САДГІРСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА ЧЕРНІВЦІ
Справа № 726/2452/19
Провадження №2/726/79/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.09.2020 м. Чернівці

Садгірський районний суд м. Чернівці у складі: головуючого судді Байцар Л. В., при секретарі Біднові Д.С., за участю представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом,-

ВСТАНОВИВ :

Позивачка звернулася до суду з позовом до Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом.

Посилається на те, що вона є рідною дочкою спадкодавця ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . 16 жовтня 2003 року вона уклала шлюб з ОСОБА_4 та змінила дошлюбне прізвище « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_2 ». Вказує на те, що у 1996 році вона прийняла спадщину після смерті її батька ОСОБА_3 (спадкова справа № 27/95р), про що свідчить копія свідоцтва про право на спадщину за законом.

Оскільки, в даному свідоцтві по-батькові її батька зазначено як « ОСОБА_6 », рішенням Садгірського районного суду м. Чернівці від 29 жовтня 2019 року у справі № 726/1947/19 встановлено юридичний факт, що ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , та помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , і ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , та помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є одна і та сама особа, яка є її рідним батьком. Вказує на те, що інших спадкоємців за законом першої черги немає. Таким чином, вона у порядку спадкування за законом набула право на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Просила визнати за нею у порядку спадкування за законом право власності на житловий будинок, загальною площею 51 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Представник позивача у судовому засіданні надав суду пояснення згідно позовних вимог, які підтримав у повному обсязі, просив їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився. Надав суду заяву, в якій просив справу розглядати без його участі. Не заперечував проти задоволення позовних вимог.

Заслухавши пояснення представника позивача та дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов не обґрунтований та не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_1 від 28.02.1995 року ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 62 роки. Згідно рішення Садгірського районного суду м. Чернівці від 29 жовтня 2019 року у справі №726/1947/19 встановлено юридичний факт, що ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , та помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , і ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , та помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , є одна і та сама особа, яка є рідним батьком позивачки ОСОБА_2 .

Згідно свідоцтва про одруження серії НОМЕР_2 від 25.02.1955 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_7 07.09.1954 року був укладений шлюб, актовий запис №10. До дня смерті спадкодавця подружжя проживало сім`єю за однією адресою.

Суд вважає, що твердження позивачки про те, що інших спадкоємців за законом першої черги немає, і вона, у порядку спадкування за законом, єдина набула право на житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 є помилковими.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право на спадщину за законом від 24.06.1996 року спадкоємцями за законом є дружина померлого ОСОБА_8 та донька ОСОБА_9 (позивачка) в рівних частинах спадкового майна, а саме: 1/2 частини житлового будинку з відповідною частиною господарських та побутових будівель та споруд, розташованих в АДРЕСА_2 , належної померлому ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право приватної власності на житловий будинок виданого 07.02.1996р. Чернівецьким міськжитло управлінням, зареєстрованого 19.04.1996р. в Чернівецькому обласному бюро технічної інвентаризації в реєстровій книзі №91. На іншу 1/2 частку вказаного будинку по АДРЕСА_3 державною нотаріальною конторою 24.06.1996 року за р.№ДС-321 видано свідоцтво про право власності на імя дружини спадкодавця ОСОБА_8 , яка згідно наданого в судовому засіданні свідоцтва про смерть Серії НОМЕР_3 від 06.03.2010 року померла ІНФОРМАЦІЯ_5 у віці 79 років.

Судом встановлено, що іншими спадкоємцями ОСОБА_3 є діти померлого: ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , які позивачем не залучені до справи, як і не залучені спадкоємці померлої дружини спадкодавця ОСОБА_8 , що підтверджується копією спадкової справи ОСОБА_3 ..

Крім цього, щодо спадкового майна, судом встановлено, що згідно Договору про виділення земельної ділянки під будівництво Відділу комунального господарства виконкому Садгірської ради народних депутатів від 1955 року (на підставі рішення Виконгавчого комітету Садгірської районної ради депутатів трудящих №586 від 31.10.1953 року) спадкодавцю ОСОБА_3 надали земельну ділянку під забудову за адресою: АДРЕСА_1 ( АДРЕСА_4 ) загальною площею 1200 кв.м. З матеріалів справи вбачається, що зазначене будинковолодіння будувалося подружжям ОСОБА_3 та ОСОБА_13 в шлюбі. Доказів, що на момент смерті ОСОБА_3 зазначене будинковолодіння було завершено немає.

Крім цього, зазначений факт підтверджується постановою нотаріуса Другої Чернівецької державної нотаріальної контори про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 05.12.2019 року позивачці відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок, розташований у АДРЕСА_1 після смерті ОСОБА_3 , у зв`язку з відсутністю на день смерті спадкодавця правовстановлюючого документу про належність цього нерухомого майна, який є необхідним для вчинення нотаріальної дії.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб.

В матеріалах справи відсутні докази, що спадкодавцю на день смерті належало спірне майно, відсутні відомості, що померла ОСОБА_8 не набула права власності на спадкове майно, а саме: житловий будинок, який знаходиться в АДРЕСА_1 .

Окрім того, у суду відсутні відомості про наявність чи відсутність спадкоємців після смерті ОСОБА_8 , яка є спадкоємцем ОСОБА_3 та якій може належити спірне будинковолодіння, а тому позовні вимоги про визнання права власності на житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_1 є безпідставними.

У відповідності до ст. 392 ЦК України, тільки власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.331 ЦК України, право власності на новостворене майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.

Відповідно до ч.3 ст.331 ЦК України до завершення будівництва (створення майна) особа вважається власником матеріалів, обладнання, які були використані в процесі цього будівництва (створення майна).

Крім цього, встановлено, що замовником технічної інвентаризації на об`єкт нерухомого майна, який розташований за адресою АДРЕСА_1 є позивачка ОСОБА_2 , технічний паспорт на зазначений об`єкт нерухомості виготовлено на її імя 12.11.2019 року. Це також підтверджує, що зазначений позивачкою житловий будинок при житті її батька не був належно ним оформлений, останній не набув на нього права власника, а тому житловий будинок, який розташований АДРЕСА_1 не може бути обєктом спадковості, тобто якщо за життя спадкодавець не набув права власності на зазначений у позові житловий будинок, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування.

Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку на зазначений житловий будинок спадкоємці повинні здійснити всі дії, які повинен був вчинити спадкодавець при житті для набуття права власності на визначене нерухоме майно.

Суд не може перебирати на себе повноваження органів, яким законом надано право реєстрації права власності і відповідно не повинен задовольняти позови про визнання права власності на спадкове майно із зазначених підстав.

Таким чином на підставі викладеного, у позові про визнання права власності на спадкове майно за законом слід відмовити.

На підставі ст.ст.3,4,12,13,77,78,79,80,223,259,263-265,352,354-356 ЦПК України, керуючись ст.ст.16,328,331,1216 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_2 до Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно за законом - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення виготовлено у повному обсязі 10.09.2020 р.

Головуючий суддя Л. В. Байцар