Справа № 589/1441/19
Провадження № 2/589/128/20
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2020 року Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Литвинко Т.В.
з участю секретаря судового засідання Щерби Я.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Шостка цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про звільнення від сплати аліментів та сплати заборгованості по аліментах,-
ВСТАНОВИВ:
05 квітня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про звільнення від сплати заборгованості по аліментах. На обґрунтування позову зазначив, що він перебував в зареєстрованому шлюбі з відповідачкою, який був розірваний 09 жовтня 2002 року. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 20.11.2002 року з позивача на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_4 в розміні 1/4 частини всіх видів заробітку щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення дитиною повноліття. 19.04.2013 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , від якого у них народилась донька ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Донька та дружина проживають разом з позивачем та перебувають на його утриманні. Дружина не працює та не отримує дохід. Станом на лютий 2019 року у позивача утворилась заборгованість перед відповідачем по аліментам, розмір якої складає 51185,51 грн. При цьому позивач зазначає, що на протязі всього часу стягнення аліментів за наявності роботи він сплачував аліменти. Основна сума боргу виникла після того, як у нього створилась друга сім`я, народилась дитина, через збільшенням розміру прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку та отриманням ним лише заробітку в мінімальному розмірі та підвищенням тарифів за комунальні послуги. Також позивач зазначає, що він певний час перебував у центрі зайнятості на обліку як безробітний. Тому позивач вважає, що від незалежних від нього обставин він не міг в повному об`ємі сплачувати аліменти. Також позивач просить врахувати ті обставини, що він був призваний на проходження військової служби з 22.04.2015 року по мобілізації. Після прийняття участі в АТО в період з 12.04.2016 року по 15.07.2016 року він захворів на тяжку форму туберкульозу і перебував на стаціонарному лікуванні з 14.04.2017 року по 18.07.2017 року та лікувався амбулаторно з 19.07.2017 по 17.10.2017 року. Позивач витратив багато коштів на лікування та вимушений був брати кошти в борг. Після проходження лікування намагається заробляти на життя своєї сім`ї тимчасовими заробітками, тому як офіційно через хворобу на постійну роботу влаштуватись не може. При зверненні до ДВС Шосткинського міськрайонного управління юстиції позивачу стало відомо про те, що при наявності такої суми заборгованості на нього може бути накладена заборона у вигляді вилучення посвідчення водія, в зв`язку з чим він не зможе працювати, втратить роботу і в подальшому не зможе сплачувати не тільки заборгованості по аліментам, а і поточні аліменти на сина. В зв`язку з вищевикладеним позивач просить суд звільнити його від сплати заборгованості по аліментах.
03 вересня 2020 року до суду надійшов відзив ОСОБА_7 на позовну заяву, в якому відповідачка просить відмовити ОСОБА_1 в задоволенні позову, мотивуючи тим, що позивачем не надано доказів на підтвердження того, що заборгованість у розмірі 51185,51 грн виникла саме у зв`язку з його хворобою та відсутністю доказів, які підтверджують тяжке матеріальне становище позивача. Також відповідачка просить поновити їй процесуальний строк на подання відзиву на позовну заяву, зважаючи на ті обставини, що вона фактично проживає в смт. Вороніж Шосткинського району, а позовну заяву з додатками їй було направлено за місцем її реєстрації в с. Чорні Лози Шосткинського району, внаслідок чого вона отримала позов з додатками в 2020 році та пропустила строк для подачі відзиву.
Зважаючи на дані обставини, суд враховує наданий відзив на позов.
Позивач та його представник в судове засідання не з`явився, до суду надали заяву, в якій просили розглянути справу за їх відсутності, позов підтримали в повному обсязі.
Відповідач, який належним чином повідомлений про дату та час судового розгляду, в судове засідання не з`явилась, відомостей про поважність причин неявки суду не повідомила. Заяв та клопотань від відповідача до суду не надійшли.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.
Як вбачається з копії свідоцтва про розірвання шлюбу, сторони перебували у шлюбі, який розірвано 09 жовтня 2002 року, про що в Книзі реєстрації розірвань шлюбів зроблено відповідний актовий запис №53.
Від шлюбу мають дитину ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Відповідно до довідки Шосткинського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Сумській області від 27 лютого 2019 року № 122, Шосткинським міськрайонним судом видано виконавчий лист №2-235 від 20.11.2002 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліментів в розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку на утримання сина ОСОБА_4 , 2001 року народження.
19 квітня 2013 року позивач зареєстрував шлюб з ОСОБА_5 , від якого має доньку ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
На даний час ОСОБА_1 має заборгованість по аліментах перед відповідачем за період з 05.11.2002 по 01.02.2019 року у розмірі 51185,51 грн.
Відповідно до ст.ст. 180, 181 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними. За домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі. За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частиною 2 ст.197 СК України передбачено, що за позовом платника аліментів суд може звільнити його від сплати заборгованості за аліментами, якщо вона виникла у зв`язку з його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення.
З аналізу даної правової норми вбачається, що повне або часткове звільнення платника аліментів від сплати заборгованості за аліментами можливе лише за його позовом і лише тоді, коли заборгованість виникла у зв`язку із його тяжкою хворобою або іншою обставиною, що має істотне значення. Питання про те, чи мають обставини, на які посилається платник аліментів, істотне значення, у кожному конкретному випадку вирішує суд.
В обґрунтування позову про звільнення від сплати заборгованості позивач послався на те, що під час проходження військової служби переніс тяжку хворобу та поніс значні витрати на лікування, в зв`язку з чим позбавлений можливості сплачувати аліменти, стягнуті з нього за рішенням суду на утримання сина. Крім того, через вказану тяжку хворобу не має постійного місця роботи.
Дійсно, з матеріалів справи вбачаться, що позивач приймав безпосередню участь в антитерористичній операції з 12 квітня 2016 року по 15 липня 2016 року, що підтверджується копією довідки військової частини НОМЕР_1 від 15 липня 2016 року № 2087 та копією військового квитка.
Також в матеріалах справи наявна консультативна довідка Шосткинського міжрайонного протитуберкульозного диспансеру від 05 березня 2019 року, в якій зазначено діагноз: ЗЗТБ (17.10.17) верхніх часток легень (інтенсивні вогнища), кат.5.1. Даних за активний туб. легень немає. Досягнута стійка стабілізація туб. процесу. В епід. відношенні для оточуючих безпечний, може знаходитись в організованому колективі. Лікувався стаціонарно в ШМПД з 14 квітня 2017 року по 18 липня 2017 року, амбулаторно з 19 липня 2017 року по 17 жовтня 2017 року.
Отже, вищезазначені документу не дають підстав встановити, що ОСОБА_1 захворів на тяжку хворобу в зв`язку з проходження військової служби, оскільки про це мав би бути наявний висновок військово-лікарської комісії. Також не має підставі вважати, що ОСОБА_1 не може працювати через хворобу, оскільки згідно консультативної довідки в епідемічному відношенні для оточуючих позивач безпечний, може знаходитись в організованому колективі. Лікування він проходив тільки в 2017 році.
Крім того, позивачем взагалі не надано доказів понесення витрат на лікування у зв`язку з встановленим діагнозом.
А отже факт перенесеної хвороби не може бути підставою в розумінні ст. 197 СК України для звільнення від сплати заборгованості по аліментам.
Також, як на суттєві обставини позивач посилається на те, що у нього на утриманні знаходиться неповнолітня донька та дружина, яка не працює та не має інших видів доходу.
Однак, на переконання суду, вказані обставини також не можуть слугувати підставою для звільнення від заборгованості по аліментам. Дружина позивача є особою працездатного віку, даних щодо її незадовільного стану здоров`я чи будь-яких інших підстав, які перешкоджають їй працювати та отримувати дохід, суду не надано.
Більше того, не може бути підставою для звільнення заборгованості по аліментів на утримання дитини від попереднього шлюбу через необхідність здійснення витрат на дітей від іншого шлюбу, оскільки це призведе до порушення законних прав та інтересів останньої, яка буде позбавлена матеріальне забезпечення від свого батька на відміну від дітей, які народилась у позивача останніми.
Окремо слід звернути увагу на те, що позивач вказує, що заборгованість у нього виникла саме після того як він захворів та створив нову сім`ю, однак такі твердження не ґрунтуються на матеріалах справи. З довідки про заборгованість вбачається, що вона утворилася з 2002 року, а даних про те як погашалася заборгованість (графік погашення щомісячно/щорічно) позивач не надав.
Щодо доводів позивача про підвищення тарифів за оплату комунальних послуг, суд зауважує, що відповідні витрати наявні у більшості громадян України, в тому числі і в родині відповідача, а тому не можуть бути такими, що в розумінні положень ст. 197 СК України, слугують підставою для звільнення від сплати заборгованості по аліментам.
Що стосується трудової діяльності позивача, то як вбачається з копії його трудової книжки, він тривалий час офіційно не працював, а тоді, коли мав місце роботи, причиною звільнення було власне бажання.
Тобто, за матеріалами справи немає даних про те, що позивачу перешкодою для праці були непереборні об`єктиві фактори.
Таким чином, оцінюючи досліджені судом докази і встановлені обставини, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат, суд виходить із наступного.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи, що відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 5 Закону України Про судовий збір позивач звільнений від сплати судового збору, судові витрати віднести за рахунок держави.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 263-265 ЦПК України, суд, -
ВИРІШИВ:
Відмовити у задоволенні позову.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга подається до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області Т.В.Литвинко