КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа №752/5785/20 Головуючий у І інстанції Хоменко В.С.
Провадження №22-ц/824/8003/2020 Головуючий у 2 інстанції Голуб С.А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року колегія суддів судової палати у цивільних справах Київського апеляційного суду у складі:

судді-доповідача Голуб С.А.,

суддів: Ігнатченко Н.В., Таргоній Д.О.,

за участі секретаря судового засідання Сакалоша Б.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Київського апеляційного суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 25 березня 2020 року про забезпечення позову до подачі позову у справі за заявою Виборової Ліни Михайлівни в інтересах Закритої акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю «GLG Estate LTD» про забезпечення позову,

ВСТАНОВИЛА:

У березні 2020 року ОСОБА_2 в інтересах Закритої акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю «GLG Estate LTD» звернувся до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову до подачі позову, посилаючись на те, що з 22 липня 2013 року до уставного фонду Закритої акціонерної компанії входить нерухоме майно, а саме: земельна ділянка № 6 , кадастровий номер :90:034:0136, площею 0,1 га та житловий будинок № 6, які розташовані в обслуговуючому кооперативі «Колектив індивідуальних забудовників «Коник» за адресою: АДРЕСА_1 .

Оскільки заявник є повноваженим представником «GLG Estate LTD» на території України, лише вона здійснює керування вказаним майном. Проте, як стало відомо ОСОБА_2 25 лютого 2020 року, невідомі треті особи 21 лютого 2020 року здійснили незаконну перереєстрацію нерухомого майна - житлового будинку та земельної ділянки за місцезнаходженням: АДРЕСА_1 , яка належить Закритій акціонерній компанії з обмеженою відповідальністю «GLG Estate LTD» на праві приватної власності.

Так, приватним нотаріусом КМНО Василенком О.А. 21 лютого 2020 року був здійснений запис в державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та реєстрі прав власності на нерухоме майно щодо наявності права приватної власності на житловий будинок, розташований в котеджному містечку « АДРЕСА_1 , за громадянкою ОСОБА_1 .

Заявник вказує, що особисто представником ЗАК «GLG Estate LTD» не надавалося будь-яких розпоряджень або згоди на зміну власника спірного нерухомого майна. Перереєстрація права власності на спірне нерухоме майно відбулась без повідомлення та присутності, як законного власника, так і його представника на території України.

Також вказує, що на даний час готується позовна заява про визнання недійсними договорів щодо купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки, укладених 21 лютого 2020 року між ТОВ «ФК Гровінг Стейт» та ОСОБА_1 та повернення права власності попередньому власникові.

У зв`язку з тим, що предмет позову будуть вимоги про визнання недійсними договорів купівлі-продажу, на підставі яких ОСОБА_1 отримала у власність нерухоме майно, то заявник вважає, що невжиття заходів забезпечення позову унеможливлять або утруднять виконання можливого рішення суду.

На підставі викладеного в заяві про забезпечення позову, ОСОБА_2 в інтересах Закритої акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю «GLG Estate LTD» просила суд першої інстанції накласти арешт з забороною на відчуження, використання та розпорядження нерухомим майном у вигляді житлового будинку №6 та земельної ділянки №6, розташованих по АДРЕСА_1 .

Ухвалою Голосіївського районного суду м. Києва від 25 березня 2020 року заяву про забезпечення позов до подачі позову було задоволено та накладено арешту на житловий будинок № 6 та земельну ділянку № 6, розташованих по АДРЕСА_1 ; заборонено будь-яким особам, будь-яким чином, відчужувати, використовувати та розпоряджатися нерухомим майном, а саме: житловим будинком № 6 та земельною ділянкою № 6, розташованих по АДРЕСА_1 .

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права.

В доводах апеляційної скарги ОСОБА_1 зазначає, що суд першої інстанції дійшов передчасного висновку про наявність достатніх правових підстав для вжиття заходів забезпечення позову та не пересвідчився в тому, и дійсно між сторонами виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду. Також судом першої інстанції не було перевірено наявність повноважень ОСОБА_2 діяти від імені та в інтересах Закритої акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю «GLG Estate LTD», засновником якої була ОСОБА_3 . А також суд першої інстанції не пересвідчився в тому чи не припинено юридичну діяльність Закритої акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю «GLG Estate LTD».

На підставі викладеного в апеляційній скарзі, ОСОБА_1 просить суд апеляційної інстанції скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

В порядку визначеному ст. 360 ЦПК України та в межах строку наданого судом апеляційної інстанції, відзив на апеляційну скаргу на адресу суду не надходив. При цьому, відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судовому засіданні представник скаржника підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Махиня М.В., який діє в інтересах Закритої акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю «GLG Estate LTD», заперечував в судовому засіданні проти задоволення апеляційної скарги та просив залишити ухвалу суду першої інстанції без змін.

Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце судового розгляду повідомлені належним чином, про причини неявки суду не повідомили.

Відповідно до ст. 372 ЦПК України, суд апеляційної інстанції відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними.

Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що неявка інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час та місце судового розгляду не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів, дослідивши матеріали справи та доводи апеляційної скарги доходить висновку, що апеляційну скаргу слід задовольнити, враховуючи наступне.

Задовольняючи заяву про вжиття заходів забезпечення позову у вигляді накладення арешту на нерухоме майно із забороною відчужувати, користуватися та розпоряджатися таким майном, суд першої інстанції виходив з того, що відсутні підстави вважати, що заявником обґрунтовано наявність зв`язку між заходом забезпечення позову та предметом позовних вимог, оскільки застосування такого заходу забезпечення позову спроможне забезпечити ефективний захист його порушеного права та поновлення порушених прав та інтересів позивача.

Суд апеляційної інстанції не погоджується з такими висновками суду першої інстанції враховуючи таке.

Відповідно до ст. 42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Статтею 58 ЦПК України передбачено, що сторона , третя особа, а також особа якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесу особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Відповідно до вимог ст. 60 ЦПК України представником у суді може бути адвокат або законний представник. Під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Статтею 62 ЦПК України передбачено, що повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Довіреність від імені юридичної особи видається за підписом (електронним цифровим підписом) посадової особи, уповноваженої на це законом, установчими документами.

Повноваження адвоката як представника підтверджуються довіреністю або ордером, виданим відповідно до Закону України «Про адвокатуру і адвокатську діяльність».

Відповідність копії документа, що підтверджує повноваження представника, оригіналу може бути засвідчена підписом судді. Оригінали документів, зазначених у цій статті, копії з них, засвідчені суддею, або копії з них, засвідчені у визначеному законом порядку, приєднуються до матеріалів справи.

У разі подання представником до суду заяви, скарги, клопотання він додає довіреність або інший документ, що посвідчує його повноваження, якщо в справі немає підтвердження такого повноваження на момент подання відповідної заяви, скарги, клопотання.

Довіреності або інші документи, які підтверджують повноваження представника і були посвідчені в інших державах, повинні бути легалізовані в установленому законодавством порядку, якщо інше не встановлено міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_2 , вважаючи себе представником Закритої акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю «GLG Estate LTD», звернулася до суду першої інстанції із заявою про забезпечення позову до подачі позову. Однак суд першої інстанції приймаючи до розгляду подану заяву не перевірив повноваження ОСОБА_2 щодо права представництва інтересів Закритої акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю «GLG Estate LTD» та не з`ясував чи було надано ОСОБА_2 всі достатні докази на підтвердження її повноважень.

Так, на підтвердження своїх повноважень ОСОБА_2 подала лише довіреність в якій зазначено, що строк її дії становить один рік від дати видання. Дата видачі довіреності 12 квітня 2013 року, відповідно строк дії довіреності закінчився 12 квітня 2014 року, а з заявою про забезпечення позову ОСОБА_2 звернулася лише 24 березня 2020 року.

Окрім того, суд першої інстанції не звернув увагу на те, що ОСОБА_2 не було надано жодних належних та допустимих доказів, які б підтверджували, що довіреність видана Закритою акціонерною компанією з обмеженою відповідальністю «GLG Estate LTD» була підписана посадовою особою, яка визначена установчими документами юридичної особи.

Також судом першої інстанції не були враховані вимоги ст. 95 ЦПК України щодо належного посвідчення копій документів, які долучаються до справи.

Так, відповідно до ст. 95 ЦПК України письмовими доказами є документи (крім електронних документів), які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії, якщо інше не передбачено цим Кодексом. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього.

Учасники справи мають право подавати письмові докази в електронних копіях, посвідчених електронним цифровим підписом, прирівняним до власноручного підпису відповідно до закону. Електронна копія письмового доказу не вважається електронним доказом.

Копії документів вважаються засвідченими належним чином, якщо їх засвідчено в порядку, встановленому чинним законодавством.

Учасник справи, який подає письмові докази в копіях (електронних копіях), повинен зазначити про наявність у нього або іншої особи оригіналу письмового доказу.

Учасник справи підтверджує відповідність копії письмового доказу оригіналу, який знаходиться у нього, своїм підписом із зазначенням дати такого засвідчення.

Іноземний офіційний документ, що підлягає дипломатичній або консульській легалізації, може бути письмовим доказом, якщо він легалізований у встановленому порядку. Іноземні офіційні документи визнаються письмовими доказами без їх легалізації у випадках, передбачених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Таким чином, надані ОСОБА_2 копії документів на підтвердження свої повноважень діяти від імені Закритої акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю «GLG Estate LTD» взагалі не можуть бути прийняті судом до уваги.

З урахуванням викладеного, колегія суддів доходить висновку про відсутність у ОСОБА_2 повноважень представляти інтереси Закритої акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю «GLG Estate LTD» та відповідно звертатися до суду із заявою про забезпечення позову до подачі позову, а не врахування судом першої інстанції вказаних обставин призвело до передчасних висновків про прийняття до розгляду такої заяви та постановлення ухвали з порушенням норм процесуального права.

Відсутність підтверджених повноважень ОСОБА_2 діяти в інтересах Закритої акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю «GLG Estate LTD» унеможливлює розгляд заяви про вжиття заходів забезпечення позову до подачі позову по суті.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявним в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Відповідно до ст. 374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Згідно зі ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: 1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Порушення норм процесуального права може бути підставою для скасування або зміни рішення, якщо це порушення призвело до неправильного вирішення справи.

Враховуючи викладені норми права та доводи апеляційної скарги, колегія суддів доходить висновку, що ухвала суду першої інстанції про забезпечення позову була постановлена з порушенням норм процесуального права, а тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвалу суду першої інстанції - скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Керуючись ст.ст. 149, 150, 157, 374, 376, 382, 383, 384 України, колегія суддів

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Голосіївського районного суду м. Києва від 25 березня 2020 року про забезпечення позову до подачі позову у даній справі скасувати та ухвалити нове судове рішення.

В задоволенні заяви Виборової Ліни Михайлівни в інтересах Закритої акціонерної компанії з обмеженою відповідальністю «GLG Estate LTD» про забезпечення позову до подачі позову відмовити.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 30 вересня 2020 року.

Суддя-доповідач

Судді: