Справа № 361/7445/19
Провадження № 2/361/1066/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

12 березня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області у складі: головуючого - судді Селезньовій Т.В., при секретарі Лопатинській С.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Бровари без участі сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області, третя особа Броварська районна державна нотаріальна контора про визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом, -

встановив:

Позивач просить визнати за ним в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 , що позначений на плані літерою - «А-1», веранда «а1», погріб «а?», з господарськими будівлями та спорудами: сарай «Б», сарай «В», прибудова «б», вбиральня «Е», колодязь «К», хвіртка «№1»,, огорожа «№1-3».

Позовні вимоги вмотивовані тим, що позивач є спадкоємцем першої черги за законом після смерті його матері ОСОБА_2 , спадщину прийняв у відповідності до закону, звернувся до нотаріуса за місцем відкриття спадщини за видачею свідоцтва, але нотаріусом йому було видано свідоцтво про право на спадщину лише на 1/2 частину будинку, на іншу 1/2 частину у видачі свідоцтва відмовлено у зв`язку з тим, що на вказану частину будинку не було надано правовстановлюючого документу, а надане свідоцтво про право власності посвідчувало право власності лише на 1/2 даного будинку. Хоча в дійсності матері позивача належав на праві власності будинок весь. Причини, з яких свідоцтво видане лише на Ѕ частину будинку , позивачу не відомі. З початку створення майна мати набула і не втратила права власності на весь будинок.

Позивач подав заяву про розгляд справи у його відсутність.

Відповідач Світильнянська сільська рада Броварського району Київської області подала заяву, в якій позов визнала, просила справу розглянути у відсутність їхнього представника.

Третя особа Броварська районна державна нотаріальна контора Київської області подала заяву про розгляд справи без участі представника, проти задоволення позовних вимог не заперечувала.

Інших спадкоємців та інших осіб, які б претендували чи могли претендувати на право власності на вказані Ѕ частку будинку - не встановлено.

З наданих доказів встановлено такі обставини:

Згідно свідоцтва про смерть ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Із свідоцтва про народження ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 відповідно встановлено, що він є сином ОСОБА_2 .

За рішенням виконавчого комітету Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області № 68 від 30.10.2002р. за результатами розгляду заяви ОСОБА_1 було вирішено надати дозвіл оформити право власності на 1/2 частину житлового будинку, побудованого в 1956 році з відповідними надвірними будівлями : сарай, погріб, вбиральня, огорожа, що знаходяться в АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 15.04.2003р. та витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно від 15.04.2003р. власником Ѕ частки домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 є ОСОБА_2 .

Відповідно до довідки КП КОР "Лівобережне бюро технічної інвентаризації" станом на 01.01.2013р. право власності на житловий будинок АДРЕСА_2 , змінена згідно рішення Світильнянської сільської ради за № 22-04-07 від 05.2.2016р.) в селі Світильня Броварського району Київської області зареєстровано на Ѕ частину за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житловий будинок, виданого згідно рішення виконкому Світильнянської сільської ради від 30.10.2002р. за № 68.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.04.2003р. зареєстрованого у реєстрі за №1-2735 ОСОБА_1 успадкував 1/2 (одну другу ) частину жилого будинку позначеного на плані літерою А, з надвірними будівлями : сарай -Б, сарай -В, погріб - Г, вбиральня -Д, колодязь - К, огорожа - N, що знаходяться в АДРЕСА_3 , під № п`ятнадцять, що належав померлій ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Світильнянської сільської ради 15 квітня 2003 року, зареєстрованого в Броварському бюро технічної інвентаризації за реєстровим № 387 від 15 квітня 2003 року.

Згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 23.09.2019р. зареєстрованого у реєстрі за №1-2729 ОСОБА_1 отримав у спадок після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , 1/2 частину житлового будинку позначеного на плані літерою А-1, веранда - а1, погріб-а, з господарськими будівлями: сарай -Б, сарай -В, прибудова -б, вбиральня -Е, колодязь - К, огорожа - №1-3, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_3 ), що належав померлій ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на нерухоме майно, виданого виконкомом Світильнянської сільської ради 15 квітня 2003 року, зареєстрованого в Броварському міжміському бюро технічної інвентаризації номер запису 387 від 15 квітня 2003 року. Свідоцтво про право на спадщину за законом на ј частку житлового будинку вже видано ОСОБА_1 23.04.2003р.

Згідно довідки Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області від 03.05.2019р. з вих № 222 домоволодіння АДРЕСА_3 на день смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , значилось за власником ОСОБА_2 згідно погосподарської книги № 3 на 1996-2000 роки особовий рахунок № НОМЕР_2 , та згідно погосподарської книги 2016-2020 років власником 1/2 будинку за вказаною адресою являється ОСОБА_1 .

З матеріалів спадкової справи № 684 до майна померлої ОСОБА_2 , встановлено, що спадкоємцями першої черги за законом є її син ОСОБА_1 та дочка ОСОБА_3 . ОСОБА_1 прийняв свою частку в спадщині після смерті матері, оскільки фактично з нею проживав на час відкриття спадщини. Інша спадкоємиця ОСОБА_3 , яка постійно зареєстрована та знаходиться на повному утриманні з 26.04.1996р. в Святошинському психоневрологічному інтернаті за власною згодою написала заяву про відмову від спадщини на користь брата ОСОБА_1

Листом завідувача Броварської районної державної нотаріальної контори Київської області Юхти Л.М. від 23.09.2019р. позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю документа, що посвідчує право власності померлої на Ѕ частку житлового будинку.

Відповідно до витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 23.09.2019р. ОСОБА_1 належить 1/4 частка житлового будинку позначеного на плані літерою А-1, загальною площею 58.4 кв.м, житловою площею 23,1 кв.м, з відповідною часткою господарських будівель та споруд веранда - а1, погріб-а`, сарай -Б, сарай -В, прибудова -б, вбиральня -Е, колодязь - К, огорожа - №1-3, що знаходяться за адресою АДРЕСА_3 (п`ятнадцять).

Згідно із ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно із ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов?язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1223 ЦК України передбачено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, не прийняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

У відповідності до ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, той з подружжя, хто його пережив та батьки.

Відповідно до ч.3 ст.1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів; право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

У ст. 392 ЦК України визначено, що власник майна може пред?явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою.

Відповідно до листа ВССУ № 24-753/0/4-13 від 16.05.2013 року «Про судову практику розгляду справ про спадкування» при вирішенні спорів про визнання права власності на спадкове майно судам слід керуватися законодавством, яке регулювало виникнення права власності у самих спадкодавців. Належність правовстановлюючих документів встановлюється судом відповідно до законодавства, яке було чинним на час набуття права власності на житловий будинок, споруду, зокрема, відповідно до Переліку правовстановлюючих документів, на підставі яких провадиться реєстрація будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженого Міністерством комунального господарства УРСР 31.01.1966р. та погодженого з Верховним Судом УРСР 15.01.1966р., який втратив чинність згідно з наказом Державного комітету України по житлово-комунальному господарству від 13.12.1995р., та інших нормативно-правових актів.

На виконання постанови Ради Міністрів УРСР від 11 березня 1985 року № 105 у 1985 - 1988 роках сільськими, селищними, районними Радами народних депутатів ухвалювалось рішення щодо оформлення права власності та реєстрації будинків у бюро технічної інвентаризації за даними погосподарських книг сільських, селищних Рад із додатками списків громадян, яким ці будинки належали. Проте, незважаючи на внесення записів у погосподарські книги, більшість громадян своє право власності в БТІ не зареєстрували. Тобто записи у погосподарських книгах визнавались в якості актів органів влади (публічних актів), що підтверджують право приватної власності.

Згідно п. 1 Інструкції про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, затвердженої Міністерством комунального господарства УРСР 31 січня 1966 року, реєстрацію будинків з обслуговуючими їх будівлями і спорудами та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР провадять бюро технічної інвентаризації виконкомів місцевих Рад депутатів трудящих. Пунктом 7 даної Інструкції передбачено, що така реєстрація провадиться на підставі документів, що встановлюють право власності (правовстановлюючих документів) згідно з додатком N 1, зокрема, на підставі свідоцтва про право власності на будинки (домоволодіння), які видані виконкомами місцевих Рад депутатів трудящих або органами комунального господарства на підставі рішень виконкомів.

За змістом п. 62 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій державними нотаріальними конторами Української РСР підтвердженням приналежності будинку, який знаходиться в сільському населеному пункті, можуть бути відповідні довідки виконавчого комітету сільської Ради депутатів трудящих, які видавалися в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах. До компетенції виконкомів місцевих Рад відносилось також питання узаконення цих будівель та внесення записів про право власності на будинки за громадянами у погосподарські книги місцевих Рад. Погосподарські книги є особливою формою статистичного обліку, що здійснюється в Україні (УРСР) із 1979 року.

Факт належності ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 житлового будинку з надвірними будівлями за адресою: АДРЕСА_1 , підтверджується наступними письмовими документами:

свідоцтвом про право особистої власності на жилий будинок, виданим виконкомом Світильнянської сільської ради 15 квітня 2003 року, зареєстрованим в Броварському міжміському бюро технічної інвентаризації 15 квітня 2003 року, номер запису 387 в книзі 2, видно, на Ѕ частини житлового будинку з прилеглими до нього будівлями та спорудами, який розташований в АДРЕСА_3 ;

рішенням виконавчого комітету Світильнянської сільської ради Броварського району Київської області № 68 від 30 жовтня 2002 року про надання дозволу ОСОБА_1 на оформлення права власності на 1/2 частину житлового будинку, побудованого в 1956 році з відповідними надвірними будівлями : сарай, погріб, вбиральня, огорожа, що знаходяться в АДРЕСА_2 на ім`я ОСОБА_2 ;

виписками з погосподарських книг за 1971-1986 роки, про реєстрацію домоволодіння за АДРЕСА_3 за громадянкою ОСОБА_2 ;

згідно технічного паспорту на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , виготовленого КП Київської обласної ради «Лівобережне бюро технічної інвентаризації» 13.05.2019р., домоволодіння за адресою: АДРЕСА_1 , складається з: житлового будинку загальною площею 58,4 кв.м., житловою площею 23,1 кв.м., позначеного на плані літерою «А-1», веранди «а1», погріб «а?», прибудова «б», з господарськими будівлями та спорудами: сарай «Б», сарай «В», вбиральня «Е», колодязь «К», хвіртка «№1», огорожа «№2», ворота з хвірткою «№3».

Судом встановлено, що спадкодавцю ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , належав на праві власності весь будинок з надвірними спорудами, незалежно від того, що свідоцтво про право власності їй було видане на Ѕ частину будинку. Інших власників не встановлено. Син (позивач) є єдиним спадкоємцем, хто прийняв спадщину після власника ОСОБА_2 незалежно від того, чи було зареєстроване право власності спадкодавця на вказане майно, оскільки спадкодавець набула право власності на весь будинок в момент його набуття, а не з моменту оформлення належних документів і реєстрації такого права, враховуючи час набрання чинності законом, який став пов,язувати набуття права власності з моментом реєстрації.

Оскільки нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину щодо вказаного нерухомого майна з законних підстав, то позивач має право на судовий захист.

Таким чином, позов в обґрунтований і підлягає задоволенню.

Разом з тим, враховуючи, що суд розглядає цивільну справу з точки зору наявності права на об`єкт права власності, то суд не вбачає за необхідне конкретизувати технічне наповнення даного об`єкту нерухомості, і в рішенні суду зазначає об`єкт права власності за тими відомостями, які необхідні для здійснення реєстрації права і для внесення до державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 328, 1216-1218, 1223, 1261, 1267, 1268 ЦК України, Постановою Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30.05.2008 р. «Про судову практику у справах про спадкування», ст. 12,13, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити;

визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_4 , право власності на 1/2 частину житлового будинку з надвірними будівлями і господарськими спорудами за АДРЕСА_1 , - в порядку спадкування за законом після ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково. Апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення не вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду безпосередньо, або - згідно п.15.5 Перехідних положень ЦПК України - до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи - через суд першої інстанції, який розглянув справу.

Повний текст рішення виготовлено 18.03.2020 р.

Суддя Т.В. Селезньова