Справа № 629/4495/20
Провадження № 6/629/90/20
УХВАЛА

29.09.2020 року суддя Лозівського міськрайонного суду Харківської області Смірнова Н.А., розглянувши матеріали подання головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ковтун Анастасії Миколаївни про тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу,-

в с т а н о в и в :

Головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) звернувся до суду з поданням про тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу, посилаючись на те, що на примусовому виконанні у Міжрайонному відділі державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) з 22.11.2017 року перебуває виконавче провадження №55219239 з примусового виконання виконавчого листа № 640/688/17, виданого 16.11.2017 року Київським районним судом м. Харків про повернення неповнолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до місця постійного проживання до Федеративної Республіки Німеччини за адресою: АДРЕСА_1 . Якщо рішення не буде виконано в добровільному порядку, зобов`язати ОСОБА_2 передати неповнолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , батькові ОСОБА_3 для забезпечення повернення дитини на територію Федеративної Республіки Німеччини та виконавче провадження № 59118377 з примусового виконання виконавчого листа № 629/874/18, виданого 19.12.2018 року Лозівським міськрайонном судом Харківської області про визнання та надання дозволу на примусове виконання в Україні рішення Окружного Суду Фрайзінгу (Федеративна Республіка Німеччина) від 26 липня 2017 року (справа № F 543/16) про передачу ОСОБА_4 виключного права щодо визначення місця перебування дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і передачу дитини її батьку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Ухвалою Лозівського міськрайонного суду Харківської області від 04.09.2018 року, яка постановою Харківського апеляційного суду від 23.01.2019 року була змінена, боржника ОСОБА_2 оголошено в розшук. 27.02.2019 року Лозівським ВП ГУНП в Харківській області було заведено розшукову справу № 4619001 з метою розшуку ОСОБА_2 24.09.2020 року Лозівським ВП ГУНП в Харківській області місце перебування ОСОБА_2 встановлено за адресою: АДРЕСА_2 . У разі підтвердження місця перебування боржника та неповнолітньої дитини мають бути проведені виконавчі дії щодо передачі неповнолітньої ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , батькові ОСОБА_3 для забезпечення повернення дитини на територію Федеративної Республіки Німеччини. Виконавчі дії повинні бути проведені за обов`язковою участю особи, якій дитина передається на виховання, із залученням представників органів опіки та піклування. Оскільки стягувач мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , тобто інформування стягувача про необхідність взяти участь у проведенні виконавчих дій, його приїзд та виконання вимог самоізоляції у зв`язку із поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, може зайняти певний проміжок часу, тому з метою забезпечення повного, фактичного виконання рішення суду головний державний виконавець просить тимчасово влаштувати дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до дитячого або лікувального закладу до приїзду та повернення її батьку ОСОБА_3 , згідно рішення суду.

Дослідивши матеріали подання суд дійшов висновку, що вказане подання необхідно залишити без руху з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 ст. 437 ЦПК України питання про тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу вирішується судом за поданням державного виконавця.

Відповідно до ч. 2 ст. 64 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що за необхідності державний виконавець може звернутися до суду з поданням щодо вирішення питання про тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу.

Згідно ч. 9 ст. 10 ЦПК України, якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 №14, подання мають відповідати загальним вимогам щодо форми та змісту позовної заяви, передбаченим положеннями ЦПК. Вказані вимоги викладені і в листі Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України «Щодо порядку підготовки та надіслання державним виконавцем подань і заяв» від 18.12.2006 №25-1/899/7.

До подання ставляться такі ж вимоги, що й до позовної заяви згідно статей 175, 177 ЦПК України.

Згідно з ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмету спору та їх обґрунтування.

Проте, в порушення вищевказаних вимог, подання не відповідає вказаним вимогам ЦПК України, оскільки головним державним виконавцем у поданні не конкретизовано до якого саме дитячого або лікувального закладу останній просить тимчасово влаштувати дитину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та не вказано назву закладу.

Відповідно до ч. 5 ст. 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні у нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Однак, в порушення вищевказаним вимогам до подання не надані докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, а саме: відсутня постанова про відкриття виконавчого провадження № 59118377 з примусового виконання виконавчого листа № 629/874/18, виданого 19.12.2018 року Лозівським міськрайонном судом Харківської області про визнання та надання дозволу на примусове виконання в Україні рішення Окружного Суду Фрайзінгу (Федеративна Республіка Німеччина) від 26 липня 2017 року (справа № F 543/16) про передачу ОСОБА_4 виключного права щодо визначення місця перебування дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 і передачу дитини її батьку, ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; довідка з місця проживання ОСОБА_2 та її малолітньої доньки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , оскільки в поданні державний виконавець вказує, що місце перебування неповнолітньої ОСОБА_6 підтверджене.

Крім того, в поданні головний державний виконавець посилається на те, що стягувач мешкає за адресою: АДРЕСА_3 , тому інформування його про необхідність взяти участь у проведенні виконавчих дій, його приїзд та виконання вимог самоізоляції у зв`язку із поширенням гострої респіраторної хвороби COVID-19, може зайняти певний проміжок часу, тому існує складність забезпечення виконання вимог ч. 1 ст. 64 ЗУ «Про виконавче провадження», якою визначено, що під час виконання рішення про відібрання дитини державний виконавець проводить виконавчі дії з обов`язковою участю особи, якій дитина передається на виховання, із залученням представників органів опіки та піклування.

Однак, жодних доказів щодо інформування стягувача про необхідність взяти участь у проведенні виконавчих дій головним виконавцем не надано.

Статею 177 ЦПК України передбачено, що позивач повинен додати до позовної заяви її копії та копії всіх документів, що додаються до неї, відповідно до кількості відповідачів і зацікавлених осіб.

Як вбачається з матеріалів подання, заявником не додано копії подання та копії всіх документів, що додаються до нього, відповідно до кількості сторін у справі.

В аналізі судової практики, здійсненому у грудні 2012 року, Верховний суд України висловив думку, що в разі неналежного оформлення подання державних виконавців правильною є практика, коли суди залишають подання без руху, надаючи державному виконавцю строк для усунення недоліків, а в разі невиконання такої ухвали - повертають ці подання.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог викладених у статтях 175, 177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Враховуючи наявність у поданні зазначених вище недоліків, суддя дійшов висновку про те, що його слід залишити без руху, при цьому заявнику, на виконання ухвали, потрібно усунути вищевказані недоліки подання.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185, ЦПК України, -

у х в а л и в:

Подання головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та місту Лозова Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) Ковтун Анастасії Миколаївни про тимчасове влаштування дитини до дитячого або лікувального закладу - залишити без руху, надавши заявнику строк для усунення недоліків подання, вказаних в мотивувальній частині ухвали, який не може перевищувати десяти днів з дня отримання заявником ухвали.

Роз`яснити заявнику, що в разі невиконання вимог, вказаних в ухвалі про залишення подання без руху, подання вважатиметься неподаним та буде йому повернуте.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Н.А. Смірнова