1Справа № 335/1819/16-ц 8/335/5/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Суддя Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя Гашук К.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Запорізький експертно-технічний центр Держпраці», треті особи Державна служба України з питань праці, профспілковий комітет державного підприємства «Запорізький експертно-технічний центр Держпраці», Національне агентство з питань запобігання корупції, про скасування наказів № 005-к від 22 січня 2016 р., № 212 від 31 грудня 2015 р., поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

До Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя надійшла заява ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2016 року у справі за його позовом ДП «Запорізький експертно-технічний центр Держпраці», треті особи Державна служба України з питань праці, профспілковий комітет ДП «Запорізький експертно-технічний центр Держпраці», Національне агентство з питань запобігання корупції, про скасування наказів № 005-к від 22 січня 2016 р., № 212 від 31 грудня 2015 р., поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

У своїй заяві ОСОБА_1 просив поновити строк для подання заяви про перегляд рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2016 по справі № 335/1819/16-ц за нововиявленими обставинами, відкрити провадження за його заявою, а також у зв`язку з наявністю підстав, визначених п. 1 ч. 2 ст. 423 ЦПК України, просить скасувати рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2016 по справі № 335/1819/16-ц за його позовом про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу за нововиявленими обставинами і ухвалити нове рішення, яким позов ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Дослідивши заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами та додані до неї документи, матеріали цивільної справи № 335/1819/16-ц, суд доходить висновку, що в задоволенні клопотання про поновлення строку слід відмовити, а заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами слід залишити без розгляду, з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України передбачено, що підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 424 ЦПК України, заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подано з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, учасниками справи протягом тридцяти днів з дня, коли особа дізналася або могла дізнатися про існування обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення.

У відповідності до пункту 1 частини другої статті 424 ЦПК України, з урахуванням приписів частини першої цієї статті, заява про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами може бути подана з підстави, визначеної пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, не пізніше трьох років з дня набрання таким судовим рішенням законної сили.

Частиною третьою статті 424 ЦПК України передбачено, що строки, визначені в частині другій цієї статті, не можуть бути поновлені.

З матеріалів справи встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2016 року відмовлено у задоволенні позову ОСОБА_1 до ДП «Запорізький експертно-технічний центр Держпраці», треті особи Державна служба України з питань праці, профспілковий комітет ДП «Запорізький експертно-технічний центр Держпраці», Національне агентство з питань запобігання корупції, про скасування наказів № 005-к від 22 січня 2016 р., № 212 від 31 грудня 2015 р., поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 01 грудня 2016 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 відхилено, а рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2016 року у цій справі залишено без змін.

Тобто, рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2016 року, про перегляд якого за нововиявленими обставинами ставить питання ОСОБА_1 , набрало законної сили 01.12.2016.

Підставою для перегляду рішення суду, яке набрало законної сили, заявник зазначає наявність істотних для справи обставин, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи. Зокрема, як вказав заявник, йому 25.08.2020 з листа Запорізького міського центру зайнятості стало відомо, що на момент його звільнення з роботи у ДП «Запорізький експертно-технічний центр Держпраці»була наявна посада, яку в порушення ч. 2 ст. 40, ч. 3 ст. 49 КЗпП України, не було запропоновано відповідачем ОСОБА_1 .

Із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами ОСОБА_1 звернувся 23.09.2020, подавши її поштовим зв`язком, що свідчить про пропущення ним трирічного строку на звернення до суду із відповідною заявою, у зв`язку з чим позивач заявив також клопотання про поновлення строку на звернення до суду .

Разом із тим, виходячи зі змісту ч. 4 ст. 424 ЦПК України, встановлений пунктом 1 частини другої статті 424 ЦПК України трирічний строк для подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 423 цього Кодексу, є присічним і поновленню не підлягає.

Відповідно до ст. 126 ЦПК України право на вчинення процесуальної дії втрачається із закінченням строку, встановленого законом або судом. Документи, подані після закінчення процесуальних строків, залишаються без розгляду, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Як роз`яснено у пункті 13 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про застосування цивільного процесуального законодавства при перегляді судових рішень у зв`язку з нововиявленими обставинами» № 4 від 30 березня 2012 року, встановлений абзацом 2 частини 1 статті 362 ЦПК України (в новій редакції ст. 423 ЦПК України на час подання заяви) трирічний строк для подання заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами з підстави, передбаченої пунктом 1 частини 2 статті 361 цього Кодексу (на час подання заяви ст. 423 ЦПК України), є присічним і поновленню не підлягає. Недодержання умови щодо цього строку є підставою для відмови у відкритті провадження у зв`язку з нововиявленими обставинами незалежно від поважності пропуску цього строку.

Таким чином, встановивши, що рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2016 набрало законної сили 01.12.2016, а ОСОБА_1 звернувся із заявою про перегляд цього рішення 23.09.2020, тобто після спливу трирічного строку з дня набрання таким судовим рішенням законної сили, суд, врахувавши положення наведених норм ЦПК України щодо неможливості поновлення такого строку, дійшов висновку, що в задоволенні клопотання про поновлення пропущеного строку на звернення із заявою про перегляд рішення за нововиявленими обставинами слід відмовити, а заяву ОСОБА_1 про перегляд рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19.10.2016 за нововиявленими обставинами залишити без розгляду.

При цьому, суд враховує і прецедентну практику Європейського суду з прав людини, яка виходить з того, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28 жовтня 1998 року та «Круз проти Польщі» від 19 червня 2001 року.

У вказаних рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 3, 126, 258-260, 423, 424 ЦПК України,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку на звернення до суду із заявою про перегляд рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2016 року за нововиявленими обставинами відмовити.

Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 19 жовтня 2016 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Запорізький експертно-технічний центр Держпраці», треті особи Державна служба України з питань праці, профспілковий комітет державного підприємства «Запорізький експертно-технічний центр Держпраці», Національне агентство з питань запобігання корупції, про скасування наказів № 005-к від 22 січня 2016 р., № 212 від 31 грудня 2015 р., поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу залишити без розгляду.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення шляхом подачі апеляційної скарги до запорізького апеляційного суду через Орджонікідзевський районний суд м. Запоріжжя.

Суддя К.В. Гашук