Справа № 127/3816/20
Провадження № 22-ц/801/707/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Вохмінова О. С.
Доповідач:Якименко М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2020 рокуСправа № 127/3816/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача: Якименко М.М.,

суддів: Ковальчука О.В., Сала Т.Б.,

розглянувши в спрощеному провадженні без повідомлення учасників судового розгляду апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк» на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 лютого 2020 року, постановлену суддею Вінницького міського суду Вінницької області Вохмінова О.С.,

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2020 року головний державний виконавець Центрального відділу державної виконавчої служби Центрально-Західного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Хмельницький) Шумер О.В. з участю заінтересованої особи- стягувача АТ «ОТП Банк» звернувся до суду з поданням про тимчасове обмеження боржника ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 14.02.2020 подання головного державного виконавця було повернуто без розгляду.

Ухвала суду мотивована тим, що державний виконавець всупереч вимог ч.2 ст. 183 ЦПК України не надав доказів надіслання даного подання з додатками іншим учасникам справи (провадження).

Не погодившись із зазначеною ухвалою, ПАТ «ОТП Банк» подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Одним із головних доводів апеляційної скарги є те, що суд першої інстанції не звернув увагу, що норми ЦПК України не містять жодної вимоги, які б зобов`язувала державного виконавця надсилати дане подання заінтересованим особам та повідомляти їх.

Згідно з ч.2 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 - 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали та обставини справи, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

За змістом ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Таким вимогам ухвала суду не відповідає.

Повертаючи подання без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що державним виконавцем до подання додано копії документів виконавчого провадження № 59522502 на 37 арк., однак всупереч вимог ч.2 ст. 183 ЦПК України державний виконавець Шумер О.В. не надав доказів надіслання даного подання з додатками іншим учасникам справи (провадження).

Однак апеляційна інстанція не може погодитися з таким висновком суду.

З матеріалів справи вбачається, що 14.02.2020 державний виконавець Шумер О.В. звернулася до суду із поданням, в якому просила встановити тимчасове обмеження у праві виїзду боржника ОСОБА_1 за межі України до виконання зобов`язань за рішенням Печерського районного суду м. Києва від 12.12.2012 по справі № 2-3198/12. Оскільки боржник ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням суду та ігнорує законні вимоги державного виконавця.

Також державним виконавцем було надано до подання копії документів виконавчого провадження № 59522502 на 37 арк..

Відповідно ч.2 ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею.

Ч.4 ст. 441 ЦПК України ухвала про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути постановлена судом за місцем виконання відповідного рішення за поданням державного або приватного виконавця. Суд негайно розглядає таке подання без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця.

Отже за змістом ч.2,4 ст. 441 ЦПК України встановлено, що вказане подання розглядається без повідомлення сторін та інших заінтересованих осіб за участю державного (приватного) виконавця в порядку визначення для забезпечення позову.

Норми ст.ст.149-159 ЦПК України не покладають обов`язок надсилання заяви про забезпечення позову іншим учасникам справи.

Проте на зазначене, суд першої інстанції не звернув уваги і постановив передчасну ухвалу про повернення подання без розгляду, яка не відповідає процесуальному законодавству.

Згідно з ч.2 ст.183 ЦПК України письмові заява, клопотання чи заперечення підписуються заявником чи його представником. До заяви, скарги, клопотання чи заперечення, які подаються на стадії виконання судового рішення, в тому числі в процесі здійснення судового контролю за виконанням судових рішень, додаються докази їх надіслання (надання) іншим учасникам справи (провадження).

Апеляційний суд звертає увагу, що в даній статті ЦПК України міститься чіткий перелік процесуальних документів, поданих на стадії виконання судового рішення та до яких додаються докази надіслання їх іншим учасникам справи, а саме: заяви, скарги, клопотання чи заперечення.

Однак суд першої інстанції на вказане належної уваги не звернув та дійшов помилкового висновку, що дане подання державного виконавця, належить до зазначеного переліку процесуальних документів.

Апеляційний суд зазначає, що положення ст. 441 ЦПК України не покладає обов`язок на державного виконавця по надсиланню копії подання про тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України іншим учасникам справи.

Отже, колегія суддів приходить до висновку, що суд першої інстанції не врахував вищенаведені обставини, порушив норми процесуального права, застосувавши ст. 183 ЦПК України , яка в даному випадку застосуванню не підлягає ,у зв`язку з чим зробив помилковий висновок про повернення подання без розгляду, що призвело до неправильного вирішення питання та постановлення ухвали, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі.

Наведені в апеляційній скарзі доводи є суттєвими , спростовують висновки суду та дають підстави вважати, що суд першої допустив порушення норм процесуального права, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Відповідно до п. 3, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: невідповідність висновків суду обставинам справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Враховуючи викладене, ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню до суду першої інстанції для продовження розгляду питання про відкриття провадження у справі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 369, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства «ОТП Банк» задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 14 лютого 2020 року скасувати і справу направити до суду першої інстанції для продовження розгляду питання про відкриття провадження у справі.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного її тексту, на підставі п. 2 ч. 1 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст постанови складено 17 березня 2020 року.

Головуючий М.М. Якименко

Судді: О.В. Ковальчук

Т.Б. Сало