Провадження №: 6/755/872/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"01" жовтня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Арапіної Н.Є.

з секретарем Миненко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Дніпровського районного суду міста Києва цивільну справу за заявою ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Акціонерного товариства «Оксі Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп», ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження,

в с т а н о в и в :

заявник звернувся до суду із заявою за участю заінтересованих осіб Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Акціонерного товариства «Оксі Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп», ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження. Свої вимоги мотивував тим, що 07 травня року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва позов Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" суму боргу, що становить за курсом НБУ станом на 21 листопада 2011 року 2 649 321,07 грн. 24 квітня 2020 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Акціонерним товариством «ОКСІ Банк» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 223313101 від 21 лютого 2008 року, перейшло до Акціонерного товариства «ОКСІ Банк». Крім того, 24 квітня 2020 року між Акціонерним товариством «ОКСІ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 223313101 від 21 лютого 2008 року, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп». 24 квітня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги № 24-04/20, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 223313101 від 21 лютого 2008 року, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп». У зв`язку з чим просить замінити сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа по цивільній справі № 2604/10304/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме, стягувача з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Сторони в судове засідання не з`явилися, хоча про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. Причини неявки суду не повідомили.

Згідно ч. 3 ст. 442 ЦПК України неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

На підставі ст.247 ч.2 ЦПК України справа розглянута за відсутності сторін без фіксування судового засідання технічними засобами.

Дослідивши матеріали справи, суд встановив наступні фактичні обставини та відповідні правовідносини.

07 травня 2015 року рішенням Дніпровського районного суду м. Києва позов Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" до ОСОБА_2 про стягнення боргу за кредитним договором задоволено та стягнуто з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" суму боргу, що становить за курсом НБУ станом на 21 листопада 2011 року 2 649 321,07 грн., з яких: - сума непогашеного кредиту - 1 896 896,83 грн.; - заборгованість за відсотками - 337 680,56 грн.; - пеня за порушення строків сплати кредиту - 42 262,44 грн.; - пеня за порушення строків сплати відсотків - 372 481,24 грн. Стягнути з ОСОБА_2 на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" суму судового збору, що становить 3 219 грн. 00 коп., а всього: 2 652 540,07 грн. (а.с. 74-76).

24 квітня 2020 року між Акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» та Акціонерним товариством «ОКСІ Банк» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 223313101 від 21 лютого 2008 року, перейшло до Акціонерного товариства «ОКСІ Банк» (а.с. 118-122, 123, 124).

Крім того, 24 квітня 2020 року між Акціонерним товариством «ОКСІ Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 223313101 від 21 лютого 2008 року, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» (а.с. 125-139, 130, 131).

24 квітня 2020 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» та ОСОБА_1 укладено договір про відступлення права вимоги № 24-04/20, відповідно до якого право грошової вимоги за кредитним договором № 223313101 від 21 лютого 2008 року, перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп» (а.с. 132-136, 137, 138, 140).

Заявник просить замінити сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа по цивільній справі № 2604/10304/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме, стягувача з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

В обґрунтування заявлених вимог зазначив, що він є єдиним законним кредитором за кредитним договором.

Відповідно до ч.1 ст.512 ЦК України відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору. До нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (ст.514 ЦК України). Отже за змістом вищезазначених норм та у відповідності до ст.15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

За своєю суттю заміна кредитора в зобов`язанні внаслідок відступлення права вимоги є різновидом правонаступництва та можлива на будь-якій стадії процесу. У зв`язку із заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, і її заміна новим кредитором проводиться відповідно до ч.5 ст.15 закону «Про виконавче провадження» за заявою заінтересованої особи. Такою заінтересованою особою є новий кредитор (правонаступник). Аналогічний висновок зробив і Верховний Суд України в постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13. Відступлення права за своєю суттю означає договірну передачу зобов`язальних вимог первісного кредитора новому кредитору. Цей договір може бути оплатним, якщо в ньому передбачений обов`язок нового кредитора надати старому кредитору якесь майнове надання замість отриманого права вимоги. У такому випадку на відносини цесії поширюється положення про договір купівлі-продажу, оскільки статтею 656 ЦК України передбачено, що предметом договору купівлі-продажу може бути право вимоги, якщо вимога не має особистого характеру. До договору купівлі-продажу права вимоги застосовуються положення про відступлення права вимоги, якщо інше не встановлено договором або законом. При відступленні права вимоги до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено законом або договором.

Крім того, в п. 51 постанови Великої Палати Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16 проведено розмежування правочинів, предметом яких є відступлення права вимоги, а саме: правочини з відступлення права вимоги (цесія) та договори факторингу. Зі змісту статей 2, 512-518 ЦК України можна зробити висновок про те, що учасниками договору цесії може бути будь-яка фізична або юридична особа, при цьому наявність у неї статусу фінансової установи, як це має бути при укладенні договору факторингу, не вимагається. Відповідний правовий висновок було викладено у постанові Верховного Суду України від 18 грудня 2018 року, справа № 501/2309/16-ц.

При вирішенні питання про заміну сторони у виконавчому провадженні суд перевіряє наявність правонаступництва у матеріальних відносинах. Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). У постанові Великої Палати Верховного Суду від 14 листопада 2018 року у справі № 2-383/2010 (провадження № 14-308цс18) зроблено висновок, що стаття 204 ЦК України закріплює презумпцію правомірності правочину. Ця презумпція означає, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що породжує, змінює або припиняє цивільні права й обов`язки, доки ця презумпція не буде спростована, зокрема, на підставі рішення суду, яке набрало законної сили. У разі неспростування презумпції правомірності договору всі права, набуті сторонами правочину за ним, повинні безперешкодно здійснюватися, а обов`язки, що виникли внаслідок укладення договору, підлягають виконанню. В даному випадку неправомірність укладеного між заявником та банком правочину відступлення права вимоги не встановлено будь-яким рішенням суду. У зв`язку з відсутністю підстав вважати даний договір договором факторингу, а не договором цесії, недійсність такого правочину не встановлена й положеннями закону. За таких умов у суду першої інстанції були відсутні підстави для неврахування такого договору та критичного відношення до нього. Окремо колегія суддів апеляційного суду зауважує на невірне посилання судом першої інстанції на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 11 вересня 2018 року (справа № 909/968/16), оскільки такий правовий висновок стосується інших позовних вимог (визнання недійсним договорів відступлення права вимоги; вчинення правочину без проведення електронного аукціону активів банку та поза межами процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку фінансових послуг), відтак не може бути застосований без врахування особливостей обставин справи, що розглядається судом.

Вибуття первісного кредитора і заміна його новим не скасовує обов`язковості виконання рішення суду, при цьому реалізувати право на примусове стягнення присуджених судом сум можливо лише шляхом заміни сторони стягувача у виконавчому провадженні, оскільки новий кредитор без вирішення питання про заміну сторони у зобов`язанні не має права звернутися до органу державної виконавчої служби із заявою про примусове виконання рішення суду. Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому зміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається на стадії виконання судового рішення, не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Частиною 1 статті 442 ЦПК України встановлено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Згідно ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов`язкові тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

Отже, оскільки ОСОБА_1 в результаті відступлення права вимоги є новим кредитором, суд приходить до висновку, що заява про заміну сторони у виконавчому провадженні підлягає задоволенню, а стягувач у виконавчому провадженні має бути замінений на особу, яка є його правонаступником.

Керуючись ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 8 Закону України "Про виконавче провадження", ст. 260, 353, 442 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в :

Заяву ОСОБА_1 за участю заінтересованих осіб Акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль», Акціонерного товариства «Оксі Банк», Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Укрфінанс Груп», ОСОБА_2 про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити повністю.

Замінити сторону виконавчого провадження з примусового виконання виконавчого листа по цивільній справі № 2604/10304/12 за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором, а саме, стягувача з Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» на ОСОБА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Копію ухвали направити сторонам виконавчого провадження.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на ухвалу суду може бути подана до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Суддя Н.Є.Арапіна