Провадження № 22-ц/4808/1014/20
Головуючий у 1 інстанції Бабій О. М.
Суддя-доповідач Мелінишин Г.П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого (суддя-доповідач) Мелінишин Г.П.

суддів: Пнівчук О.В., Томин О.О.,

за участю секретаря Мельник О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Клюби Павла Родіоновича на рішення Івано-Франківського міського суду в складі судді Бабій О.М., ухвалене 02 липня 2020 року в м. Івано-Франківську, повний текст якого виготовлено 06 липня 2020 року, в справі за позовом ОСОБА_1 до приватного підприємства «ДЕСА», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Парковий Двір» про визнання недійсним договору про надання послуг,

в с т а н о в и в:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до приватного підприємства «ДЕСА», об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Парковий Двір» про визнання недійсним договору про надання послуг.

Позовні вимоги обґрунтовувала тим, що вона є співвласником квартири АДРЕСА_1 . На підставі договору про надання послуг № 01-06-18 від 01 червня 2018 року приватним підприємством «Деса» в будинку встановлено домофон. Вважає, що цей договір укладено з порушенням вимог чинного цивільного законодавства, оскільки не отримано попередню згоду всіх мешканців будинку на його встановлення. Посилаючись на вказані обставини просила задовольнити позов.

Рішенням Івано-Франківського міського суду від 02 липня 2020 року у задоволенні позову відмовлено. Вирішено питання щодо судових витрат.

Рішення суду мотивовано тим, що оспорюваним договором про надання послуг не порушено права ОСОБА_1 як співвласника спільного майна багатоквартирного будинку, з огляду на що відсутні підстави для задоволення позову.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 посилається на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права. Просить рішення суду скасувати та ухвалити нове рішення про задоволення позову.

Апеляційна скарга мотивована тим, що 28 лютого 2018 року на загальних зборах ОСББ за рішення про встановлення домофону (системи контролю-доступу) на огорожі будинку не проголосувало «за» більше половини від загальної кількості голосів співвласників. У такому випадку відповідно до положень статуту, ініціатор зборів мав провести письмове опитування серед співвласників, які не голосували на цих зборах. Оскільки такого опитування не було проведено, рішення є неприйнятим. А відтак спірний договір про надання послуг - недійсним. Натомість вказаних обставин місцевий суд не врахував та дійшов помилкового висновку, що рішення зборів співвласників будинку від 28 лютого 2018 року не суперечить статуту ОСББ «Парковий двір». При цьому необґрунтовано зарахував до площі, яка знаходиться у власності осіб, що голосували «за» рішення площу загального користування.

Також місцевий суд безпідставно не застосував до спірних правовідносин Порядок встановлення домофонів у багатоквартирних житлових будинках м. Івано-Франківська, затверджений рішенням Івано-Франківської міської ради від 22 серпня 2011 року (зі змінами та доповненнями). Дверний замково-переговорний пристрій та система контролю-доступу (домофон) за своїм функціональним призначенням є тотожними поняттями і визначаються як спеціалізовані переговорні пристрої, не залежно від того чи встановлюються вони в під`їздах багатоповерхових будинків чи на хвіртках прибудинкових територій.

У відзивах на апеляційну скаргу ОСББ «Парковий двір» та представник ПП «Деса» посилаються на необґрунтованість доводів апеляційної скарги, відповідність оскаржуваного рішення вимогам чинного законодавства. У зв`язку з цим просять апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанцій - без змін, як таке, що ухвалене на підставі повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин справи у їх сукупності.

В засіданні апеляційного суду ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_2 доводи скарги підтримали з наведених у ній мотивів.

Представник об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Парковий Двір» - адвокат Тинів І.Д. доводів апеляційної скарги не визнав посилаючись на обґрунтованість висновків суду.

Представник приватного підприємства «ДЕСА» в судове засідання не з`явився будучи належним чином повідомленим про дату, час і місце розгляду справи. Відповідно до статті 372 ЦПК України перешкод розглядові справи в зв`язку з його неявкою не встановлено.

Заслухавши суддю - доповідача, пояснення учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.

Суд першої інстанції встановив, і це підтверджується матеріалами справи, що ОСОБА_1 є співвласником квартири АДРЕСА_1 . Управителем цього будинку є об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Парковий Двір »(а.с. 16, 21,50-59 т.1).

Як вбачається зі змісту протоколу загальних зборів об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Парковий Двір» № 3 від 28 лютого 2018 року співвласники квартир прийняли рішення про встановлення домофону (системи контролю-доступу) на огорожі будинку. Також вирішено здійснити встановлення домофону шляхом залучення на договірних засадах суб`єкта господарювання та уповноважити голову правління на підписання відповідного договору (а.с.94-110 т.1). Вказане рішення ніким не оспорювалось і є чинним.

За рішення проголосувало троє співвласників ( ОСОБА_3 від свого імені та як законний представник ОСОБА_4 , ОСОБА_5 представник ОСОБА_6 ). Інші співвласники ( ОСОБА_7 , ОСОБА_8 та ОСОБА_1 ) на зборах були відсутні, що підтверджується додатком № 5 до протоколу № 3 від 28 лютого 2018 року (а.с.105 т.1). При цьому зазначено, що загальна площа квартир та нежитлових приміщень, які знаходяться у власності співвласників, що проголосували за встановлення системи контролю-доступу становить 269 кв.м.

01 червня 2018 року між приватним підприємством «Деса» (виконавцем) та об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку «Парковий Двір» (замовником) укладено договір про надання послуг № 01-06-18 (а.с. 113-116 т. 1).

Відповідно до пункту 1.3. договору на підставі протоколу загальних зборів ОСББ «Парковий двір» № 3 від 28 лютого 2018 року виконавець бере на себе зобов`язання встановити систему контролю-доступу (домофону) на огорожі та всередині будинку за адресою: АДРЕСА_2 . Цим договором не передбачено встановлення обладнання в квартирах будинку.

За бажанням власників квартир встановити у своїй квартирі аудіодомофон/відеодомофон, виконавець самостійно отримує від власників квартир кошти за встановлення аудіодомофону/відеодомофону шляхом укладення відповідного договору (пункт 1.4 договору).

У пункті 5.1.7 договору сторони обумовили, що виконавець зобов`язаний передати ключі замовнику після встановлення замкового пристрою на огорожі будинку.

Статті 15, 16 ЦК України передбачають право кожної особи на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання, а також на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Кожна особа має право звернутися за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу до суду.

Вказані статті визначають об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.

Таким чином, порушення, невизнання або оспорювання суб`єктивного права є підставою для звернення особи до суду за захистом цього права із застосуванням відповідного способу захисту.

В силу положень частини третьої статті 215 ЦК України, якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

За змістом цих норм закону вимоги про визнання оспорюваного правочину недійсним можуть бути заявлені як однією зі сторін правочину, так і іншою заінтересованою особою, права та законні інтереси якої порушено вчиненим правочином.

Звертаючись до суду із вказаним позовом ОСОБА_1 покликалася на те, що оспорюваний договір укладений без дотримання процедури (100% згоди всіх мешканців будинку), чим порушено її права як співвласника спільного майна багатоквартирного будинку.

Частиною другою статті 382 ЦК України передбачено, що усі власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку є співвласниками на праві спільної сумісної власності спільного майна багатоквартирного будинку. Спільним майном багатоквартирного будинку є приміщення загального користування (у тому числі допоміжні), несучі, огороджувальні та несуче-огороджувальні конструкції будинку, механічне, електричне, сантехнічне та інше обладнання всередині або за межами будинку, яке обслуговує більше одного житлового або нежитлового приміщення, а також будівлі і споруди, які призначені для задоволення потреб усіх співвласників багатоквартирного будинку та розташовані на прибудинковій території, а також права на земельну ділянку, на якій розташований багатоквартирний будинок та його прибудинкова територія, у разі державної реєстрації таких прав.

В силу частини другої статті 369 ЦК України розпорядження майном, що є у спільній сумісній власності, здійснюється за згодою співвласників.

Особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку, правові, організаційні та економічні відносини, пов`язані з реалізацією прав та виконанням обов`язків співвласників багатоквартирного будинку щодо його утримання та управління визначені Законом України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку».

Відповідно до статті 10 вказаного закону (в редакції на час виникнення спірних правовідносин) співвласники приймають рішення щодо управління багатоквартирним будинком на зборах у порядку, передбаченому цією статтею. Якщо у багатоквартирному будинку в установленому законом порядку утворено об`єднання співвласників, проведення зборів співвласників та прийняття відповідних рішень здійснюється згідно із законом, що регулює діяльність об`єднань співвласників багатоквартирних будинків.

До повноважень зборів співвласників належить прийняття рішень з усіх питань управління багатоквартирним будинком, у тому числі про:1) розпорядження спільним майном багатоквартирного будинку, встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування ним; 2) визначення управителя та його відкликання, затвердження та зміну умов договору з управителем; 3) обрання уповноваженої особи (осіб) співвласників під час укладання, внесення змін та розірвання договору з управителем, здійснення контролю за його виконанням; 4) визначення повноважень управителя щодо управління багатоквартирним будинком; 5) проведення поточного і капітального ремонтів, реконструкції, реставрації, технічного переоснащення спільного майна багатоквартирного будинку та визначення підрядників для виконання таких робіт; 6) визначення дати та місця проведення наступних зборів співвласників; 7) визначення переліку та розміру витрат на управління багатоквартирним будинком.

Таким чином, відповідно до вищезазначених норм Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» збори співвласників можуть приймати рішення в частині спільного майна щодо розпорядження таким та про встановлення, зміну та скасування обмежень щодо користування майном.

Враховуючи природу оспорюваного договору, чинність рішення загальних зборів ОСББ «Парковий двір» про встановлення домофону (системи контролю-доступу) на огорожі будинку, колегія суддів погоджується із висновком місцевого суду про відсутність підстав для визнання договору про надання послуг від 01-06-18 від 01 червня 2018 року недійсним.

При цьому враховує, що головою ОСББ «Парковий двір» позивачці надавались ключі від замкового пристрою на огорожі будинку. Однак ОСОБА_1 відмовилась від їх отримання, що підтверджується матеріалами справи. В подальшому в липні 2019 року такі ключі їй було вручено, що підтвердили учасники справи в засіданні апеляційного суду.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав дійти переконання про невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення норм матеріального права, що призвело до неправильного вирішення справи, а фактично зводяться до не згоди позивачки із рішенням загальних зборів ОСББ «Парковий двір» від 28 лютого 2018 року про встановлення домофону (системи контролю-доступу) на огорожі будинку, хоча нею таке рішення не оскаржується.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що рішення ухвалено місцевим судом з додержанням норм матеріального та процесуального права, на підставі повно, всебічно з`ясованих обставин справи, тому воно є законним і обґрунтованим.

Таким чином підстав для задоволення апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись статтями 374, 375, 381 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Клюби Павла Родіоновича залишити без задоволення, а рішення Івано-Франківського міського суду від 02 липня 2020 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Головуючий Г.П. Мелінишин

Судді: О.В. Пнівчук

О.О. Томин

Повний текст постанови виготовлено 29 вересня 2020 року