Ухвала

29 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 720/2619/19

провадження № 61-14130ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Ступак О. В. (суддя-доповідач), Коломієць Г. В., Яремка В. В.,

вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03 червня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 19 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди.

Свої вимоги позивач обґрунтовувала тим, що відповідач на протязі багатьох років чинить їй перешкоди у користуванні належною їй на праві власності частиною будинку, який розташований на АДРЕСА_1 , подвір`ям та господарськими будівлями та спорудами, які знаходяться у спільному користуванні сторін. Відповідач постійно знущається над нею, ображає її, погрожує розправою, а також застосовує до неї фізичне насильство. Відповідач не дозволяє їй відремонтувати дах будинку, димар, а також незаконно облаштував на подвір`ї будинку вигрібну яму, що заважає користуватися водяною помпою.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 28 травня 2019 року зобов`язано відповідача не чинити їй та найманим нею працівниками перешкоди у проведенні ремонтних робіт даху житлового будинку, який розташований на АДРЕСА_1 , а саме ремонтних робіт із заміни листів шиферу на даху, ремонту димаря. Також відповідача зобов`язано не чинити їй перешкоди у користуванні водяною помпою, шляхом демонтажу вигрібної ями у дворі житлового будинку. Відповідач вказане судове рішення повністю не виконав та не демонтував вигрібну яму у дворі житлового будинку.

Із урахуванням наведених обставин, ОСОБА_1 просила стягнути із ОСОБА_3 на її користь 50 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03 червня 2020 року позов задоволено частково.Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 4 000,00 грн на відшкодування моральної шкоди. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Суд першої інстанції виходив із того, що неправомірною поведінкою відповідача щодо обмеженням прав користування належним позивачу на праві власності житловим будинком, останній завдано моральної шкоди. Визначаючи розмір відшкодування моральної шкоди, суд, з урахуванням обставин справи, виходив із засад розумності, виваженості та справедливості.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 19 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якої діяв ОСОБА_2 , задоволено частково. Рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03 червня 2020 року скасовано. У задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції та відмовляючи у задоволенні позову, суд апеляційної інстанції виходив із того, що уматеріалах справи відсутні належні та допустимі докази, які б підтверджували те, що неправомірні дії відповідача завдали позивачу моральної шкоду та доводять причинний зв`язок між неправомірними діями відповідача та завданою моральною шкодою.

21 вересня 2020 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03 червня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 19 серпня 2020 року, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Верховний Суд дійшов висновку, що відсутні підстави для відкриття касаційного провадження з огляду на таке.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Відповідно до пунктів 1 частини шостої статті 19 ЦПК України для цілей цього Кодексу малозначними справами є справи, у яких ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Предметом позову у цій справі є відшкодування моральної шкоди у розмірі 50 000,00 грн, що є меншим, ніж сто розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (210 200,00 грн), а тому відповідно до вимог ЦПК України справа є малозначною.

Касаційна скарга не містить посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню.

При цьому Верховний Суд враховує рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи від 07 лютого 1995 року № R (95) 5, згідно яких державам-членам необхідно вживати заходи щодо визначення кола питань, які виключаються з права на апеляцію та касацію, щодо попередження будь-яких зловживань системою оскарження. Відповідно до частини «с» статті 7 цієї Рекомендації скарги до суду третьої інстанції мають передусім подаватися відносно тих справ, які заслуговують на третій судовий розгляд, наприклад справ, які розвиватимуть право або сприятимуть однаковому тлумаченню закону. Вони також можуть бути обмежені скаргами у тих справах, де питання права мають значення для широкого загалу. Від особи, яка подає скаргу, слід вимагати обґрунтування причин, з яких її справа сприятиме досягненню таких цілей.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» (Леваж Престасьон Сервіс проти Франції) від 23 жовтня 1996 року; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» (Бруалья Ґомес де ла Торре проти Іспанії) від 19 грудня 1997 року).

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у цій справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень про відмову у відкритті касаційного провадження.

Оскільки, касаційну скаргу подано на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, та судом не встановлено передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України випадків, за наявності яких судові рішення у малозначній справі підлягають касаційному оскарженню, тому відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судові рішення, що не підлягають касаційному оскарженню.

Керуючись статтею 129 Конституції України, пунктом 1 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 на рішення Новоселицького районного суду Чернівецької області від 03 червня 2020 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 19 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкодивідмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:О. В. Ступак Г. В. Коломієць В. В. Яремко