Справа № 585/253/19
Провадження № 2/577/94/20

Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

12 березня 2020 року Конотопський міськрайонний суд Сумської області

в складі :

головуючого-судді Семенюк І.М.

за участю секретаря судового засідання Подейко Т.С.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2 .

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Конотоп цивільну справу за позовом акціонерного товариства Комерційний Банк ПРИВАТБАНК до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ :

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом та просить суд стягнути з відповідача 32 420 грн. 05 коп. заборгованості за кредитним договором. Вимоги мотивує тим, що відповідно до укладеного договору б/н від 25 липня 2011 року ОСОБА_1 отримала кредит к розмірі 6 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку за сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. ОСОБА_1 підтвердила свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Правилами користування платіжною карткою та Тарифами банку, які викладені на банківському сайті, складає між нею та Банком договір, що підтверджується підписом у заяві. Банк нараховує відсотки за користування кредитом в розмірі, встановленому Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, з розрахунку 360 календарних днів на рік, а позичальник зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, відсотками за його використання, за перевитрати платіжного ліміту, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених Договором. Позичальник зобов`язаний слідкувати за витратами коштів в межах платіжного ліміту з метою запобігання виникнення Овердрафту, що передбачено п. 1.1.2.7 Умов надання банківських послуг. Договором передбачено порядок та умови погашення кредиту, однак відповідач свої зобов`язання за вказаним договором належним чином не виконала і станом на 30.11.2018 року сума заборгованості становить 32 420 грн. 05 коп. Також, просять стягнути з відповідача 1 921 грн. судових витрат.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, звернувся до суду з письмовою заявою, в якій просить справу розглядати без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 в судовому засіданні проти позову заперечують, прохають відмовити в задоволені позовних вимог повністю у зв`зку з недоведеністю та безпідставністю заявлених вимог, а також застосувати строк позовної давності. На обгрунтування заперечень позивач ОСОБА_1 пояснила, що після підписання анкети -заяви вона отримала від банку 3000 гривень, а не 6000 гривень, як зазначено в позові, строк дії її картки закінчився 30 квітня 2015 року , останній платіж вона здійснила з урахуванням нарахованих відсотків 24.02.2015 року і повністю розрахувалася з банком . Всі нарахування відсотків за користування кредитом є безпідставними, оскільки в неї був відсутній борг перед позивачем. Додаткових умов вона не підписувала і не була обізнана зі змінами кредитного ліміту та відсотків. Представник відповідача ОСОБА_2 підтримує заперечення і звертає увагу на те, що розрахунок заборгованості не містить підтвердження отримання відповідачем кредитних коштів у заявленому розмірі 6 тисяч гривень . В довідці про умови кредитування з використанням кредитки Універсальна, що долучена до позову, зазначено розмір процентів 1,7 % в місяць(20,40 % річних) на залишок заборгованості, погашення заборгованості щомісячними платежами до 25 числа кожного місяця в розмірі 7% заборгованості. Нарахування штрафу за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань в довідці відсутнє, не міститься і умов щодо одностороннього збільшення банком процентної ставки за користування кредитними коштами. Додаткових угод з цього приводу сторони не укладали . Тобто, позивач незаконно нарахував штраф за несвоєчасне виконання грошових зобов`язань 2020 гривень та підвищив відсоткову ставку. З розрахунку вбачається , що відсотки банком нараховані по 30.11.2018 року, в той час, як строк дії картки закінчився 30 квітня 2015 і нарахування відсотків мало бути припиненим з травня 2015 року. До того ж, починаючи з 01.09.2014 року позивач незаконно збільшував процентні ставки, які не відповідають довідці про умови кредитування .Виходячи зі змісту доданих до позову Правил та Умов, зміни до них вносяться щомісячно в односторонньому порядку, тобто носять мінливий характер. Проте, позивачем не надано суду жодного доказу, що такі зміни доведені до відома відповідача і нею підписані. Крім того, звертає увагу суду, що позивачем при зверненні до суду пропущено строк позовної давності, який, виходячи з дати закінчення строку дії картки 30.04.2015 року закінчився 30.04.2018 року. За вказаних обставин вважає,що позов не підлягає задоволенню.

Суд, заслухавши відповідача, її представника, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов задоволенню не підлягає з огляду на наступне.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк зобовязується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобовязується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення §1 гл.71 ЦК України щодо позики.

Згідно з ч.1ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику в строк та в порядку, що встановлені договором.

Якщо договором встановлений обовязок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому відповідно до ст. 1048 цього Кодексу (ч.2 ст.1050 ЦК України ).

Згідно ст. 526 ЦК України зобовязання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обовязковим для виконання сторонами.

Судом встановлено, що позивачем на підставі анкети-заяви від 25 липня 2011 року ОСОБА_1 було встановлено кредитний ліміт на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 20,40 % на рік на суму залишку заборгованості за кредитом з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки. (а.с. 7, 8). Тобто, банк чітко вказує, що строк повернення кредиту співпадає зі строком дії картки. Таким чином, між позивачем та відповідачем виникли цивільні права та обовязки, які вони врегулювали договором від 25 липня 2011 року.

Згідно із п.2.1.1.2.11 Умов та Правил надання послуг , доданих до позовної заяви, карта діє до останнього дня місяця, зазначеного на її ліцьовій стороні. А згідно п.2.1.1.2.13 Умов та Правил, для перевипуску карти по закінченню строку її дії, клієнт повинен звернутися до відділення Банку.

Відповідно до п.1.1.3.2.3.Умов та Правил, банк має можливість змінювати тарифи та інші умови обслуговування рахунків . Згідно п.1.1.6.1, 1.1.6.4 наданих до позовної заяви Умов та Правил, зміни в Умови та Правила вносяться Банком щомісячно в односторонньому порядку, внесені зміни діють з моменту їх публікації на сайті Банку, але не пізніше підтвердження діями клієнта по використанню послуг Банку.

Виходячи із вищенаведеного, Умови та Правила мають мінливий характер і змінюються за ініціативою Банку шляхом публікації цих змін на сайті Банку.

Із розрахунку заборгованості за кредитним договором вбачається, що суму боргу банк розрахував станом на 30.11.2018 року у розмірі 32 420.05 грн., в тому числі: 154,21 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 25 845,84 за процентами, 4 400 грн.- за комісією, штраф 2020 грн., що підтверджується розрахунком банку. При цьому, згідно даних розрахунку, сума заборгованості за тілом кредиту у розмірі 154,21 грн. утворилася з 31.05.2015 року. В розрахунку заборгованості сума 4400 грн.- це пеня та комісія, які нараховані з 30.04.2015 року. При нарахуванні пені з 02.09.2014 року застосовано коефіцієнт 2. Штраф і пеня нараховані одночасно за порушення виконання зобов`язань за кредитним договором. З 01.09.2014року проценти за користування кредитними коштами банком збільшені до 34,80%, а з 01.04.2015 43,20%. Проценти Банком нараховувались не на залишок заборгованості за кредитним договором, а в тому числі і на раніше нараховані проценти, комісію і неустойку (штраф, пеню). (а.с. 5,6)

Розрахунок заборгованості банк обґрунтовує Умовами та Правилами, які розташовані на офіційному сайті Банку http//privatbank:ua /terms, до яких відповідач приєдналась, підписавши анкету-заяву і зі зміною яких зобов`язалась в подальшому ознайомлюватись. Підписана відповідачем анкета-заява разом із Умовами та Правилами складають, на думку банку, договір про надання банківських послуг. Про зміну тарифів відповідач зобов`язана була довідатись, отримуючи виписки зі свого карткового рахунку, такий обов`язок покладений на неї згідно п.1.1.2.3. Умов та Правил. Банк вважає, що відповідач фактично уклала договір приєднання, умови якого встановлені ним у стандартній формі, якою є анкета-заява, Умови та Правила, а також тарифи. Умови та правила, на які посилається Банк, не передбачені в анкеті-заяві, що підписана відповідачем.

Згідно ч.4 ст.263 ЦК України, при виборі і застосуванні норм права до спірних правовідносин, суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права , викладені в постановах Верховного Суду.

Велика Палата ВСУ в постанові від 03.07.2019 р., справа 342/180/17 (провадження № 14-131цс19) зазначила, що підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил не може бути договором приєднання, вважає, що в даному випадку неможливо застосувати до вказаних правовідносин правила частини першої статті 634 ЦК України за змістом якої договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, оскільки Умови та правила надання банківських послуг, що розміщені на офіційному сайті позивача (www.privatbank.ua) неодноразово змінювалися самим АТ КБ «ПриватБанк» в період з часу виникнення спірних правовідносин (25.07. 2011 року) до моменту звернення до суду із вказаним позовом (12 січня 2019 року), тобто кредитор міг додати до позовної заяви Витяг з Умов та Витяг з Тарифів у будь-яких редакціях, що найбільш сприятливі для задоволення позову. Правила надання банківських послуг та тарифи мають мінливий характер, тому визначити яка саме редакція правил та тарифів діяла на момент підписання заяви є нереальним. Надані позивачем Правила надання банківських послуг Приват Банку, з огляду на їх мінливий характер, не можна вважати складовою кредитного договору й щодо будь-яких інших встановлених ними нових умов та правил, чи можливості використання банком додаткових заходів, які збільшують вартість кредиту, чи щодо прямої вказівки про збільшення прав та обов`язків кожної із сторін, якщо вони не підписані та не визнаються позичальником, а також, якщо ці умови прямо не передбачені, як у даному випадку в анкеті-заяві позичальника, яка безпосередньо підписана останньою і лише цей факт може свідчити про прийняття позичальником запропонованих йому умов та приєднання як другої сторони до запропонованого договору. Не повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження зі споживачем саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, покладає на слабшу сторону споживача невиправданий тягар з`ясування змісту кредитного договору. З урахуванням основних засад цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, Велика Палата Верховного Суду зауважує, що пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності, не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору.

Отже, підписана анкета-заява про приєднання до Умов та правил надання банківських послуг не може розцінюватись як стандартна (типова) форма кредитного договору.

ВС в ухвалі від 28.11.2018 року, справа № 362/4079/16-ц зазначив, що на підтвердження тих чи інших умов кредитування, банк повинен надавати судам підписані позичальником Умови та правила надання банком кредиту чи докази , які б підтверджували, що саме ці умови розумів позичальник , підписуючи заяву, оскільки банк має можливість на власний розсуд змінювати такі умови, або докази, які б підтверджували, що саме ці Умови розумів відповідач, підписуючи заяву позичальника, наприклад, підписану заяву позичальника, яка містить посилання на конкретну редакцію таких Умов, відповідно, із наданням суду цієї редакції Умов або докази на підтвердження того, яка саме редакція Умов була чинною на дату підписання заяви позичальником, тощо.

Таким чином, укладення кредитного договору з використанням спеціальних платіжних засобів (таким є платіжна карта) неможливо без виконання банком обов`язків, передбачених п.п.14.8, 14.9 ст.14 ЗУ « Про платіжні системи та переказ грошових коштів в Україні" (в редакції, діючій на момент укладання договору) та Постанови правління НБУ № 223 від 30.04.2010 р. « Про здійснення операцій з використанням спеціальних платіжних засобів» ( діючій на момент укладення договору).

З огляду на викладене, договір на використання спеціального платіжного засобу укладається у письмовій формі, один примірник договору зберігається у емітента, другий під підпис передається клієнту. Під час видачі спеціального платіжного засобу емітент зобов`язаний передати клієнту договір, правила використання спеціального платіжного засобу і тарифи(п. 2.4 Постанови, п.14.9. ст.14закону).

Зазначені вимоги передбачені і ст.1055 ЦК України, ст.11 ЗУ Про захист прав споживачів (в редакціях , діючих на момент укладення договору), згідно яких кредитний договір укладається у письмовій формі, один примірник якого передається позичальнику.

Проте, доказів того, що відповідачеві передавався примірник договору, тарифи і правила використання спеціального платіжного засобу позивач до суду не надав. Посилання Банку на те, що під час підписання анкети-заяви (25.07.2011 року) діяли Умови та Правила, затверджені наказом Банку від 06.03.2010 року № СП-2010-256 не можуть бути прийняті до уваги, оскільки анкета-заява не містить посилання на наказ Банку, підпису відповідача Умови та Правила не містять. Неможливо ідентифікувати, в якій редакції діяли Умови та Правила, долучені до позовної заяви , на час укладення договору.

Як вбачається з доказів, долучених до позову, умови кредитування сторони погодили в довідці про умови кредитування від 25.07.2011 року, яка передбачає, що за карткою Універсальна, 55 днів пільгового періоду, провадиться щомісячне погашення заборгованості за кредитною лінією, в термін до 25 числа, за користування кредитними коштами встановлюється процентна ставка 1,7 % в місяць, яка нараховується на залишок заборгованості, з погашенням щомісячно 7% заборгованості. Штраф довідкою про умови кредитування не передбачено, комісія сплачується тільки за видачу готівкових коштів у банкоматах і пунктах видачі готівки, встановлено пеню 1, яка обраховується за формулою: базова % ставка/30 за кожний день прострочення заборгованості і пеню 2 у розмірі 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць при простроченні по процентам 5 і більше днів, або по кредиту на суму більше 50 грн. Підвищення розміру процентної ставки, застосування коефіцієнта 2 при нарахуванні пені, нарахування процентів на проценти і неустойку, іншої комісії, ніж за зняття грошових коштів, довідкою про умови кредитування не передбачено. (а.с.8)

Анкета-заява і довідка про умови кредитування не містять положень про зміну процентної ставки. Доказів про згоду відповідача на зміну процентної ставки позивач не надав.

А так, зміна позивачем відсоткової ставки в односторонньому порядку з 01.09.2014 року до 34,80%, а з 01.04.2015 року до 43,20 %, є безпідставною .

Анкета-заява і довідка про умови кредитування не містить і положень про нарахування процентів після закінчення строку дії договору (строку дії карки), а також положень про нарахування штрафу .Строк дії картки закінчився 30.04.2015. Починаючи з травня 2015 року нарахування процентів позивачем мало бути припинено. В той же час, позивач нараховував проценти по 30.11.2018 року, що суперечить ст. 1048 ЦК.

Велика Палати Верховного Суду у своїх висновках, що містяться в постанові від 28.03.2018р. (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18) зазначила, що припис абзацу 2 частини першої статті 1048 ЦК України про щомісячну виплату процентів до дня повернення позики у разі відсутності іншої домовленості сторін може бути застосований лише у межах погодженого сторонами строку кредитування. Після спливу визначеного договором строку кредитування право кредитора нараховувати передбачені договором проценти за кредитом припиняється.

Позивачем порушено вимоги чинного законодавства України з приводу нарахування процентів на всю суму боргу, в тому числі і на неустойку (що підтверджується випискою по рахунку), закріплених у ст. 61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення - строків виконання грошових зобов`язань (що підтверджується розрахунком заборгованості).

Банком застосований коефіцієнт пені 2, пеня та комісія обраховані разом, в той час, коли комісія є платою за послуги Банку, а пеня мірою цивільно-правової відповідальності за неналежне виконання обов`язків.

Виходячи із наведеного, розрахунок заборгованості, здійснений позивачем, неможливо прийняти на підтвердження вимог позивача, оскільки не доведений належними і допустимими доказами.

Проаналізувавши представлені позивачем докази, суд приходить висновку про неможливість задоволення позовних вимог через їх недоведеність .

Крім того, заслуговують на увагу суду твердження відповідача про пропуск позивачем строку звернення до суду .

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, в межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Законом встановлено загальний (трирічний) строк позовної давності щодо стягнення суми кредиту, процентів і комісії (ст.257 ЦК) і річний (спеціальний строк позовної давності) щодо стягнення штрафу, пені (258 ЦК). Згідно зі статтею 266 ЦК України зі сплином позовної давності до основної вимоги вважається, що позовна давність сплинула і до додаткової вимоги.

Як вбачається з матеріалів справи, до суду банк звернувся 12 січня 2019 року.

Як встановлено судом, строк дії картки позивача закінчився 30 квітня 2015 року, останній щомісячний платіж відповідачем внесено 24 лютого 2015 року. В такому випадку строк позовної давності щодо остаточного погашення кредиту сплинув 30 квітня 2018 року . Вказане узгоджується з висновками, викладеними в Постанові ВП ВС (справа № 444/9519/12, провадження № 14-10цс18).

Посилання Банку на те, що згідно Умов та Правил договір лонгується кожні 12 місяців з моменту його підписання (п.1.1.7.12) і те, що сторони погодили в Умовах та Правилах строк позовної давності 50 років (1.1.7.31) є безпідставним з огляду на наступне. Згідно із п.1.1.7.12 Правил Договір діє 12 місяців з моменту його підписання. Якщо на протязі цього строку жодна із сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії Договору, він автоматично продовжується на такий же строк. Однак, як вбачається , в наведеному пункті мова йде про Договір про надання банківських послуг, а не про Договір на встановлення кредитного ліміту на платіжну карту, про який сторони підписали анкету-заяву, а згідно п.1.1.7.12 продовження дії Договору можливе одноразово, а не щоразу, коли закінчується попередній строк. Будь-яких письмових договорів щодо збільшення строку позовної давності у відповідності до ст.259 ЦК України сторони не підписували. Принаймні, таких доказів позивач суду не надав, тому не має підстав застосовувати 50-річний строк позовної давності до даних правовідносин.

Як визначено у п.2.1.1.12.4, 2.1.1.12.5 Умов та Правил, строк та порядок погашення по Кредиту по кредитним картам із встановленим мінімальним обов`язковим платежем, приведений у Пам`ятці/довідці про умови кредитування, без встановленого обов`язкового мінімального платежу в повному об`ємі - не пізніше останнього дня місяця, зазначеного на платіжній карті. В разі наявності прострочення кредиту і в першому і в другому випадку строком повернення кредиту в повному обсязі є 211 день з моменту виникнення такої заборгованості. Якщо , навіть , керуватися вказаними нормами , враховуючи, що останній раз заборгованість поверталась відповідачем 24 лютого 2015 року, то 25 вересня 2015 року є 211 днем, коли повністю вся заборгованість по кредиту мала бути погашена у відповідності до Правил та Умов. Трирічний строк позовної давності для звернення до суду у позивача в такому випадку сплинув 25 вересня 2018 року.

На підставі викладеного, відповідно до ст.ст. 256- 259, 526,549-551,629,1046-1050,1054 ЦК України, керуючись ст.ст. 12, 81, 263-265 ЦПК України ,-

УХВАЛИВ:

Відмовити акціонерному товариству Комерційний Банк ПРИВАТБАНК в задоволенні позову повністю.

Відмовити акціонерному товариству Комерційний Банк ПРИВАТБАНК в задоволенні позовних вимог до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором від 25 липня 2011 року .

Рішення може бути оскаржено шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до апеляційного суду Сумської області протягом 30 днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: акціонерне товариство комерційний банк «Приват Банк» (м.Київ, вул.Грушевського, 1Д, ).

Відповідач: ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_1 )

Суддя Семенюк І. М.