справа № 208/5160/19
№ провадження 2/208/719/20
РІШЕННЯ

Іменем України

06 лютого 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області у складі: Головуючого судді Похвалітої С.М., за участю секретаря судового засідання Вілкової Ю.В., позивача - ОСОБА_1 , представників відповідача: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ОСОБА_4 . ОСОБА_5 ,

Учасники справи:

позивач ОСОБА_1 ,

відповідач Відділ у місті Кам?янське міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам?янське головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Відділу у місті Кам?янське міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам?янське головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_6 , про визнання права власності на земельну ділянку,

в с т а н о в и в:

1.Стислий виклад позиції позивача та відповідача.

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до Відділу у місті Кам?янське міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам?янське головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_6 , про визнання права власності на земельну ділянку.

У своєму позові позивач просить суд, визнати за нею право власності на 47/100 частини земельної ділянки, площею 0,0602 га (кадастровий номер :02:012:0076) призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та обслуговування житлового будинку та господарських будівель (присадибна ділянка), розташована по АДРЕСА_1 .

В обґрунтуванні позову позивач зазначила, що 11 липня 2016 року нею у ОСОБА_7 була придбана частка нерухомого майна, а саме: АДРЕСА_2 , яка складається з: А-1 житлового будинку , житловою площею 47,4 кв.м., загальною площею 76,8 кв.м., Б-1 літня кухня, шлакоблок, В-1 вбиральня, шлакоблок, Г-1 вбиральня, цегла, Д-1 душ, цегла, Е-1 сарай, дощатий, Ж-1 сарай, шлакоблок, № 4 зливна яма, № 6 колодязь, №1,2,3-5,9,10 огорожа. При оформленні договору питання щодо передачі у власність 47/100 частини земельної ділянку площею 0,0602 га, призначеної для будівництва та обслуговування придбаного житлового будинку не було вирішено. Вона для того щоб оформити земельну ділянку звернулась до Держгеокадастру, але 04.06.2019 р. було надано відповідь за № 249/152-19, в якій зазначається, що земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 ) загальною площею 0,0602 га (кадастровий номер :02:012:0076) зареєстрована за ОСОБА_6 53/100 частка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ № 556668 від 12.12.2009 р. та ОСОБА_8 47/100 частки. Також у відділу відсутня інформація щодо передачі їй у власність земельної ділянки.

2. Заяви, клопотання позивача, відповідача.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 позовні вимоги підтримав в повному обсязі, посилався на обставини зазначені в позові.

Представники відповідача ОСОБА_9 .В., Рудь Мірзахаятової О.В. у судовому засіданні не заперечували щодо задоволення позову.

Третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_6 , надав суду заяву, у якій не заперечує щодо задоволення позову.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову, суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

3. Процесуальні дії по справі.

12 серпня 2019 року ухвалою суду відкрито провадження по справі.

25 вересня 2019 р. 31 жовтня 2019 р. ухвалою суду витребувано докази.

Ухвалою суду 20 січня 2020 р. закрито підготовче провадження засідання по справі та призначена справа до розгляду по суті.

Суд, вислухавши позивача, представників відповідача, вивчивши матеріали цивільної справи, дослідивши надані суду докази, вважає позов таким, що підлягає задоволенню з наступних підстав.

4. Фактичні обставини, встановлені судом, зміст спірних правовідносин з посиланням на докази.

Відповідно до договору купівлі продажу частки будинку від 11 липня 2016 року, зареєстрований приватним нотаріусом Дніпродзержинського міського нотаріального округу Панко Г.В. власником будинку 47/100 частини нерухомого майна за АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 (а.с.7).

Згідно до рішення Виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради народних депутатів від 31.12.1997 р. передано безкоштовно у приватну власність і постійне користування земельні ділянки для будівництва та обслуговування житлових будинків господарських споруд (присадибних ділянок) громадянам м. Дніпродзержинська, згідно з додатком.

Як вбачається з матеріалів справи, листом Відділу у місті Кам?янське міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам?янське головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області Шевченко І.В. повідомлено, що земельна ділянка за адресою АДРЕСА_1 ) загальною площею 0,0602 га (кадастровий номер :02:012:0076) зареєстрована за ОСОБА_6 53/100 частка згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ № 556668 від 12.12.2009 р. та ОСОБА_8 47/100 частки. Також у відділу відсутня інформація щодо передачі ОСОБА_1 у власність або користування земельної ділянки (а.с.12). Також зазначена інформація підтверджується витягом з Державного земельного кадастру про земельну ділянку (а.с.14-19).

Як встановлено судом ОСОБА_8 ІНФОРМАЦІЯ_1 помер, що вбачається з копії актового запису про смерть № 919 від 23 серпня 2013 року спадкоємицею якого є ОСОБА_10 .

Згідно до рішенням виконавчого комітету Дніпродзержинської міської ради народних депутатів від 31 грудня 1997 року № 390 ОСОБА_8 передано безкоштовно у приватну власність і постійне користування земельну ділянку для будівництва та обслуговування житлових та господарських споруд і будівель за адресою АДРЕСА_1 ) загальною площею 0,0602 га

Судом встановлено, що спадкоємець ОСОБА_10 після смерті ОСОБА_8 , який був власником домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , отримала в спадщину лише частину вказаного домоволодіння, в спадщину земельну ділянку за вказаною адресою вона не отримувала.

Окрім цього, в судовому засіданні встановлено, що згідно до даних Державного земельного кадастру земельна ділянка, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 0,0602 га. (кадастровий номер :02:012:0076) для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд зареєстрована за громадянином ОСОБА_6 53/100 частки згідно державного акту на право власності на земельну ділянку ЯГ № 556668 від 12.12.2009 року та громадянином ОСОБА_8 47/100 частки, але державний акт на ім`я ОСОБА_8 не виготовлявся.

5. Норми права, які застосовує суд, мотиви їх застосування.

Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Згідно зі статтею 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. На зміст права власності не впливають місце проживання власника та місцезнаходження майна.

Частинами першою, другою статті 321 ЦК України, встановлено, що право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 120 ЗК України, у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Якщо жилий будинок, будівля або споруда розміщені на земельній ділянці, що перебуває у користуванні, то в разі набуття права власності на ці об`єкти до набувача переходить право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені, на тих самих умовах і в тому ж обсязі, що були у попереднього землекористувача.

У разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Окрім цього, в судовому засіданні представником відповідача визначені позовні вимоги, та відповідно до ч.4 ст.206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Пленум Верховного Суду України у п.21 постанови № 7 від 16 квітня 2004 року «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» роз`яснив, що, виходячи з того, що порядок користування спільною земельною ділянкою, у тому числі й тією, на якій розташовані належні співвласникам жилий будинок, господарські будівлі та споруди, визначається насамперед їхньою угодою залежно від розміру їхніх часток у спільній власності на будинок, суд бере до уваги цю угоду при вирішенні спорів як між ними самими, так і за участю осіб, котрі пізніше придбали відповідну частку в спільній, власності на землю або на жилий будинок і для яких зазначена угода також є обов`язковою. Це правило стосується тих випадків, коли жилий будинок було поділено в натурі.

Відповідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (PRONINA v. UKRAINE, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

6. Висновки суду.

Так, з досліджених по справі доказів суд виходить, що позивач ОСОБА_1 з часу набуття права власності на 47/100 частки будинку АДРЕСА_1 , набула право й користування земельною ділянкою за зазначеною адресою, на якій розташований будинок, але враховуючи, що попередній власник частки домоволодіння та земельної ділянки державний акт на земельну ділянку не отримав та своє право власності не зареєстрував, у зв`язку з чим позивач позбавлена можливості оформити за собою державний акт на земельну ділянку.

У зв`язку із викладеним суд приходить до висновку, що вимоги позивача обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 15, 16, 317, 321 ЦК України, ст.ст. 120, 125 ЗК України, ст.ст. 89, 258, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

в и р і ш и в :

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Відділу у місті Кам?янське міськрайонного управління у Петриківському районі та у м. Кам?янське головного управління держгеокадастру у Дніпропетровській області, третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, ОСОБА_6 , про визнання права власності на земельну ділянку, задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП - НОМЕР_1 право власності на 47/100 частки земельної ділянки, площею 0,0602 га (кадастровий номер :02:012:0076) призначену для будівництва та обслуговування житлового будинку та обслуговування житлового будинку та господарських будівель (присадибна ділянка), розташована по АДРЕСА_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів безпосередньо до суду апеляційної інстанції, тобто до Дніпровського Апеляційного суду.

Згідно до п.п.15.5 Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи до або через відповідні суди, тобто через Заводський районний суд м.Дніпродзержинська Дніпропетровської області.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Похваліта С. М.