ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/1522/20
Провадження № 2/210/1228/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"01" жовтня 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі головуючого судді Хлистуненко О.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона є власницею квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Зазначена квартира належить їй на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом. У зазначеній вище квартирі зареєстровано місце проживання ОСОБА_2 та ОСОБА_3 .

Відповідачі певний проміжок часу проживали разом з нею. Проте, з червня 2015 року вона втратила зв`язок з ОСОБА_2 та з серпня 2017 року з ОСОБА_3 . При цьому, маючи зареєстроване місце проживання у належній їй квартирі, відповідачі фактично в ній не проживають тривалий час. У зв`язку з тим, що відповідачі у вказаній квартирі не проживають, але при цьому в ній зареєстровані, нарахування комунальних платежів здійснюється згідно кількості зареєстрованих осіб, і при цьому вона зобов`язана сплачувати комунальні послуги нараховані в тому числі і на відповідачів, що значно впливає на її матеріальний стан. Вона має намір отримати право на субсидію, і при цьому розрахунок такої субсидії буде здійснюватись з урахуванням того, що відповідачі зареєстровані та проживають у належній їй квартирі. Однак, відповідачі там фактично не проживають, що призведе до не справедливого розрахунку субсидії. Самостійно відповідачі не бажають знятись з реєстрації у належній їй квартирі, не надаючи жодних обґрунтувань такої відмови. Зв`язок між нею та відповідачами вже давно втрачений, вони не спілкуються.

Тому, просить суд визнати ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , такими, що втратили право на користування квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .

Ухвалою від 29.04.2020 року суд вирішив питання про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.

Відповідачам кожному окремо, двічі направлялись позовна заява з додатками та копія ухвали про прийняття до розгляду та відкриття провадження за адресою місця реєстрації. Вказане повернулось на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Станом на 01.10.2020 року відповідачами відзиву не надано, а також клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін, учасниками справи не подавались.

Відповідно до ч. 8 ст. 178 ЦПК України, у разі ненадання відповідачем відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами.

Згідно з ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

Положеннями ч. 13 ст. 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 на праві приватної власності належить домоволодіння за адресою: АДРЕСА_2 , що підтверджено витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.02.2005 року (а.с. 11).

Рішенням Виконавчого комітету Дзержинської районної ради м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 16.03.2005 року №144 «Про впорядкування нумерації домоволодіння АДРЕСА_3 , яка належить ОСОБА_1 АДРЕСА_1 (а.с. 22-23).

З домової книги для прописки громадян та відомостей Відділу адресно-довідкової роботи управління з питань громадянства, паспортизації та реєстрації ГУ ДМС України в Дніпропетровській області, вбачається що в будинку АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 20-21, 29, 30).

Проте, з актів, засвідчених Головою квартального комітету №8 слідує, що відповідач ОСОБА_2 з червня 2015 року, а ОСОБА_4 з серпня 2017 року, не мешкають за адресою: АДРЕСА_1 (а.с. 23, 24).

Частиною 4 ст. 41 Конституції України, ч. 1 ст. 321 ЦК України передбачена непорушність права власності, в тому чисті те, що ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності або обмежений у його здійсненні.

Згідно з ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно зі ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї родини.

Відповідно до положень ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Відповідно до ч.1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що реєстрація відповідачів, порушує права позивача, як власника, на право володіння, користування та розпорядження зазначеним домоволодінням, тому позовні вимоги задовольняє в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України суд стягує з відповідачів на користь позивача судовий збір в розмірі 840,80 грн.

На підставі викладеного й керуючись ст.ст. 316, 317, 319, 321, 346, 383, 391 ЦК України, ст. ст. 12, 76-81, 258, 259, 263 265, 274, 275, 278, 279, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання осіб такими, що втратили право на користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , такими, що втратили право на користування домоволодінням, що розташоване за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 , судовий збір в розмірі 420 (чотириста двадцять) гривень 40 (сорок) копійок.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Рішення складено 01 жовтня 2020 року.

Суддя: О. В. Хлистуненко