Провадження № 2/643/1067/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2020 р. м. Харків

Московський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого - судді Харченко А.М.

за участю секретарів Башкевіч Є.О., Аніщенко Ю.В.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Харкові в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Харківської області Глушко Олена Володимирівна, про визнання факту проживання чоловіка та жінки однією сім`єю, визнання права власності на частку майна в спільній сумісній власності та виключення цієї частки зі спадкового майна, визнання права на спадкування,

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , в якому просить визнати факт проживання ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) однією сім`єю з 2005 року по час смерті спадкодавця ОСОБА_5 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 ); визнати за ОСОБА_1 право на спадкування на 1/2 частини спадкового майна, яке залишилося після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 разом зі спадкоємцем ОСОБА_4 , яка має право на спадкування по праву представництва; визнати за ОСОБА_1 право власності на 1/2 частки майна як на частку в спільній сумісній власності та виключити його зі спадкового майна, а саме: на Холодильник Indesid, Кухонні меблі, газова плита, мікрохвильова піч LG, Пральна машина Indesid, Шафа, Телевізор Samsung UP, Тумба під телевізор, Кутовий диван на загальну суму 11390,00 грн. та виключити це майно зі складу спадкового майна. В обгрунтування своїх позовних вимог позивач посилалася на ті обставини, що ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , який був зареєстрований та мешкав за адресою: АДРЕСА_1 . Після його смерті відкрилася спадщина у вигляді нерухомого майна 73/100 частки кооперативної квартири посімейного, спільного заселення, площею 33,0 кв.м, житловою площею 16,7 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , земельної ділянки за адресою: контур № НОМЕР_1 , ділянка № НОМЕР_2 Лебединського району Сумської області, загальною площею 3,55 га. Спадкодавець ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , заповіту не складав. До нотаріуса з заявами про прийняття спадщини за законом звернулися позивач ОСОБА_1 , відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та було заведено спадкову справу № 62804426. Спадкоємців першої черги (дітей, дружини та батьків, які його пережили) ОСОБА_5 на час смерті не мав. Відповідач - ОСОБА_4 є племінницею спадкодавця, тобто вона за правом представлення спадкує ту частини спадщини, яка б належала за законом її батькові ОСОБА_6 , тобто рідному братові спадкодавця спадкоємцю другої черги. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рідними тітками спадкодавця та є спадкоємцями третьої черги. Позивачка ОСОБА_1 звернулася до нотаріуса про прийняття спадщини за законом як особа, що проживала зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини. Відповідачі право на спадкування позивачки не визнають. При цьому 28 грудня 1991 року між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_5 зареєстровано шлюб. У 2003 році зазначений шлюб був розірваний за рішенням суду. Позивачка в органи РАГСу відповідне рішення для реєстрації розірвання шлюбу не надавала. В паспорті позивачки є штамп про реєстрацію шлюбу. Штампа про розірвання шлюбу не має. За час шлюбу за спільні кошти подружжям позивачки ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_5 був частково виплачений пайовий внесок за кооперативну квартиру посімейного, спільного заселення, площею 33,0 кв.м, житловою площею 16,7 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 . Рішенням Московського районного суду м. Харкова від 13 січня 2005 р. за ОСОБА_1 було визнано право власності на 27/100 частини квартири АДРЕСА_2 . За вказаною адресою позивач ОСОБА_1 мешкає та зареєстрована з 01.04.1994 р. по теперішній час. Дійсно у 2003 році між позивачкою та спадкодавцем ОСОБА_7 був розірваний шлюб, але незважаючи на деякі непорозуміння вони продовжували мешкати разом в квартирі АДРЕСА_3 , оскільки ані у позивачки, ані у спадкодавця іншого житла не було. Протягом 2004 року спадкодавець ОСОБА_5 почав чинити перешкоди позивачці у користуванні житлом та вона вимушена була звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням. Сварки між ними з приводу користування житлом виникли, оскільки ОСОБА_5 зловживав спиртними напоями, а позивачка намагалася його вилікувати від алкоголізму. Рішенням суду у 2005 році за позивачкою було визнано право власності на 27/100 квартири та вони з ОСОБА_5 досягли примирення і відновили шлюбні відносини та продовжували жити разом за адресою: АДРЕСА_1 , їх пов`язували спільні інтереси, спільний побут, вели спільне господарство, планували бюджет, придбавали майно, несли спільні витрати на утримання майна, разом відпочивали, взаємно опікувалися та кохали один одного. З часу ухвалення рішення про розірвання шлюбу, ані позивач, ані спадкодавець не перебували у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. За період з 1994 р. по час смерті спадкодавця за спільні кошти з позивачем були придбані наступні побутові речі: холодильник Indezit, вартістю 2700,00 грн., рік купівлі 2009, кухонні меблі, вартістю 3100 грн., рік купівлі 2009, газова плита вартістю 1180 грн., рік купівлі 2009, мікрохвильова піч LG, вартістю 800 грн., 2013, пральна машина Indezit, вартістю 2690 грн., рік купівлі 2009, шафа вартістю 2000 грн., рік купівлі 2013, телевізор Samsung UP, вартістю 7440 грн., рік купівлі 2014, тумба під телевізор вартістю 800 грн., рік купівлі 2013, кутовий диван, вартістю 1570 грн. Інші дрібні побутові речі, вартістю приблизно 500 грн., на загальну суму 22780 грн. Також за час спільного проживання за кошти позивача та спадкодавця неодноразово проводився капітальний ремонт квартири АДРЕСА_2 . Останній раз капітальний ремонт проводився в 2013 році та на нього було витрачено 19640 грн. Були замінені вікна, сантехнічне приладдя. З 1994 року по день смерті спадкодавця за спільні кошти сплачували комунальні платежі, розділ особових рахунків не проводився. На початку 2017 р. ОСОБА_5 знов почав зловживати спиртними напоями, внаслідок чого був звільнений з роботи, оскільки працював водієм. Вживав алкогольні напої тривалий період та знаходився в безпорадному стані, намагався лікуватися анонімно. Весь цей час позивачка опікувалася ним, робила домашню роботу, купувала продукти. За весь час проживання зі спадкодавцем, а саме з 1994 року по 2018 рік родичів спадкодавця позивачка бачила декілька разів, приблизно в 1996 році. Рідні тітки спадкодавця відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 внаслідок похилого віку не могли приїжджати за місцем мешкання родича у м. Харків, надавати допомогу під час загострення захворювання, оскільки мешкають у м. Лебедин, Сумської області. Племінниця спадкодавця ОСОБА_4 також за період з 1994 року по час смерті спадкодавця жодного разу його не відвідувала та ніякої допомоги не надавала. За декілька місяців до смерті спадкодавця за його словами, коли позивачки не було вдома, до них додому приходив далекий родич та цікавився, чи перебуває ОСОБА_5 у зареєстрованому шлюбі та на чиє ім`я оформлена квартира АДРЕСА_2 . В день смерті спадкодавця до квартири приїхав цей чоловік, та, скориставшись, що двері до квартири були відчинені, без згоди позивачки виніс з квартири мобільний телефон спадкодавця. Потім поїхав до поліції та отримав довідку про смерть, а згодом й Свідоцтво про смерть та допомогу на поховання за місцем роботи спадкодавця. Крім того, відповідачі без повідомлення позивачки організували поховання спадкодавця самостійно (а.с.1-11).

16.10.2019 року ухвалою суду відкрите провадження по справі та визначено розглядати справу за правилами загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 09 липня 2020 року закрите підготовче провадження та справа призначена до судового розгляду.

Позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Іванова О.І. направили суду клопотання, в якому просили задовольнити заяви відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання позову, а позовні вимоги позивача ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі. Судове засідання просили провести за відсутності позивача та його представника.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 направили суду кожна окремо заяви про визнання позовних вимог відповідачем, в яких визнають в повному обсязі позовні вимоги ОСОБА_1 та просять розглянути справу за їх відсутності.

Представник відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ОСОБА_8 направив суду клопотання про розгляд справи за його відсутності та відсутності відповідачів. Заяви про визнання позовних вимог, заявлені всіма відповідачами, підтримує.

Третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Глушко О.В. направила суду лист, в якому просила розглядати справу за її відсутності.

Суд, дослідивши матеріали справи та надані сторонами докази в їх сукупності, прийшов до наступного.

Матеріалами справи встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 у місті Харкові помер ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про смерть (а.с.16).

Спадковим майном після його смерті є 73/100 частки кооперативної квартири посімейного, спільного заселення, площею 33,0 кв.м, житловою площею 16,7 кв.м, розташованої за адресою: АДРЕСА_4 , загальною площею 3,55 га. (а.с. 22-25, 72, 73).

Відповідно до ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Нормами ст.ст. 1217, 1218, 1223 ЦК України, визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Право на спадкування мають особи, визначені в заповіті. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Згідно з ч. 1 ст. 1222 ЦК України, спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1261 ЦК України, у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Ухвалою суду від 12.03.2020 р. задоволене клопотання позивачки про витребування доказів та витребувана у приватного нотаріуса Глушко О.В. копія Спадкової справи № 60593301 (номер у нотаріуса 03/2018), відкритої після смерті ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с. 200-201).

Зі спадкової справи вбачається, що з заявами про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_5 звернулися ОСОБА_1 , оскільки проживала однією сім`єю без реєстрації шлюбу з померлим, не перебуваючи у зареєстрованому шлюбі; ОСОБА_9 , ОСОБА_10 тітки померлого та ОСОБА_4 , оскільки померлий та її батько ОСОБА_6 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_6 , були рідними братами (а.с. 205-246).

Відповідно до ст. 1262 ЦК України передбачено, що у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері.

Статтею 1263 ЦК України передбачено, що у третю чергу право на спадкування за законом мають рідні дядько та тітка спадкодавця.

Згідно з ч.3 ст. 1266 ЦК України, племінники спадкодавця спадкують ту частку спадщини, яка належала б за законом їхнім матері, батькові (сестрі, братові спадкодавця), якби вони були живими на час відкриття спадщини.

Частиною першою статті 1268 ЦК України передбачено, що спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Спадкоємців першої черги (дітей, дружини та батьків, які його пережили) ОСОБА_5 на час смерті не мав.

Відповідач - ОСОБА_4 є племінницею спадкодавця, тобто вона за правом представлення спадкує ту частини спадщини, яка б належала за законом її батькові ОСОБА_6 , тобто рідному братові спадкодавця спадкоємцю другої черги. Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 є рідними тітками спадкодавця та є спадкоємцями третьої черги.

28 грудня 1991 року між позивачем ОСОБА_1 та спадкодавцем ОСОБА_5 було зареєстровано шлюб, що підтверджується копією паспорта позивача. У 2003 році зазначений шлюб був розірваний за рішенням Московського районного суду м. Харкова від 03.02.2003 року (а.с.18-20, 125).

За час шлюбу за спільні кошти подружжям позивачки ОСОБА_1 та спадкодавця ОСОБА_5 був частково виплачений пайовий внесок за кооперативну квартиру посімейного, спільного заселення, площею 33,0 кв.м, житловою площею 16,7 кв.м, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно з Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності, сформованого 26.12.2018, за ОСОБА_1 зареєстровано право власності на 27/100 частини квартири АДРЕСА_2 (а.с. 32).

За вказаною адресою позивач ОСОБА_1 мешкає та зареєстрована з 01.04.1994 р. по теперішній час.

Протягом 2004 року спадкодавець ОСОБА_5 почав чинити перешкоди позивачці у користуванні житлом та вона вимушена була звернутися до суду з позовом про усунення перешкод у користуванні житловим приміщенням. Сварки між ними з приводу користування житлом виникли, оскільки ОСОБА_5 зловживав спиртними напоями, а позивачка намагалася його вилікувати від алкоголізму.

З часу ухвалення рішення про розірвання шлюбу, ані позивач, ані спадкодавець не перебували у будь-якому іншому шлюбі та між ними склалися усталені відносини, що притаманні подружжю. За період з 1994 р. по час смерті спадкодавця за спільні кошти з позивачем були придбані наступні побутові речі: холодильник Indezit, вартістю 2700,00 грн., рік купівлі 2009, кухонні меблі, вартістю 3100 грн., рік купівлі 2009, газова плита вартістю 1180 грн., рік купівлі 2009, мікрохвильова піч LG, вартістю 800 грн., 2013, пральна машина Indezit, вартістю 2690 грн., рік купівлі 2009, шафа вартістю 2000 грн., рік купівлі 2013, телевізор Samsung UP, вартістю 7440 грн., рік купівлі 2014, тумба під телевізор вартістю 800 грн., рік купівлі 2013, кутовий диван, вартістю 1570 грн. Інші дрібні побутові речі, вартістю приблизно 500 грн., на загальну суму 22780 грн. Також за час спільного проживання за кошти позивача та спадкодавця неодноразово проводився капітальний ремонт квартири АДРЕСА_2 . Останній раз капітальний ремонт проводився в 2013 році та на нього було витрачено 19640 грн. Були замінені вікна, сантехнічне приладдя. З 1994 року по день смерті спадкодавця за спільні кошти сплачували комунальні платежі, розділ особових рахунків не проводився.

Відповідно до ч.2 ст. 1259 ЦК України, фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Згідно з ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає можливим позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 206, 258, 259, 264-265, 268, п.3 розділу ХІІ Прикінцеві положення ЦПК України, суд

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати факт проживання ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , однією сім`єю з 2005 року по час смерті спадкодавця ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , право на спадкування на 1/2 частини спадкового майна, яке залишилося після смерті спадкодавця ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 разом зі спадкоємцем ОСОБА_4 , яка має право на спадкування по праву представництва.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , право власності на 1/2 частки майна як на частку в спільній сумісній власності та виключити його зі спадкового майна, а саме: на холодильник Indesit, кухонні меблі, газову плиту, мікрохвильову піч LG, пральну машина Indesit, шафу, телевізор Samsung UP, тумбу під телевізор, кутовий диван на загальну суму 11390,00 грн. та виключити це майно зі складу спадкового майна.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Харченко А.М.