Справа № 428/6843/20
30 вересня 2020 року м. Сєвєродонецьк
Сєвєродонецький міський суд Луганської області в складі:
головуючого судді Бароніна Д.Б.,
за участю секретаря Морозовського М.В.,
законного представника позивача ОСОБА_1 ,
позивача ОСОБА_2 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Сєвєродонецьку цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
ОСОБА_1 в інтересах неповнолітніх ОСОБА_2 та ОСОБА_2 звернулася до Сєвєродонецького міського суду Луганської області з позовною заявою до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.
В обґрунтування позовної заяви вказано, що позивачам на праві власності належить квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 . За вказаною адресою зареєстрована ОСОБА_3 , яка є бабусею позивачів. На даний час відповідач понад один рік не проживає за вищевказаною адресою, комунальні платежі не сплачує та взагалі квартирою не цікавиться. У зв`язку із викладеним, законний представник позивачів просила визнати ОСОБА_3 , такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Законний представник неповнолітнього позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, посилаючись на доводи, викладені у позовній заяві, та просила їх задовольнити.
Позивач ОСОБА_2 в судовому засіданні під час допиту за правилами допиту свідків пояснив, що відповідач ОСОБА_3 є його бабусею по лінії батька. Він не бачив її вже більше одного року, з початку літа 2020 року. Останній раз він бачив її в квартирі по вул. Вілєсова , адже він іноді заходив до неї та доглядав за нею, вона була лежачою у зв`язку із проблемами зі здоров`ям. На початку літа 2019 року брат його батька забрав ОСОБА_3 до пансіонату для похилих людей. Де зараз знаходиться відповідач йому та його матері не відомо.
У судове засідання відповідач не з`явилася, про причину неявки суд не повідомила, про день, час та місце слухання справи повідомлялася належним чином. Заяви про розгляд справи без її участі до суду не надходило, відзиву на позов від відповідача також не надходило.
Допитаний в якості свідка в судовому засіданні ОСОБА_4 пояснив, що він з 1973 року проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Сторони по справі є його сусідами. Він бачив жінку ОСОБА_3 з квартири АДРЕСА_1 в цьому ж будинку останні раз на початку літа 2019 року. Вона була лежачою, не могла сама пересуватися. До неї іноді навідувалися її сини. З тих пір він її жодного разу не бачив.
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; відповідач не подав відзив; позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Законний представник позивача та повнолітній позивач не заперечували проти заочного розгляду справи за відсутності відповідача. У зв`язку з наведеним, суд вважав за можливе слухати справу за відсутністю відповідача, а матеріали, що є у справі, достатніми для цього, про що було постановлено ухвалу, яка відображена в протоколі судового засідання.
Дослідивши письмові матеріали справи, допитавши свідків, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого 09.10.2002 Відділом реєстрації актів громадянського стану Сєвєродонецького міського управління юстиції, ОСОБА_2 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 . Батьком дитини записаний ОСОБА_6 , матір`ю - ОСОБА_1 .
Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого 12.02.2008 Відділом реєстрації актів цивільного стану Сєвєродонецького міського управління юстиції Луганської області, ОСОБА_2 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 . Батьком дитини записаний ОСОБА_6 , матір`ю - ОСОБА_1 .
Квартира, розташована за адресою: АДРЕСА_1 , на праві спільної часткової власності, по 1/2 частці, належить ОСОБА_2 та ОСОБА_2 . Вказане підтверджується копією договору дарування квартири, посвідченого 19.06.2018 приватним нотаріусом Сєвєродонецького міського нотаріального округу Михайловським А.Т., та копіями витягів з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №128262641 та № 128263535 від 20.06.2018.
Відповідно до копії довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб станом на 24.01.2020 № 1832, виданої 24.01.2020 Відділом адміністративних послуг Центру надання адміністративних послуг у м. Сєвєродонецьку, за адресою: АДРЕСА_1 , зареєстрована ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Показаннями свідків підтверджується, що ОСОБА_3 , яка є бабусею позивачів, з літа 2019 року не мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , без поважних причин.
Згідно із ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.
В силу ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
Відповідно до статті 405 ЦК України передбачено, що члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником.
Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Згідно положень ст. 156 ЖК України члени сім`ї власника жилого будинку (квартири), які проживають разом з ним у будинку (квартирі), що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку (квартири), якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.
Таким чином, враховуючи те, що відповідач ОСОБА_3 за адресою зареєстрованого місця проживання не проживає понад один рік без поважних причин, що підтверджується достовірними показаннями свідків, суд прийшов до висновку про те, що позовні вимоги стосовно визнання відповідача такою, що втратила право користування квартирою, підлягають задоволенню.
Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у відповідності до ст. 141 ЦПК України, суд зазначає, що ухвалою суду від 30.09.2020, яка відображена в протоколі судового засідання, законний представник позивачів (які не були повнолітніми станом на час подачі позову до суду) була звільнена від сплати судового збору на підставі абзацу «г» п. 2 ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір». Таким чином, приймаючи до уваги задоволення позовних вимог, суд вважає за необхідне судовий збір в сумі 840,80 грн. стягнути з відповідача в дохід держави.
Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 76, 141, 247, 258, 259, 263-265, 268, 273, 280-284, 354 ЦПК України, суд -
Позовні вимоги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , яка діє в інтересах неповнолітньої ОСОБА_2 , до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням - задовольнити.
Визнати ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) такою, що втратила право користування квартирою АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Із урахуванням пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України (в редакції, яка набрала чинності 15.12.2017) рішення може бути оскаржено позивачем шляхом подання апеляційної скарги до Луганського апеляційного суду через Сєвєродонецький міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя Д.Б. Баронін