Справа № 522/3471/20
Провадження № 2/522/3978/20
УХВАЛА

про відмову у вжитті заходів забезпечення позову

17 березня 2020 р. м. Одеса

Суддя Приморського районного суду м. Одеси Абухін Р.Д., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про встановлення факту проживання однією сім`єю, визнання майна спільною сумісною власністю та визнання права власності, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась із позовом, по якому просить суд:

-Встановити факт проживання однією сім`єю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 з 24.05.2010 року по ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

-Визнати квартиру АДРЕСА_1 та квартиру АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ;

-Визнати за ОСОБА_1 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 ;

-Визнати за ОСОБА_2 право власності на Ѕ частину квартири АДРЕСА_1 та квартири АДРЕСА_2 ;

-Стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати.

Позивачем подано до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту:

- квартиру АДРЕСА_1

- квартиру АДРЕСА_2 .

При цьому позивач посилається на те, що відповідач намагається продати вказані квартири.

Суддя, ознайомившись та дослідивши матеріали цивільної справи, що заява позивача про забезпечення позовних вимог не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується шляхом накладення арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Забезпечення позову це заходи цивільного процесуального припинення дій, які можуть утруднити виконання майбутнього рішення суду чи зробити його виконання неможливим.

Пленум Верховного Суду України « Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» № 9 від 22 грудня 2006 року у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, у тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер і зберігають свою дію до фактичного виконання рішення суду, яким закінчується вирішення спору по суті.

Доказів того, що відповідач намагається продати спірне майно суду не надано

Отже, в відповідності з зазначеними нормами процесуального права у суду не має підстав для забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно, оскільки оскільки позивачем не надано доказів що, невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Керуючись ст. 150 ЦПК України, суддя -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала суду може бути оскаржена до апеляційного суду Одеської області шляхом подання до Приморського районного суду м. Одеси апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів.

Суддя : Р.Д. Абухін

17.03.2020