Єдиний унікальний номер: 378/467/17
Провадження № 6/378/22/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2020 р. Ставищенський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді: Марущак Н. М.

за участю секретаря: Гончарук Ю.С.,

головного державного виконавця: Малиш Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Ставище Київської області подання головного державного виконавця Ставищенського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Малиш Д.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 , -

ВСТАНОВИВ:

Головний державний виконавець Ставищенського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Малиш Д.В. звернулася до суду із вказаним поданням, у якому просила тимчасово обмежити у праві виїзду за кордон ОСОБА_1 , до виконання зобов`язань, покладених на нього згідно судового наказу № 378/467/17, виданого 28.08.2017, мотивуючи подання тим, що на виконанні вищевказаного відділу ДВС знаходиться виконавче провадження 54995987 з виконання вказаного судового наказу про стягнення з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ПАТ "Київобленерго" боргу в сумі 22118,44 грн.

Рішення на сьогоднішній день боржником не виконано декларацію не надано, будь яких дій, спрямованих на його виконання не здійснено, що суперечить вимогам частини п`ятої статті 19 Закону України "Про виконавче провадження".

В судовому засіданні головний державний виконавець Малиш Д.В. подання підтримала.

Розглянувши матеріали справи, вивчивши матеріали зведеного виконавчого провадження (номер за ЄДРВП 54995987), суд вважає, що в задоволенні подання слід відмовити, виходячи з наступного.

Судовим наказом Ставищенського районного суду по справі № 378/467/17, виданим 28.08.2017 стягнуто з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , на користь ПАТ "Київобленерго" борг в сумі 22118,44 грн..

26.10.2017 начальником Ставищенського районного відділу ДВС ГУТЮ у Київській області на підставі вказаного судового наказу, було відкрито виконавче провадження № 54995987 (а.с.28-29). В матеріалах, доданого до подання міститься супровідний лист від 26.10.2017 про направлення боржнику вказаної копії постанови про відкриття виконавчого провадження (а.с. 27), в якій зазначено про необхідність прибуття боржником до відділу 31.10.2017 року. Проте, докази про отримання боржником вказаної постанови з зазначеним викликом до відділу ДВС до подання не додано, і при його розгляді в суді не надано. Як зазначила головний державний виконавець Малиш Д.В., в матеріалах виконавчого провадження такий доказ також відсутній.

Виконавцем 02.07.2020 р. на адресу боржника надіслано виклик, щодо явки до виконавця для надання пояснень щодо причин невиконання рішення суду, однак лист з адреси боржника повернений з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 83, 84).

Згідно даних ДФС України та ПФУ України боржник як платник податків на обліку в органах ДФС не перебуває, відкритих рахунків не має та відсутня інформація щодо джерела надходження доходів, та щодо останнього відсутня інформація щодо місця роботи боржника як про особу боржника, що працює за трудовими, цивільно-правовими договорами, має місце роботи (а.с. 38 - 73).

Згідно даних МВС від 17.06.2020р. за боржником відсутні зареєстровані транспортні засоби (а.с. 37).

Постановою державного виконавця 13.02.2020 року за №54995987 накладено арешт на нерухоме майно та арешт коштів боржника (а.с. 35), копію якої направлено боржнику, однак лист з адреси боржника повернений з відміткою, що адресат відсутній за вказаною адресою (а.с. 85).

Відповідно до інформаційної довідки №225187620 від 23.09.2020р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта відомості щодо нерухомого майна, зареєстрованого за боржником відсутні (а.с. 74).

Згідно ст. 33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

Згідно статті 2 Протоколу 4 до Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною. На здійснення цих прав не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

Порядок виконання рішень судів та рішень інших органів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку, визначені Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до п. 19 ч. 3 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець має право, у разі ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду, який видав виконавчий документ, за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи чи керівника боржника - юридичної особи за межі України до виконання зобов`язань за рішенням або погашення заборгованості за рішеннями про стягнення періодичних платежів.

Порядок здійснення права громадян України на виїзд з України і в`їзд в Україну, порядок оформлення документів для зарубіжних поїздок, випадки тимчасового обмеження права громадян на виїзд з України і порядок розв`язання спорів у цій сфері визначаються Законом України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України».

Даним Законом також встановлено вичерпний перелік підстав для тимчасового обмеження громадян України у праві виїзду за кордон.

Так, відповідно до ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», право громадянина України на виїзд з України може бути тимчасовообмежено у випадках, коли: він обізнаний з відомостями, які становлять державну таємницю,- до закінчення терміну, встановленого статтею 12 цього Закону; стосовно нього у порядку, передбаченому кримінальним процесуальним законодавством, застосовано запобіжний захід, за умовами якого йому заборонено виїжджати за кордон, - до закінчення кримінального провадження або скасування відповідних обмежень; він засуджений за вчинення кримінального правопорушення - до відбуття покарання або звільнення від покарання; він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням або рішенням інших органів (посадових осіб), що підлягає примусовому виконанню в порядку, встановленому законом, - до виконання зобов`язань або сплати заборгованості зі сплати аліментів; він перебуває під адміністративним наглядом Національної поліції - до припинення нагляду.

Вирішення судом питання про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України врегульовано також статтею 441 ЦПК України.

Відповідно до ст. 441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення.

Тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України застосовується в порядку, визначеному цим Кодексом для забезпечення позову, із особливостями, визначеними цією статтею. Суд може постановити ухвалу про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України фізичної особи, яка є боржником за невиконаним нею судовим рішенням, на строк до повного виконання такого судового рішення.

Аналізуючи положення ст. 441 ЦПК України у взаємозв`язку з положеннями статті 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» та ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження», суд приходить до висновку, що підставою для встановлення особі тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України є встановлення судом, який розглядає подання державного виконавця, факту ухилення боржника від виконання своїх майнових зобов`язань перед стягувачем.

Значення словосполучення «ухилення від виконання зобов`язань, покладених судовим рішенням, рішенням іншого органу (посадової особи)», вжите у п. 5 ч. 1 ст. 6 Закону № 3857-XII та у п. 19 ч. 3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження», не означає саме невиконання боржником самостійно зобов`язань протягом строку, який вказує державний виконавець в постанові про відкриття виконавчого провадження і не може свідчити про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням обов`язків. У зв`язку з цим і здійснюється примусове виконання.

На момент звернення до суду з поданням факт ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього рішенням, повинен вже відбутися і бути об`єктивно наявним та вбачатися з матеріалів виконавчого провадження.

Про ухилення боржника від виконання покладених на нього рішенням суду обов`язків у виконавчому провадженні може свідчити невиконання ним своїх обов`язків, зокрема, утримання від вчинення дій, які унеможливлюють чи ускладнюють виконання рішення; надання у строк, встановлений державним виконавцем, достовірних відомостей про свої доходи та майно, у тому числі про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, про рахунки у банках чи інших фінансових установах; своєчасна явка за викликом державного виконавця; письмове повідомлення державному виконавцю про майно, що перебуває в заставі або в інших осіб, а також про кошти та майно, належні боржникові від інших осіб.

Таким чином, під ухиленням від виконання зобов`язання варто розуміти такі дії чи бездіяльність з боку боржника, які полягають у навмисному чи іншому свідомому невиконанні ним рішення суду, за наявності при цьому можливостей вчинити дії в порядку його виконання та за відсутності об`єктивних обставин, які перешкоджають виконанню.

Законом передбачено юридичні санкції у вигляді тимчасового обмеження у праві виїзду не за наявність факту невиконання зобов`язань, а за ухилення від їх виконання. У зв`язку з цим, з метою всебічного і повного з`ясування всіх обставин справи, встановлення дійсних прав та обов`язків учасників спірних правовідносин, суду належить з`ясувати, чи дійсно особа свідомо не виконувала належні до виконання зобов`язання в повному обсязі або частково.

Згідно ч. 1 ст. 18 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов`язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Судом встановлено, що державним виконавцем було вжито низку дій, спрямованих на примусове виконання судвого наказу, як то: накладення арешту на майно та кошти боржника, направлення запитів до державних установ з метою виявлення майна, зареєстрованого на праві власності за боржником та його доходів.

За повідомленням Державної міграційної служби України від 11.04.2019, ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 , має паспорт громадянина України для виїзду за кордон серії НОМЕР_2 , виданим 03.05.2018 органом видачі 8069 (а.с. 77).

Разом з тим, суд вважає, що державний виконавець передчасно звернуся до суду з поданням про вжиття крайнього заходу забезпечення здійснення виконавчого провадження - обмеження боржника у його конституційному праві - праві виїзду за кордон, виходячи з наступного.

З аналізу приписів статті 81 ЦПК України у системному зв`язку з пунктом 19 частини 3 статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» вбачається, що саме на державного виконавця покладено обов`язок надання доказів стосовно наявності навмисного чи іншого свідомого ухилення боржника від виконання обов`язків за рішенням суду, та доведення перед судом їх переконливості.

Відповідно до розділу ХІІІ Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Мін`юсту України від 2 квітня 2012 року № 512/5 та зареєстрованої Мін`юстом України від 2 квітня 2012 року № 489/20802 в поданні державного виконавця про обмеження виїзду боржника за межі України повинно зазначатись, зокрема, і підтвердження факту ухилення боржника від виконання своїх зобов`язань.

Проте, будь-яких доказів, які б давали підстави вважати, що боржник може виїхати за кордон на постійне місце проживання, не виконавши зобов`язань, та доказів, які б свідчили про те, що боржник ухиляється від виконання судового рішення - виконавцем суду не надано.

Як зазначено вище, докази про отримання боржником постанови про відкриття виконавчого провадження від 26.10.2017 з викликом боржника до відділу ДВС до подання не додано, і при його розгляді в суді не надано. Як зазначила в судовому засіданні головний державний виконавець Малиш Д.В., в матеріалах виконавчого провадження такий доказ також відсутній.

Державний виконавець, заявляючи вимогу про тимчасове обмеження у праві виїзду боржника за кордон, крім посилання на нормативні акти, не зазначив, в чому проявляється ухилення боржником від виконання зобов`язань згідно вищевказаного судового наказу та його намагання виїхати за межі України, щоб уникнути фінансової відповідальності.

Наявність у боржника закордонного паспорту не є доказом його ухилення від виконання рішення суду та не свідчить про його намір залишити Україну з метою ухилення від виконання рішення суду, оскільки право на вільне пересування гарантоване Конституцією України.

За таких обставин суд приходить до висновку про те, що ні державний виконавець, ні стягувач не надали суду належних та допустимих доказів, які б свідчили про ухилення боржника від виконання зобов`язань.

Судом враховується також те, що свобода пересування гарантована ст. 2 Протоколу № 4 до Конвенції про захист прав і основоположних свобод, частина друга якої передбачає: «Кожен є вільним залишати будь-яку країну, включно зі своєю власною». При чому, згідно ч. 3 зазначеної статті на здійснення цього права не можуть бути встановлені жодні обмеження, крім тих, що передбачені законом і є необхідними в демократичному суспільстві в інтересах національної чи громадської безпеки, для підтримання публічного порядку, запобігання злочину, для захисту здоров`я чи моралі або з метою захисту прав і свобод інших осіб.

У справі «Гочев проти Болгарії» (рішення від 26.11.2009 року) Європейський суд з прав людини сформулював загальні стандарти щодо права на свободу пересування, зазначивши, що таке обмеження має відповідати одразу трьом критеріям: по-перше, має ґрунтуватися на законі, по-друге, переслідувати одну з легітимних цілей, передбачених у ч. 3 ст. 2 Протоколу №4 до Конвенції, і по-третє, знаходитися в справедливому балансі між правами людини та публічним інтересом (тобто бути пропорційним меті його застосування). При цьому при вирішенні питання про пропорційність обмеження даного права з метою стягнення неоплачених боргів слід пам`ятати, що таке обмеження може бути виправдано лише тоді, коли воно дійсно сприятиме погашенню заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, а також враховуючи конституційні права громадянина України щодо його права у виїзді з України та в`їзду в Україну, які у разі задоволення подання можуть бути істотно порушені, суд вважає, що у задоволенні даного подання слід відмовити за відсутністю для цього законних підстав.Керуючись ст. 6 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України», п. 19 ч.3 , ст. 441 ЦПК України, суд,

ухвалив:

Подання головного державного виконавця Ставищенського районного відділу державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ)Малиш Д.В. про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України боржника без вилучення паспортного документа ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На ухвалу суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Ставищенський районний суд Київської області протягом п`ятнадцяти днів з моменту її проголошення.

Суддя Н. М. Марущак