_________________________________________________________________________________________________________________________
Провадження № 6/947/519/20
УХВАЛА
30.09.2020 року Київський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді - Огренич І.В.
при секретарі - Грабовій Т.П.,
ВСТАНОВИВ:
Заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» звернувся до суду з заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником та просить суд замінити сторону стягувача - Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» її правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю «Консалт Солюшенс» у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого напису № 2444, виданого 19.09.2013 року приватним нотаріусом Паракуда І.В. про звернення стягнення на квартиру АДРЕСА_2 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 .
У судове засідання учасники процесу не з`явились, повідомлялись.
Відповідно до ст.442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.
Вивчивши матеріали справи, суд приходить до наступного.
Частиною 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником.
Відповідно до ч. 1 ст.442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.
При цьому, з аналізу норм ЦПК України та Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що в порядку цивільного судочинства суд може замінювати сторону у виконавчому провадженні лише у тих випадках, якщо примусове виконання проводиться за виконавчим документом, виданим судом при розгляді цивільної справи.
У випадку заміни сторони (юридичної особи) у виконавчому написі нотаріуса, який пред`явлено до державної виконавчої служби, стороні необхідно звернутися до суду з письмовою заявою про заміну сторони у виконавчому написі. Виконавчий напис нотаріуса, є способом позасудового стягнення боргу за кредитом.
Згідно правової позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеної у постанові від 16 січня 2019 року у справі №826/7941/17, питання, пов`язані із зверненням судового рішення до виконання, вирішує місцевий суд, який розглянув справу (ст. 431 ЦПК України)
Таким чином, у порядку цивільного судочинства розглядаються усі спори, пов`язані із виконанням саме судових рішень, винесених місцевим судом.
Однак, у разі оскарження рішень дій чи бездіяльності державного або приватного виконавця при виконанні рішень інших органів (зокрема, і виконавчого напису нотаріуса) такий спір має бути вирішений саме адміністративним судом в силу прямих приписів ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 287 КАС України.
Отже, нормами ЦПК та ГПК України встановлено судовий контроль за виконанням рішень, ухвалених судами в порядку цивільного та господарського судочинства.
Судовий контроль за виконанням рішень інших органів покладено законодавством на адміністративні суди.
Аналізуючи в сукупності норми ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» та ст. 287 КАС, беручи до уваги, що питання правомірності заміни сторони у виконавчому провадженні є, по суті, превентивним судовим контролем у відповідному виконавчому провадженні, це питання повинно вирішуватися в порядку адміністративного судочинства.
Аналогічна позиція викладена Верховним Судом України у постанові від 18 листопада 2015 року за результатами розгляду справи №6-2391цс15 про заміну сторони виконавчого провадження, де зазначено про те, що суд може замінювати сторону виконавчого провадження при примусовому виконанні за виконавчим написом нотаріуса у порядку адміністративного судочинства.
При таких обставинах, враховуючи, що в даному випадку виконавче провадження було відкрито на підставі виконавчого напису нотаріуса, а не виконавчого листа, що був виданий судом на виконання судового рішення, ухваленого в порядку цивільного судочинства, суд приходить до висновку, що заява задоволенню не підлягає.
Керуючись ст.ст.18,55, 259,442 ЦПК України, суд, -
Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку, шляхом подачі в п`ятнадцятиденний строк, з дня проголошення ухвали, апеляційної скарги.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Огренич І. В.