Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 752/25459/18
Номер провадження 22-ц/824/11348/2020
Головуючий у суді першої інстанції Н.П. Чередніченко
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л.Д. Поливач
23 вересня 2020 року місто Київ

Номер справи 752/25459/18

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Поливач Л.Д. (суддя - доповідач),

суддів: Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.

секретар судового засідання: Сіра Ю.М.

учасники справи:

заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Рейл Вей Ін»

заінтересована особа Приватне підприємство «Будрекс-2002»

заінтересована особа Товариства з обмеженою відповідальністю «LYKRYST

INTERNATIONAL»

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейл Вей Ін», подану представником Швець Наталією Олександрівною

на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 24 червня 2020 року, постановлену у складі судді Чередніченко Н.П. в приміщенні Голосіївського районного суду м. Києва, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 ПП «Будрекс-2002» звернулося до суду із заявою про перегляд ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року за нововиявленими обставинами постановленої у справі за клопотанням ТОВ «LYKRYST INTERNATIONAL» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України остаточного арбітражного рішення, винесеного 06 березня 2016 року Арбітражним судом Ad Hoc у складі одного арбітра Budu Pavel, що був створений відповідно до Арбітражного регламенту ЮНСІТРАЛ в редакції 1976 року по арбітражному розгляду № Х-В/1-15. Заява мотивована тим, що вказаною ухвалою судом було визнано мирову угоду, укладену між ТОВ «LYKRYST INTERNATIONAL» та ПП «Будрекс-2002». У 2018 році розпочалася процедура ліквідації боржника ПП «Будрекс-2002». Ліквідатору під час вчинення особливої процедури стало відомо про те, що в дійсності ПП «Будрекс-2002» не отримувало зазначеної у рішенні іноземного суду позики, а тому вважає, що відсутні будь-які зобов`язання щодо повернення неіснуючого боргу, а відомості, викладені в остаточному арбітражному рішенні Арбітражного суду Ad Hoc у складі одного арбітра Budu Pavel від 06.03.2016 року по арбітражному розгляду № Х-В/1-15 не відповідають дійсності. Зазначене заявник вважає нововиявленими обставинами та просив суд задовольнити заяву про перегляд ухвали суду у зв`язку з нововиявленими обставинами, скасувати ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16.05.2016 року у цивільній справі № 752/5409/16-ц та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог стягувача ТОВ «LYKRYST INTERNATIONAL».

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 24 червня 2020 року задоволено заяву ПП «Будрекс-2002». Скасовано ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року у справі № 752/5409/16-ц за клопотанням ТОВ «LYKRYST INTERNATIONAL» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України остаточного арбітражного рішення, винесеного 06 березня 2016 року Арбітражним судом Ad Hoc у складі одного арбітра Budu Pavel, що був створений відповідно до Арбітражного регламенту ЮНСІТРАЛ в редакції 1976 року по арбітражному розгляду № Х-В/1-15. Відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ «LYKRYST INTERNATIONAL» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України остаточного арбітражного рішення, винесеного 06 березня 2016 року Арбітражним судом Ad Hoc у складі одного арбітра Budu Pavel, що був створений відповідно до Арбітражного регламенту ЮНСІТРАЛ в редакції 1976 року по арбітражному розгляду № Х-В/1-15.

Не погоджуючись із ухвалою суду ТОВ «Рейл Вей Ін» подало апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповне з`ясування обставин справи, невідповідність висновків суду дійсним обставинам справи, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову ПП «Будрекс-2002» у задоволенні заяви про перегляд ухвали суду від 16.05.2016 року за нововиявленими обставинами.

В обґрунтування Товариство зазначило, що суд першої інстанції задовольняючи заяву дійшов помилкового висновку про те, що обставини и подані докази якими заявник обґрунтував подану заяву є нововивяленими обставинами у розумінні закону. Вважає, що у суду були відсутні підстави для перегляду ухвали про затвердження мирової угоди за нововивявленими обставинами, оскільки суд не взяв до уваги, що мирова угода була подана повноважними на той час представниками, яким було роз`яснено відповідні права та обов`язки по суті прийнятого рішення, а провадження у справі закрито. Суд першої інстанції розглядаючи заяву дійшов до необґрунтованого висновку про неправомірність дій представника боржника щодо підписання мирової угоди. Зазначив, що посилання суду в оскаржуваній ухвалі на те, що укладаючи мирову угоду представник боржника діяв не в інтересах підприємства є абсурдним з огляду на обсяг його повноважень на той момент і про те, що суб`єкти господарювання здійснюють діяльність на власний розсуд. Необґрунтованим та безпідставним вважає висновок суду про те, що заявником було надано докази, які свідчать про недостовірність відомостей щодо отримання боржником зазначеної позики та про відсутність у нього зобов`язання по поверненню цього неіснуючого боргу відповідно до публічного порядку України.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції представник ТОВ «Рейл Вей Ін» Швець Н.О. доводи апеляційної скарги підтримала та просила скаргу задовольнити з викладених підстав.

Представник ПП «Будрекс -2002» Воробйова І.В. у судовому засіданні апеляційної інстанції заперечувала проти задоволення апеляційної скарги, вважаючи її безпідставною, посилалась на те, що у ТОВ «Рейл Вей Ін» відсутнє право на апеляційне оскарження ухвали суду. Зазначила, що оскаржуваною ухвалою суд не вирішив питання про права, обов`язки, свободи та інтереси Товариства «Рейл Вей Ін», а тому просила закрити апеляційне провадження.

ТОВ «LYKRYST INTERNATIONAL» про час, місце і дату розгляду справи повідомлялось належним чином, причини неявки представника Товариства суду невідомі. Будь - яких заяв, клопотань до суду апеляційної інстанції від Товариства не надходило.

За таких обставин суд дійшов висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника ТОВ «LYKRYST INTERNATIONAL» з урахуванням вимог ч. 2 ст. 372 ЦПК України, оскільки неявка зазначеної особи в судове засідання не унеможливлює встановлення фактичних обставин, що мають значення для правильного вирішення справи та не перешкоджає розгляду даної справи.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається із матеріалів справи, ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року закрито провадження у справі № 752/5409/16-ц за клопотанням ТОВ «LYKRYST INTERNATIONAL» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України остаточного арбітражного рішення, винесеного 06 березня 2016 року Арбітражним судом Ad Hoc у складі одного арбітра Budu Pavel, що був створений відповідно до Арбітражного регламенту ЮНСІТРАЛ в редакції 1976 року по арбітражному розгляді № Х-В/1-15. Визнано мирову угоду між ТОВ «LYKRYST INTERNATIONAL» та ПП «Будрекс-2002», відповідно до якої ТОВ «LYKRYST INTERNATIONAL» (надалі - Стягувач) в особі Адміністратора (директора) Чуботару С., який діє на підставі Статуту підприємства, з однієї сторони, та ПП «Будрекс-2002» (надалі - Боржник), в особі Директора Петрова Д.В. , який діє на підставі Статуту підприємства, з іншої сторони, які в подальшому разом іменуються «Сторони», а окремо - «Сторона», оскільки в провадженні Голосіївського районного суду м. Києва перебуває цивільна справа № 752/5409/16-ц за клопотанням стягувача ТОВ «LYKRYST INTERNATIONAL» про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України остаточного арбітражного рішення, винесеного 6 березня 2016 року Арбітражним судом Ad Hoc у складі одного арбітра Budu Pavel, беручи до уваги результати проведених переговорів і досягнуті домовленості, Сторони бажають врегулювати спір на основі взаємних поступок та у спосіб, який задовольняє їх власні інтереси, на підставі ст. 175 Цивільного процесуального кодексу України, уклали мирову угоду (надалі "Мирова угода") на зазначених нижче умовах:

Сторони досягли згоди та домовились про врегулювання та припинення на основі взаємних поступок спору між Сторонами у цивільній справі № 752/5409/16-ц, що перебуває у провадженні Голосіївського районного суду м. Києва на підставі клопотання Стягувача - Товариства з обмеженою відповідальністю «LYKRYST INTERNATIONAL» про надання дозволу на примусове виконання на території України остаточного арбітражного рішення, винесеного 6 березня 2016 року Арбітражним судом Ad Hoc у складі одного арбітра Budu Pavel, що був створений відповідно до Арбітражного регламенту ЮНСІТРАЛ в редакції 1976 року по арбітражному розгляді № Х-В/1-15 про порушення зобов`язань за договором цільової позики та стягнення грошових коштів.

Боржник визнає в повному обсязі заборгованість перед Стягувачем, яка підтверджена Арбітражним судом Ad Hoc у складі одного арбітра Budu Pavel, що був створений відповідно до Арбітражного регламенту ЮНСІТРАЛ в редакції 1976 року по арбітражному розгляді № Х-В/1-15, у наступних сумах: -10 505 053,52 (десять мільйонів п`ятсот п`ять тисяч п`ятдесят три долари п`ятдесят два центи) доларів США - заборгованість за договором цільової позики; -11 000 (одинадцять тисяч) доларів США - заборгованість по арбітражним витратам у арбітражному розгляді.

Боржник зобов`язується в рахунок виконання грошових зобов`язань перед Стягувачем, зазначених у пункті 2 цієї Мирової угоди, сплатити Стягувачу суму в розмірі 5 400 000 (п`ять мільйонів чотириста тисяч) доларів США.

Сторони домовились, що сплата зазначеної в пункті 3 суми буде здійснюватися шляхом перерахування Боржником грошових коштів трьома рівними платежами, у розмірі 1 800 000 (один мільйон вісімсот тисяч) доларів США кожен, не пізніше 25 числа кожного місяця, наступного за місяцем, у якому ця Мирова угода набрала чинності, протягом трьох місяців на наступний рахунок Стягувача: № НОМЕР_1 в КБ «Moldindconbank» АТ, м. Кишинів, Республіка Молдова, SWIFT: MOLDMD2X309.

Стягувач має право змінити банківські реквізити, вказані для здійснення зазначених платежів. Про зміну банківських реквізитів Стягувача, Боржник повинен бути повідомлений письмово та завчасно.

Усі банківські витрати, податки, збори та будь-які інші додаткові витрати, пов`язані з перерахуванням коштів за Мировою угодою, Банку Боржника сплачуються Боржником, банку Стягувача - Стягувачем.

Після сплати Боржником на користь Стягувача всієї суми, зазначеної в п. 3 Мирової угоди, усі зобов`язання Боржника перед Стягувачем вважаються виконаними в повному обсязі. Боржник звільняється від виконання решти грошових зобов`язань перед Стягувачем на суму 5 116 053,52 (п`ять мільйонів сто шістнадцять тисяч п`ятдесят три долари п`ятдесят два центи) доларів США.

Після сплати Боржником на користь Стягувача всієї суми, зазначеної в п. 3 Мирової угоди, Стягувач гарантує та підтверджує відсутність будь-яких інших претензій та/або вимог до Боржника, що виникли у зв`язку з невиконанням Боржником остаточного арбітражного рішення, винесеного 6 березня 2016 року Арбітражним судом Ad Hoc у складі одного арбітра Budu Pavel, що був створений відповідно до Арбітражного регламенту ЮНСІТРАЛ в редакції 1976 року по арбітражному розгляді № Х-В/1-15.

У разі якщо Боржник порушить умови, встановлені пунктами 3 та 4 цієї Мирової угоди, в тому числі, якщо не виконає будь-який черговий платіж у встановлені строки, Боржник буде зобов`язаний сплатити на користь Стягувача в повному обсязі суму заборгованості, що була ним визнана перед Стягувачем, відповідно до п. 2 цієї Мирової угоди.

Ухвала суду, якою затверджено Мирову угоду, є підставою для купівлі, обміну іноземної валюти для здійснення неторговельних операцій, відповідно до «Положення про порядок та умови торгівлі іноземною валютою», затвердженого постановою Правління Національного банку України від 10 серпня 2005 року № 281.

Ця Мирова угода вступає в дію з моменту її підписання Сторонами та постановлення судом ухвали про її визнання і діє до повного виконання зобов`язань, передбачених цією Мировою угодою.

Ця Мирова угода є підставою для постановлення судом ухвали про закриття провадження у справі.

Із матеріалів справи вбачається, що заява про укладення мирової угоди та мирова угода були подані у порядку ст. 175 ЦПК України (у редакції на час виникнення спірних правовідносин) та підписані уповноваженими на той час представниками сторін - директором ПП «Будрекс -2002» Петровим Д.В. та директором (адміністратором) ТОВ «LYKRYST INTERNATIONAL» Чуботару С. (а.с. 65-70, т.І).

Така мирова угода була визнана судом, оскільки стосувалася прав та обов`язків сторін, предмета спору, відповідала волевиявленню сторін і була укладена уповноваженими на той час особами, які діяли в своїх інтересах, мирова угода діючих норм закону не порушувала.

04.12 2018 ПП «Будрекс-2002» звернулося до суду із заявою про перегляд ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року за нововиявленими обставинами.

Як вбачається із матеріалів справи, підставою для перегляду ухвали суду від 16.05.2016 стали докази, отримані заявником у 2018 році в рамках спеціальної процедури, визначеної ст. ст. 110, 111 ЦК України, пов`язаної з ліквідацією ПП «Будрекс-2002».

Так, задоволяючи заяву ПП «Будрекс-2002» суд першої інстанції дійшов висновку, що зазначені боржником обставини є нововиявленими. Відмовляючи у задоволенні клопотання ТОВ «LYKRYST INTERNATIONAL» суд дійшов висновку, що умови мирової угоди по цивільній справі № 752/5409/16-ц не відповідають чинному законодавству, оскільки всупереч наявним неспростовним доказам покладають на боржника ПП «Будрекс-2002» зобов`язання зі сплати неіснуючого боргу, а тому така мирова угода не могла бути затверджена судом. Суд вважав, що заявником надано належні докази, які свідчать про недостовірність відомостей щодо отримання боржником ПП «Будрекс-2002» зазначеної позики та про відсутність у нього зобов`язань по поверненню цього неіснуючого боргу, відповідно до публічного порядку України, а тому, в даному випадку, відсутні правові підстави для притягнення ПП «Будрекс-2002» до цивільно-правової відповідальності, як це зазначається в остаточному арбітражному рішенні Арбітражного суду Ad Hoc у складі одного арбітра Budu Pavel від 06.03.2016 року по арбітражному розгляді № Х-В/1-15.

Проте з такими висновками суду колегія суддів погодитися не може з огляду на наступне.

Відповідно до статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.

Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, зокрема, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин.

Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі.

Нововиявленими обставинами за своєю юридичною суттю є фактичні дані, що у встановленому порядку спростовують факти, які були покладені в основу судового рішення.

Для вирішення питання про наявність підстав для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, необхідно розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту).

Відповідно до частини четвертої статті 423 ЦПК України не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом.

Обставини, які виникли чи змінилися тільки після ухвалення судового рішення і не пов`язані з вимогою в цій справі, а тому не могли бути враховані судом при ухваленні судового рішення, є новими обставинами і можуть бути підставою для пред`явлення нової вимоги.

Виникнення нових або зміна обставин після вирішення спору не можуть бути підставою для зміни або скасування судового рішення.

Таким чином, нововиявленими обставинами є фактичні обставини, які мають істотне значення і які об`єктивно існували на час розгляду справи, але не були відомі і не могли бути відомі особі, яка звертається з заявою про перегляд рішення суду.

Перелік підстав, визначених статтею 423 ЦПК України для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами, є виключним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Як вбачається із матеріалів справи, підставою для перегляду ухвали суду від 16.05.2016 стали докази, отримані заявником у 2018 році в рамках спеціальної процедури, визначеної ст. ст. 110, 111 ЦК України, пов`язаної з ліквідацією ПП «Будрекс-2002». Але, Директор ПП «Будрекс-2002» Петров Д.В. , будучи засновником цього підприємства, підписавши від імені Підприємства мирову угоду (та підписавши договір цільового займу, додаткову угоду до цього договору) не міг не знати про відсутність заборгованості у Підприємства (як це стверджує Ліквідатор) перед ТОВ «LYKRYST INTERNATIONAL», тобто при наявності таких обставин, директор и засновник підприємства вважав за необхідне підписати мирову угоду та просив суд про закриття провадження у справі.

Із матеріалів справи вбачається, що 05.02.2018 між ТОВ «LYKRYST INTERNATIONAL» та ТОВ «Сіті Сервіс Дон» було укладено договір про відступлення прав вимоги до ПП «Будрекс-2002» за мировою угодою від 28.04.2016, затвердженою ухвалою суду 16.05.2016. При цьому ТОВ «Сіті Сервіс Дон» не було залучено судом до участі у даній справі, суд переглянув ухвалу суду про визнання мирової угоди і відмовив у задоволенні клопотання про визнання та надання дозволу на виконання арбітражного рішення без участі можливого правонаступника позивача у арбітражному розгляді, чим вирішив питання про права, обов`язки, свободи та інтереси ТОВ «Сіті Сервіс Дон».

Суд апеляційної інстанції бере до уваги, що 30.04.2018 між ТОВ «Сіті Сервіс Дон» та ПП «Будрекс-2002» було укладено угоду про часткове погашення зобов`язання предметом якої була передача останнім у власність ТОВ «Сіті Сервіс Дон» 281 вагоноцистерни на суму 37 900 000 грн.

15.06.2018 між ТОВ «Сіті Сервіс Дон» та ТОВ «Рейл Вей Ін» було укладено договір купівлі продажу №01, згідно умов якого до останнього перейшло право власності на 281 вагоноцистерни на суму 37 900 000 грн.

05.07.2018 року було розпочато процедуру ліквідації ПП «Будрекс-2002». Ліквідатор ПП «Будрекс-2002» як спеціальний суб`єкт відповідно до ст. 111 ЦК України, вживаючи заходів по інвентаризації майна боржника, перевірці обґрунтованості заявлених кредиторських вимог, складанню ліквідаційного балансу, отримав банківські документи (зокрема, банківські виписки по рахунку), які, на думку боржника, свідчать про відсутність у ПП «Будрекс-2002» боргових зобов`язань, про які йдеться в ухвалі Голосіївського районного суду м. Києва від 16.05.2016 року, та щодо яких були відсутні відомості про їх існування на час розгляду справи.

Суд апеляційної інстанції вважає, що зазначені ПП «Будрекс-2002» обставини у заяві про перегляд судового рішення не є нововиявленими. Такі обставини є новими доказами у даних спірних правовідносинах, нові докази не є підставою для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами.

Суд першої інстанції помилково вважав, що рішення Арбітражного суду Ad Hoc від 06 березня 2016 року, ухвалене у складі одного арбітра Budu Pavel , що був створений відповідно до Арбітражного регламенту ЮНСІТРАЛ в редакції 1976 року по арбітражному розгляду № Х-В/1-15 порушує публічний порядок, а тому у порушення норм закону визнав його таким, що не підлягає виконанню на території України.

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права.

Одним з основоположних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності, який, inter alia, вимагає, щоби, коли суди остаточно вирішили питання, їхнє рішення не ставилось під сумнів. Цей принцип передбачає повагу до остаточності судових рішень та наполягає на тому, щоб жодна сторона не могла вимагати перегляду остаточного й обов`язкового судового рішення просто задля нового розгляду та постановлення нового рішення у справі. Відступи від цього принципу є виправданими лише тоді, коли вони обумовлюються обставинами суттєвого та неспростовного характеру (див. mutatis mutandis рішення ЄСПЛ від 09 червня 2011 року у справі «Желтяков проти України» («Zheltyakov v. Ukraine», заява № 4994/04, § 42-43)).

Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові докази. Обставини, що обґрунтовують вимоги або заперечення сторін чи мають інше істотне значення для правильного вирішення справи, існували на час ухвалення судового рішення, але залишаються невідомими учасникам справи, та стали відомими тільки після ухвалення судового рішення, є нововиявленими обставинами. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду за нововиявленими обставинами судового рішення.

При цьому неподання стороною або особою, яка бере участь у справі, доказу, про який їй було відомо та який підтверджує відповідні обставини, а також відмова суду у прийнятті доказів не є підставами для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Подані до суду першої інстанції документи є по своїй суті новими доказами, які не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.

Таким чином, суд дійшов помилкового висновку, що обставини, на які посилається заявник, є нововиявленими в розумінні положень ст.423 ЦПК України, ці докази не були предметом дослідження в суді першої інстанцій під час вирішення питання про визнання мирової угоди.

Суд не вбачає підстав для закриття апеляційного провадження оскільки вважає, що ухвалою від 24.06.2020 року суд вирішив питання про права, обов`язки, свободи та інтереси ТОВ «Рейл Вей Ін». При цьому суд виходить з того, що 30.04.2018 між ТОВ «Сіті Сервіс Дон» (як правонаступником ТОВ «LYKRYST INTERNATIONAL») та ПП «Будрекс-2002», в порядку виконання ухвали суду про визнання мирової угоди, було укладено угоду про часткове погашення зобов`язання, предметом якої була передача останнім у власність ТОВ «Сіті Сервіс Дон» 281 вагоноцистерни на суму 37 900 000 грн.

15.06.2018 між ТОВ «Сіті Сервіс Дон» та ТОВ «Рейл Вей Ін» було укладено договір купівлі продажу №01, згідно умов якого до останнього перейшло право власності на 281 вагоноцистерни на суму 37 900 000 грн.

На час розгляду справи судом першої інстанції та на час ухвалення судового рішення, яке оскаржується (24.06.2020) зазначений договір купівлі-продажу не був визнаний судом недійсним, а відповідно до вимог ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами. Таким чином, ухвалою від 24.06.2020 суд вирішив питання про права, обов`язки, свободи та інтереси як ТОВ «Рейл Вей Ін» так і ТОВ «Сіті Сервіс Дон». При цьому, суд не залучив до участі у справі ТОВ «Сіті Сервіс Дон», як правонаступника позивача у арбітражному розгляді, але залучив до участі у справі ТОВ «Рейл Вей Ін». Таким чином, ТОВ «Рейл Вей Ін» має право на апеляційне оскарження, як учасник справи, відповідно до вимог ч.1 ст. 352 ЦПК України, а не як особа, яка не брала участь у справі.

Відповідно до п. 2 ч.1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що ухвала суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову ПП «Будрекс-2002» у задоволенні заяви про перегляд за нововиявленими обставинами ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року у справі за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю «LYKRYST INTERNATIONAL», заінтересована особа: Приватне підприємство «Будрекс -2002», про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України остаточного арбітражного рішення, ухваленого 06 березня 2016 року Арбітражним судом Ad Hoc у складі одного арбітра Budu Pavel, що був створений відповідно до Арбітражного регламенту ЮНСІТРАЛ в редакції 1976 року по арбітражному розгляду № Х-В/1-15.

Питання щодо розподілу судових витрат апеляційний суд вирішує у відповідності до вимог статті 141 ЦПК України та вважає за необхідне стягнути із ПП «Будрекс» на користь ТОВ «Рейл Вей Ін» судовий збір за подачу апеляційної скарги у сумі 2 102,00 грн.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 2 ч. 1 ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейл Вей Ін», подану представником Швець Наталією Олександрівною, задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 24 червня 2020 року скасувати та постановити нове судове рішення наступного змісту.

Відмовити Приватному підприємству «Будрекс-2002» у задоволенні заяви про перегляд ухвали Голосіївського районного суду м. Києва від 16 травня 2016 року у справі за клопотанням Товариства з обмеженою відповідальністю «LYKRYST INTERNATIONAL», заінтересована особа: Приватне підприємство «Будрекс -2002», про визнання та надання дозволу на примусове виконання на території України остаточного арбітражного рішення, ухваленого 06 березня 2016 року Арбітражним судом Ad Hoc у складі одного арбітра Budu Pavel, що був створений відповідно до Арбітражного регламенту ЮНСІТРАЛ в редакції 1976 року по арбітражному розгляду № Х-В/1-15 за нововиявленими обставинами.

Стягнути з Приватного підприємства «Будрекс-2002» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рейл Вей Ін» судовий збір за подачу апеляційної скарги у розмірі 2 102 (дві тисячі сто дві) гривні 00 копійок.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 28 вересня 2020 року.

Судді:

Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна