Справа № 466/5830/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29 вересня 2020 року Шевченківський районний суд м. Львова

в складі: головуючого - судді Зими І.Є.

за участю секретаря Вітрук В.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в порядку спрощеного провадження, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням , -

установив:

03.08.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до суду з позовною заявою про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Свої вимоги мотивує тим, що він є власником та проживає у вищевказаній квартирі з 2015 року. У 2013 році, на прохання відповідача, за вказаною адресою був зареєстрований його зять - ОСОБА_2 . Однак з 2015 року він там фактично не проживає, в помешканні відсутні його речі, участі в утриманні житла він не бере. Жодних домовленостей або угод між ними про право чи порядок користування будинком не було та не укладалось. На даний час, в силу сімейних відносин вони не спілкуються, однак відповідач з реєстрації так і не знявся. Вказана ситуація створює позивачу незручності в користуванні житлом, він не в змозі відчужити квартиру, відтак просить позов задовольнити.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, подавши заяву про розгляд справи без його участі, позов підтримує в повному обсязі, не заперечує проти заочного розгляду справи.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання повторно не з`явився з невідомих суду причин, хоча належним чином повідомлявся про час та місце слухання справи. Не подав відзиву на позовну заяву.

Оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без його участі, позивач не заперечує проти заочного розгляду справи, суд у відповідності до вимог ст.ст. 280-282 ЦПК України вважає за можливе заслухати справу на підставі наявних доказів та ухвалити заочне рішення.

У зв`язку з розглядом справи без участі сторін, згідно ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

З`ясувавши дійсні обставини справи, права та обов`язки сторін, дослідивши зібрані по справі докази, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що позивачу ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира АДРЕСА_1 , що підтверджується Свідоцтвом про право на спадщину за законом від 09.08.2004р., виданого державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори Максьоновою Г.В., реєстровий №4-3437 та Свідоцтвом про право на спадщину за заповітом від 05.04.2007р., виданого державним нотаріусом Третьої Львівської державної нотаріальної контори Спільник З.В., реєстровий №3-966.

Як вбачається із довідки з місця проживання про склад сім`ї і прописку ЛКП «Балатон-409» від 22.06.2020р. № 5269, у квартирі АДРЕСА_1 зареєстрований відповідач ОСОБА_2 .

Судом встановлено, що останній за вказаною адресою не проживає з 2015 року, що підтверджено актом ЛКП «Балатон-409» від 28.07.2020р., складений за участю сусідів ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Згідно ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Згідно ч.1 ст. 383 ЦК України, власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Статтею 163 ЖК УРСР врегульовано, що У разі тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається займане жиле приміщення у випадках і в межах строків, установлених частиною першою, пунктами 1 і 5 частини третьої і частиною четвертою статті 71 цього Кодексу.

Член сім"ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім"ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом, що врегульовано ст. 405 ЦК України.

Оцінюючи зібрані по справі докази в їх сукупності, з врахуванням того, що відповідач не проживає у спірній квартирі з 2015 року без поважних причин, тому суд приходить до висновку, що позов є підставним, підлягає до задоволення та слід визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житлом - квартирою АДРЕСА_1 .

Керуючись ст.ст. 10, 12, 84, 89, 273, 274, 280-284, 289, 314 ЦПК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України, ст.ст. 319, 321, 383, 405 ЦК України, суд , -

у х в а л и в :

Позов задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 .

Позивач: ОСОБА_1 , прож: АДРЕСА_2 , ІПН - НОМЕР_1 , паспорт НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , зареєстрований: АДРЕСА_3 .

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду.

Суддя І. Є. Зима