Справа № 242/3710/20
Провадження № 2-н/242/341/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відмову у видачі судового наказу

28 вересня 2020 року м. Селидове

Суддя Селидіського міського суду Донецької області Хацько Н.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини,

ВСТАНОВИВ:

07 вересня 2020 року заявник ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі 1/4 частини всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

Пунктами 4,5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України передбачено, що у заяві повинно бути зазначено вимоги заявника і обставини, на яких вони ґрунтуються; перелік доказів, якими заявник обґрунтовує обставини, на яких ґрунтуються його вимоги.

Пунктом 4 ч. 3 ст. 163 ЦПК України передбачено, що до заяви про видачу судового наказу додаються інші документи або їх копії, що підтверджують обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги.

Проте, заявником у заяві зазначено, що він просить суд стягнути аліменти на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , однак на підтвердження зазначеного заявником до заяви надано копію свідоцтва про народження ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_1 , серія свідоцтва НОМЕР_1 видане відділом реєстрації актів цивільного стану Петровського районного управління юстиції м. Донецька.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Заявник заявив вимогу щодо стягнення з боржника аліментів у розмірі 1/4 частини від усіх його доходів на місяць.

Виходячи з викладеного, заявником до заяви про видачу судового наказу не надано документів на підтвердження обставини, якими заявник обґрунтовує свої вимоги, а саме не надано свідоцтва про народження ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та доказів, які б підтверджували, що ОСОБА_2 офіційно працевлаштована, що, у свою чергу, робить неможливим визначення розміру її доходів, з яких необхідно вираховувати частку стягуваних аліментів на користь заявника.

Відповідно до ч.1 та ч.2 ст.160 ЦПК України, судовий наказ є особливою формою судового рішення, що видається судом за результатами розгляду вимог, передбачених статтею 161 цього Кодексу. Із заявою про видачу судового наказу може звернутися особа, якій належить право вимоги, а також органи та особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб.

У заяві про видачу судового наказу про стягнення аліментів заявник вказав, що дитина фактично проживають разом із ним та знаходяться на його утриманні.

На підтвердження зазначенного заявником надана довідка № 20 від 10 серпня 2020 року видана головою правління ОСББ «Максідом м. Гірник» про те що за адресою АДРЕСА_1 проживають ОСОБА_1 та його донька ОСОБА_4 .

Згідно копій паспорту серії НОМЕР_2 , який долучено заявником до заяви, громадянин України ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 зареєстрований за адресою АДРЕСА_2 .

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_3 , який долучено заявником до заяви, громадянка України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 зареєстрована за адресою АДРЕСА_1 .

Крім того, відповідно до відповіді наданої відділом реєстрації місця проживання громадян Селидівської міської ради № 08-4/1419 від 21 вересня 2020 року, наданої у порядку вимог ч. 6 ст. 165 ЦПК України, місцем реєстрації боржника ОСОБА_2 зазначено АДРЕСА_1 .

З вищевказаного не вбачається з ким із батьків проживає дитина, оскільки боржник також зареєстрована за адресою, де проживає заявник та дитина.

Відповідно до електронної бази Єдиного державного реєстру судових рішень, у якій перебуває рішення Селидівського міського суду Донецької області від 22 жовтня 2015 року яким позовні вимоги ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення аліментів на утримання дітей, задоволенні та стягнуті аліменти з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 на утримання дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 у розмірі 1/3 частини доходів щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та до повноліття дитини.

У порушення вимог п. 4, 5 ч. 2 ст. 163 ЦПК України, ОСОБА_1 у заяві про видачу судового наказу не вказує на вищезазначені обставини, не зазначає та не надає доказів, чи припинено стягнення з нього аліментів за рішенням Селидівського міського суду Донецької області від 22 жовтня 2015 року, що дає можливість на теперішній час стягнути на його користь аліменти з ОСОБА_2 на утримання дитини.

У відповідності до ч. 2 ст. 167 ЦПК України, за результатами розгляду заяви про видачу судового наказу суд видає судовий наказ або постановляє ухвалу про відмову у видачі судового наказу.

Відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо заява подана з порушеннями вимог статті 163 цього Кодексу.

У зв`язку з вищевикладеним, суд вважає, що у задоволенні заяви про видачу судового наказу слід відмовити та роз`яснити заявникові, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

Керуючись ст. ст. 165, 259, 260 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дитини.

Роз`яснити заявнику, що відмова у видачі судового наказу з підстав, передбачених пунктами 1, 2, 8, 9 частини першої статті 165 цього Кодексу, не є перешкодою для повторного звернення з такою самою заявою в порядку, встановленому цим розділом, після усунення її недоліків.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на ухвалу суду подається до Донецького апеляційного суду через Селидівський міський суд Донецької області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, а після початку її функціонування, безпосередньо до Донецького апеляційного суду.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому ухвали суду.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Н.О. Хацько