Справа № 202/1456/20
Провадження № 2/202/1179/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

30 вересня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська

головуючої судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Голобородько О.М.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська із позовною заявою про стягнення з товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» несплаченої частки страхового відшкодування в розмірі 23 909, 54 грн., пеню на суму заборгованості за період з 30.01.2020 року по 24.02.2020 року включно в сумі 377, 96 грн.; 3 % річних на суму заборгованості за період починаючи з 30.01.2020 року по 24.02.2020 року включно в розмірі 51, 09 грн.; індекс інфляції на суму заборгованості за січень 2020 року в розмірі 47, 81 грн., а всього 24 386, 40 грн. та стягнути з ОСОБА_3 франшизу в сумі 2 000 грн. Просить суд стягнути з товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» моральну шкоду 5 000 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач в позовній заяві посилався на те, що 01.11.2019 року у м. Дніпро по вул. Осіння 5 ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Кіа д/н НОМЕР_1 на перехресті нерівнозначних доріг не надав перевагу в русі автомобілю Daewoo Lanos д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого відбулось зіткнення, транспортні засоби отримали механічні пошкодження. Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП. Цивільно-правова відповідальність ОСОБА_3 була застрахована в товаристві з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант». З метою компенсації спричинених в результаті даної ДТП збитків, він звернувся до товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант», яке здійснило йому виплату страхового відшкодування в розмірі 21 929, 17 грн. Сума страхового відшкодування була розрахована товариством з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» без узгодження з ним. Позивач, реалізуючи своє право, передбачене п. 34.4 ст. 34 ЗаконуУкраїни «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», з метою визначення розміру спричиненого матеріального збитку, звернувся до судового експерта. Згідно висновку експерта вартість відновлювального ремонту автомобіля Daewoo Lanos д/н НОМЕР_2 47 838, 71 грн. Товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» ігнорує його звернення та в добровільному порядку не відшкодовує суму невиплаченого страхового відшкодування. Окрім цього зазначає, що отримавши страхове відшкодування в значно меншому розмірі, відчував певний час негативні емоції, що відображалося на його загальному самопочутті.

Представник товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» надав відзив на позовну заяву, відповідно до якого просив відмовити у задоволенні позовних вимог. Посилався на аварійний сертифікат № 68-D/63/4, складений аварійним комісаром ОСОБА_4 , відповідно до якого вартість відновлювального ремонту з урахуванням зносу складає 23 929, 17 грн. Полісом АО/5836260 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачена франшиза в сумі 2 000 грн. Позивачу виплачено 21 929, 17 грн. страхового відшкодування. Наголошують, що в повному обсязі виконали зобов`язання щодо здійснення страхового відшкодування в порядку та на умовах, регламентованих ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів». Окрім цього зазначають, що з висновком експертизи, яка надана позивачем не згодні оскільки він не може спростувати аварійний сертифікат 68-D/63/4. Стосовно відшкодування моральної шкоди наголошували, що позивач не отримав будь-які ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, а тому відшкодування моральної шкоди відповідно до норм ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не передбачено.

Представник ОСОБА_1 надав відповідь на відзив, в якій зазначив, що аварійний сертифікат 68-D/63/4 було складено без належного застосування нормативно-правових актів з питань визначення матеріального збитку, заподіяного власнику КТЗ, а аварійний комісар ОСОБА_4 не володіє відповідними технічними знаннями необхідними для визначення вартості відновлювального ремонту та розміру матеріального збитку.

ОСОБА_1 та його представник в судовому засіданні позовні вимоги підтримали та просили суд позов задовольнити з підстав наведених в позовній заяві та поясненнях, наведених у відповіді на відзив відповідача.

Представник товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» в судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином.

ОСОБА_3 через канцелярію суду надав заяву про розгляд справи без його участі та надав квитанцію від 24.12.2019 року про сплату франшизи в сумі 2 000 грн. на ім`я ОСОБА_1

21.05.2020 року представником товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» подано клопотання про призначення судової автотоварознавчої експертизи.

Ухвалою суду від 20.08.2020 року відмовлено у задоволенні клопотання про призначення експертизи у зв`язку із відсутністю підстав визначених п. 2 ч. 1 ст. 103 ЦПК України.

Суд, заслухавши позивача та представника позивача, допитавши експерта ОСОБА_5 , вивчивши та дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 01.11.2019 року у м. Дніпро по вул. Осіння 5 ОСОБА_3 , керуючи транспортним засобом Кіа д/н НОМЕР_1 на перехресті нерівнозначних доріг не надав перевагу в русі автомобілю Daewoo Lanos д/н НОМЕР_2 , під керуванням водія ОСОБА_1 , який рухався по головній дорозі, в результаті чого відбулось зіткнення, транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 29.11.2019 року ОСОБА_3 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Цивільно-правова відповідальність водія ОСОБА_3 була застрахована згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів № АО/5836260 в товаристві з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант».

З метою компенсації спричинених в результаті даної ДТП збитків, позивач звернувся до товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант».

Відповідно до аварійного сертифікату № 68-D/63/4, складеного аварійним комісаром Дудка О.С., який надано товариством з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант», вартість відновлювального ремонту автомобіля Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2 , з урахуванням зносу складає 23 929, 17 гривень.

Полісом № АО/5836260 обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачена франшиза в розмірі 2 000 грн.

Товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» здійснило позивачу виплату страхового відшкодування в розмірі 21 929, 17 грн., що підтверджується довідкою акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» від 30.09.2020 року.

Згідно висновку експерта № 3911/19/19 від 22.11.2019 року, складеного судовим експертом Дроздовим Юрієм Володимировичем: вартість відновлювального ремонту, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу замінних складових частин (розрахованого у порядку, встановленому законодавством), колісного транспортного засобу - автомобіль Daewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2 , пошкодженого внаслідок ДТП, складає 47 838, 71 грн.

Згідно із частиною першою статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини першої статті 1187 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: 1) шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Ст. 979 ЦК України встановлено, що у разі настання страхового випадку страховик зобов`язаний виплатити страхувальникові грошову суму (страхову виплату).

Відповідно до ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його представника) або іншої особи, визначеної договором.

За змістом статті 6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є подія внаслідок якої заподіяна шкода третім особам під час дорожньо-транспортної пригоди сталося за участю забезпеченого транспортного засобу і в наслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована за договором.

Згідно до положень п. 35.1 ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», для отримання страхового відшкодування особа, яка має право на відшкодування, подає страховику заяву про страхове відшкодування за підписом заявника.

Відповідно ст. 35 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 36 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніше як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування та виплатити його.

В судовому засіданні в якості експерта було допитано ОСОБА_5 , який зазначив, що здійснював огляд пошкодженого автомобіляDaewoo Lanos, державний номерний знак НОМЕР_2 , матеріальний збиток визначав особисто, звернень від представника страхової компанії не надходили та зазначив, що висновок підтримує.

Як встановлено в судовому засіданні та з урахуванням вимог Закону України «Про загальнообов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» зобов`язано здійснити виплату страхового відшкодування ОСОБА_1 в сумі 47 838, 71 грн. Однак, відповідач товариство з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» здійснило часткову виплату страхового відшкодування позивачу в сумі 21 929, 17 грн., а отже недоплачена частка страхового відшкодування складає 23 909, 54 грн.

Суд критично відноситься до наданого відповідачем розрахунку матеріальної шкоди завданої позивачу, яка була здійснена на підставі аварійного сертифікату, здійсненного ОСОБА_4 , який має кваліфікацію аварійного комісара, оскільки даний розрахунок не узгоджувався із ОСОБА_1 та бере до уваги надані позивачем експертні дослідження судового експерта Дроздова Ю.В., який був допитаний в судовому засіданні та приходить до висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення несплаченої частки страхового відшкодування в сумі 23 909, 54 грн. знайшли своє підтвердження в судовому засіданні як законні та підлягають задоволенню.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення з товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» пені за несвоєчасну виплату страхового відшкодування, 3% річних, індексу інфляції, суд виходить з наступного.

Пунктом 36.5 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, за кожен день прострочення виплати страхового відшкодування з вини страховика особі, яка має право на отримання такого відшкодування, сплачується пеня з розрахунку подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діє протягом періоду, за який нараховується пеня.

Пеня нараховується на суму заборгованості 23 909, 54 грн. за період починаючи з 30.01.2020 року по 24.02.2020 року складає 377, 96 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до правової позиції Великої Палати Верховного Суду викладеної у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 308/3162/15-ц (провадження № 14-178цс18) позивач (потерпілий), хоча і не є стороною договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, укладеного відповідачами, але наділяється правами за цим договором: на його або третьої особи користь страховик зобов`язаний здійснити страхове відшкодування. Отже, зважаючи на юридичну природу правовідносин сторін як грошових зобов`язань, на них поширюється дія частини другої статті 625 ЦК України як спеціального виду цивільно-правової відповідальності за прострочення виконання зобов`язання (висновок Верховного Суду України, сформульований у постанові від 1 червня 2016 року у справі № 6-927цс16).

Індекс інфляції на суму заборгованості 23 909, 54 грн. за січень 2020 року складає 47, 81 грн.

Три відсотки річних від простроченої суми 23 909, 54 грн. за період починаючи з 30.01.2020 року по 24.02.2020 року складає 51, 09 грн.

Оскільки зобов`язання страховиків у разі настання страхового випадку зводяться до здійснення страхової виплати, то таке зобов`язання є грошовим і в разі прострочення його виконання настає відповідальність, передбачена ч. 2 ст. 625 ЦК, зокрема сплата боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення. Проценти річних, так само як і інфляційні втрати на суму боргу, входять до складу грошового зобов`язання і на відміну від пені не є санкцією за порушення грошового зобов`язання, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних витрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процентів і отриманні компенсації (плати) від боржника за користування отриманими ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові, а тому ці кошти нараховуються незалежно від вини боржника та незалежно від сплати ним неустойки (пені) за порушення виконання зобов`язання. Таким чином, інфляційні нарахування на суму боргу та три проценти річних є наслідком невиконання грошового зобов`язання.

Отже, позивач ОСОБА_1 має право на стягнення інфляційних витрат, трьох відсотків річних та пені.

Виходячи із вищевикладеного, з товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант» підлягає стягненню на користь позивача пеня за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в сумі 377, 96 грн., 3% річних в сумі 51, 09 грн., індекс інфляції в сумі 47, 81 грн.

Розглядаючи позовні вимоги про стягнення з відповідача ОСОБА_3 франшизи в розмірі 2 000 грн. суд виходить з наступного.

Згідно ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від ліміту відповідальності страховика, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідачем ОСОБА_3 надана копія квитанції № P24A145453679C64266 від 24.12.2019 року про перерахування ОСОБА_1 франшизи в сумі 2 000 грн.

Враховуючи, що ОСОБА_3 добровільно сплатив суму франшизи, суд дійшов висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в цій частині.

Статтею 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає, зокрема, у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна.

Відповідно до ст. 26-1 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховиком (у випадках, передбачених підпунктами «г» і «ґ» пункту 41.1 та підпунктом «в» пункту 41.2 статті 41 цього Закону, - МТСБУ) відшкодовується потерпілому - фізичній особі, який зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, моральна шкода у розмірі 5 відсотків страхової виплати за шкоду, заподіяну здоров`ю.

Таким чином, потерпілій особі моральна шкода відшкодовується страховиком лише у випадку, якщо такої шкоди завдано ушкодженням здоров`я.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, позивач не зазнав ушкодження здоров`я під час дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася 01.11.2019 року.

Враховуючи зазначене, суд в частині вирішення позовних вимог про відшкодування моральної шкоди, завданої пошкодженням автомобіля, приходить до висновку про відмову у задоволенні цієї вимоги.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується приписами ст.141 ЦПК України відповідно до якої з відповідача підлягають стягненню на користь позивача, пропорційно до задоволених вимог (77, 6 %), сплачений ним при зверненні до суду судовий збір в сумі 652, 46 грн.

Крім того, у відповідності до ч. 2 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

Відповідно до п. 2 ч. 3 ст.133 ЦПК України до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: на професійну правничу допомогу; пов`язані із залученням експертів та проведенням експертизи.

Вирішуючи питання щодо відшкодування витрат на професійну правничу допомогу, то суд виходить з того, що позивачем з метою документального підтвердження фактично понесених витрат на правову допомогу надано додаткову угоду № 1 до договору про надання правничої (правової) допомоги від 11.02.2020 року, укладений між ОСОБА_1 та адвокатом Негробовим О.В., акт приймання-передачі виконаних робіт до вказаного договору, за яким вартість виконаних робіт адвокатом склала 7 000 грн., які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, пропорційно до задоволених вимог (77, 6 %) у сумі 5 432 грн.

З приводу відшкодування витрат на проведення експертизи суд виходить з того, що позивачем з метою документального підтвердження фактично понесених витрат надано квитанцію про сплату експертних послуг від 22.11.2019 року, за яким вартість робіт склала 2 500 грн., які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача, пропорційно до задоволених вимог (77, 6 %) у сумі 1 940 грн.

Керуючись ст.ст. 141, 247, 259, 263-265, 268, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант», ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів задовольнити частково.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант»(м. Київ, бульв. Лесі Українки, буд. 26, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) несплачену частку страхового відшкодування в сумі 23 909, 54 грн., пеню за несвоєчасну виплату страхового відшкодування в сумі 377, 96 грн., 3% річних за період в сумі 51, 09 грн., індекс інфляції в сумі 47, 81 грн., а всього 24 386 (двадцять чотири тисячі триста вісімдесят шість) грн. 40 коп.

Стягнути з товариства з додатковою відповідальністю страхова компанія «Альфа-Гарант»(м. Київ, бульв. Лесі Українки, буд. 26, ) на користь ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 ) сплачений судовий збір в сумі 652, 46 грн., витрати на професійну правничу допомогу в сумі 5 432 грн. та витрати на проведення експертизи в сумі 1 940 грн., а всього 8 024 (вісім тисяч двадцять чотири) грн. 46 коп.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Суддя: Г.В. Бєсєда