У Х В А Л А

28.09.2020 р. м. Жмеринка

Суддя Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області Сенько Л.Ю., отримавши позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Браїлівської селищної ради Жмеринського району Вінницької області, третя особа на стороні позивача яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Жмеринська міська нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини,

в с т а н о в и в:

ОСОБА_1 звернулася до Жмеринського міськрайонного суду з даним позовом, в якому просила визначити їй додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини після смерті її батька ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , в один місяць.

Розглянувши подані матеріали, вважаю за необхідне залишити позовну заяву без руху, виходячи з наступного.

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист (стаття 55) та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (стаття 124), а статтею 18 Закону України «Про судоустрій і статус суддів» визначено, що суди загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

З урахуванням цих норм правом звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси.

Способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють як закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) праві та вплив на правопорушника.

Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів закріплений в ст.16 ЦК України.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно до п.5 ч. 3 ст.175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Згідно ч. 5 ст.177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

При вирішенні справ про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини слід також враховувати, що додатковий строк визначається у разі, якщо суд визнає причини пропуску строку для прийняття спадщини поважними. У зазначеній категорії справ є обов`язковим обґрунтування поважності причин пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини.

Одночасно, до позову не було додано доказів, які підтверджують ту обставину, що позивачу не було відомо про наявність заповіту або у позивача існували непереборні обставини, які перешкоджали прийняти спадщину протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Зі змісту позову не вбачається, які порушення вимог чинного законодавства були допущені відповідачами і яким чином вони порушили права позивача.

Згідно п.п. 23, 24 Постанови №7 Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року судам слід перевіряти наявність або відсутність спадкової справи стосовно спадкодавця у державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини, наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленному цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину (яка згідно п. 24 повинна бути у вигляді обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину) особа може звернутись до суду в порядку позовного провадження.

Листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» роз`яснено, що при розгляді справ про спадкування суди мають звертати увагу на наявність у матеріалах справи обґрунтованої постанови про відмову нотаріуса у вчиненні нотаріальної дії, зокрема, відмови у видачі свідоцтва про право на спадщину.

Відповідно до ч. 4 ст. 49 ЗУ «Про нотаріат», на вимогу особи, якій відмовлено у вчиненні нотаріальної дії, нотаріус або посадова особа, яка вчиняє нотаріальні дії, зобов`язані викласти причини відмови в письмовій формі і роз`яснити порядок її оскарження. Про відмову у вчиненні нотаріальної дії нотаріус протягом трьох робочих днів виносить відповідну постанову.

Таким чином, позивачу необхідно, на підтвердження позовних вимог і наявності правового характеру спору (наявності спору про право), надати суду постанову нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії.

Дана позовна заява подана без належного додержання вимог ст.177 ЦПК України, оскільки позивачем не додано вказаних у додатку до позовної заяви оригіналу квитанції про сплату судового збору, що підтверджується актом Жмеринського міськрайонного суду Вінницької області №7 від 18.09.2020, не визначаючи належного підтвердження сплати судового збору за подання даного позову до суду.

При визначенні кола осіб по позову, позивачем зазначено в якості третьої особи на стороні позивача яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Жмеринську міську нотаріальну контору Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області.

Але, згідно позиції Верховного Суду України (п. 26 постанови Пленуму Верховного Суду України від 6 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними»): нотаріусів, які посвідчували правочини, залучають до участі у справі як третіх осіб, що не заявляють самостійних вимог стосовно предмета спору, якщо позивач обґрунтовує недійсність правочину посиланням на неправомірні дії нотаріуса. При цьому в позові відсутні посилання на те, що нотаріусом Жмеринської міської нотаріальної контори Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області було вчинено недійсний правочин або ж він вчинив неправомірні дії. Згідно наукового аналізу правових норм, нотаріус є публічною особою, якій державою надано повноваження щодо посвідчення прав і фактів, які мають юридичне значення, та вчинення інших нотаріальних дій з метою надання їм юридичної вірогідності. Вчиняючи нотаріальної дії, нотаріус діє неупереджено, він не може діяти в інтересах жодної з осіб учасника нотаріальної дії. Нотаріус не стає учасником цивільних правовідносин між цими особами, а отже, не може порушувати цивільні права, які є змістом цих відносин. Відсутня і процесуальна зацікавленість нотаріуса в предметі спору та реалізації прийнятого рішення.

Належне оформлення позовної заяви та надання доказів, що підтверджують кожну обставину позову, є обов`язковими для особи, яка пред`являє позов, без зазначення доказів, суддя не може належним чином здійснити підготовку до судового розгляду та провести підготовче судове засідання у справі.

Враховуючи наведене, а також те, що від змісту позовної заяви залежить позиція відповідача, котрий, як і позивач, має право на судовий захист, а для реалізації цього права він має бути обізнаним з тим, які вимоги до нього заявлені, з яких підстав і якими доказами це підтверджується.

Згідно ч.1, 2 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху.

За таких обставин позовну заяву необхідно залишити без руху та надати позивачу строк для усунення вказаних недоліків шляхом подачі позовної заяви в новій редакції з зазначенням доказів, що підтверджують кожну обставину позову, з наданням оригіналу квитанції про сплату судового збору, постанови нотаріуса про відмову у вчиненні нотаріальної дії, а також наданням копій позовної заяви в новій редакції відповідно до кількості осіб.

За таких обставин, керуючись ст.ст.175,177, 185 ЦПК України,-

у х в а л и в:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , виконавчого комітету Браїлівської селищної ради Жмеринського району Вінницької області, третя особа на стороні позивача яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору: Жмеринська міська нотаріальна контора Головного територіального управління юстиції у Вінницькій області про визначення додаткового строку на прийняття спадщини залишити без руху, надавши позивачу строк тривалістю п`ять днів з дня отримання ухвали для усунення недоліків.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання.

Суддя