Справа № 761/8208/20
Провадження № 2/761/4976/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 березня 2020 року суддя Шевченківського районного суду м. Києва Макаренко І.О., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державної міграційної служби, 3-тя особа: Головне управління Державної міграційної служби про визнання інформації недостовірною, захист честі, гідності, ділової репутації,

встановив:

Позивач звернувся до суду з вищевказаним позовом.

Вивчивши матеріали поданої позовної заяви, вважаю, що дана заява не підлягає за правилами цивільного судочинства, з огляду на наступне.

Позивачем висунуті вимоги щодо визнання недостовірною та спростування інформації, яка була викладена в рішенні відповідача від 05.12.2019 про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Дане рішення підлягає оскарженню відповідно до чинного законодавства.

З позовної заяви вбачається, що позивач скористався своїм правом на оскарження вказаного рішення та справа знаходиться в провадженні Харківського окружного адміністративного суду.

Відповідно до підпунктів «б», «в» пункту 4.1. розділу ІV Правил розгляду заяв та оформлення документів, необхідних для вирішення питання про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, втрату і позбавлення статусу біженця та додаткового захисту і скасування рішення про визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, затверджених Наказом Міністерства внутрішніх справ України 07.09.2011 № 649, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 05 жовтня 2011 р. за № 1146/19884 уповноважена посадова особа територіального органу ДМС (особа, яка веде справу), на підставі письмового висновку уповноваженої посадової особи територіального органу ДМС щодо прийняття рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, або про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, територіальний орган ДМС розглядає відомості, наведені в заяві про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, та інші документи, вимагає додаткові відомості, що можуть підтверджувати наявність чи відсутність підстав для прийняття рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання особи біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту; готує письмовий висновок щодо прийняття рішення про оформлення документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту, або про відмову в оформленні документів для вирішення питання щодо визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту.

Відповідно до п. 6.5. розділу VІ вищевказаних правил, за результатами здійснення заходів, передбачених пунктом 6.1 цього розділу, протягом місяця з дня отримання особової справи заявника та письмового висновку територіального органу ДМС, який розглядав заяву, ДМС приймає рішення про визнання біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту (про відмову у визнанні біженцем або особою, яка потребує додаткового захисту).

Дане рішення може бути оскаржено до суду, який надає оцінку змісту та законності рішення ДМС, в тому числі достовірності інформації, викладеної в рішенні.

Відповідно до Постанови Пленуму ВСУ від 27.02.2009 № 1 «Про судову практику у справах про захист гідності та честі фізичної особи, а також ділової репутації фізичної та юридичної особи», у порядку цивільного чи господарського судочинства не можуть розглядатися позови про спростування інформації, яка міститься, зокрема, у вироках та інших судових рішеннях, а також у постановах органів досудового слідства, висновках судових експертиз, рішеннях органів влади, місцевого самоврядування та інших відповідних органів, атестаційних комісій, рішеннях про накладення на особу дисциплінарного стягнення, для яких законом установлено інший порядок оскарження. У такому ж порядку не можуть розглядатися наукові спори, тобто вимоги про спростування інформації наукового характеру, для яких законом установлено інший порядок оскарження.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене, вважаю, що у відкритті провадження по вищевказаній справі слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 186 ЦПК України, суддя

ухвалив:

У відкритті провадження за адміністративним позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Беверідж Трейдинг Компані до Головного управління ДФС у м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії - відмовити.

Роз`яснити позивачу, що правовідносини щодо недостовірності відомостей, викладених в рішенні ДМС, підлягають розгляду в порядку Кодексу адміністративного судочинства України.

Відповідно до п. 15.5 розділу 15 XIII «Перехідні положення» Кодексу адміністративного судочинства України ухвала суду може бути оскаржена до Київського апеляційного адміністративного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня складення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: