині кожна.

Відповідач ОСОБА_4 вселився в спірну квартиру у зв`язку з укладенням 27.11.2009р. шлюбу з позивачкою ОСОБА_2 . Від шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 народилась донька ОСОБА_5 .

Шлюб між сторонами розірвано рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22 лютого 2018 року. Цим же рішенням встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства більше двох років з дати подання позову, а також мають окремі бюджеті. Проте відповідач до цього часу продовжує проживати у спірному будинку та чинить перешкоди у користуванні майном позивачів.

Разом з тим, позивачка ОСОБА_2 , фактично маючи у власності квартиру, тривалий час вимушена була орендувати житло для проживання з малолітньою дитиною, оскільки відповідач створює негативну обстановку в помешканні.

Спірна квартира є однокімнатною, а тому вкрай необхідна для проживання власникам з малолітньою дитиною.

Просили позбавити ОСОБА_4 права користування квартирою, примусово виселити ОСОБА_4 з квартири АДРЕСА_1 .

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 17.01.2020р. відкрито провадження в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче засідання на 18.02.2020р. Запропоновано відповідачу подати відзив, позивачам - відповідь на відзив, відповідачу - заперечення на відповідь на відзив.

Ухвалою Святошинського районного суду м. Києва від 26 березня 2020р. закрито підготовче провадження у справі та призначено справу до судового рогляду.

Представник позивачів в судовому засіданні позов підтримала.

Відповідач ні в підготовче, ні в судове засідання жодного разу не з`явився, про день розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суд не повідомив, відзив на позов не подав, в тому суд вважає можливим слухати справу у його відсутність та ухвалити заочне рішення.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є власниками квартири АДРЕСА_1 на підставі свідоцтв про право на спадщину за законом від 20.02.2009р. (а.с. 16-17).

У вказаному житловому приміщенні мешкає та зареєстрована ОСОБА_4 , який вселився в спірну квартиру як член сім`ї співвласника - чоловіка позивачки ОСОБА_2 (а.с. 56).

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 22 лютого 2018 року шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_2 розірвано (а.с. 8).

Цим же рішенням встановлено, що сторони не підтримують подружніх стосунків та не ведуть спільного господарства більше двох років з дати подання позову, а також мають окремі бюджеті.

Однак відповідач до цього часу зареєстрований та проживає в належній на праві власності позивачам квартирі.

Право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні (частина перша стаття 321 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України).

Відповідно до статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз положень глави 32 ЦК України свідчить, що сервітут - це право обмеженого користування чужою нерухомістю в певному аспекті, не пов`язане з позбавленням власника нерухомого майна правомочностей володіння, користування та розпорядження щодо цього майна.

Відповідач вселився у спірну квартиру в якості члена сім`ї власника житлового будинку і набув право користуванням чужим майном, яке по своїй суті є сервітутом.

Відповідно до частини другої статті 406 ЦК України сервітут може бути припинений за рішенням суду на вимогу власника майна за наявності обставин, які мають істотне значення.

Позивачам спірна квартира необхідна для власного проживання, однак відповідач чинить перешкоди в користуванні власністю, внаслідок чого позивачка ОСОБА_2 вимушена була орендувати житло для проживання з малолітньою дитиною (а.с. 35-37).

Відповідач спільним побутом із позивачами не пов`язаний, тому його право на користування чужим майном підлягає припиненню на вимогу власників цього майна на підставі частини другої статті 406 ЦК України.

Згідно із частиною четвертою статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Аналогічний висновок зроблений Верховним Судом у складі колегії суддів Другої цивільної палати Касаційного цивільного суду у постанові від 16 січня 2019 року в справі № 243/7004/17-ц (провадження № 61-25371св18).

Ураховуючи вищенаведене, а також той факт, що спірна квартира є однокімнатною, необхідна власникам для власного проживання з малолітньою дитиною, проте відповідач чинить перешкоди в користуванні власністю, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 321, 391, 406 ЦК України, ст.ст. 12, 13, 81, 141, 200, 259, 263, 264, 265, 280-282 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Припинити право ОСОБА_4 на користування квартирою за адресою АДРЕСА_2 та виселити ОСОБА_4 з квартири за адресою АДРЕСА_2 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом 30 днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя: Т.В.Кириленко