Заводський районний суд м. Запоріжжя
Справа № 332/1832/20
Провадження №: 2/332/1101/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заводський районний суд м. Запоріжжя в складі:
Головуючого судді Марченко Н.В.,
за участю секретаря судового засідання Литвиненко І.Т.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди.
У судове засідання позивач не з`явився, його представник через канцелярію суду подав заяву про розгляд справи без його участі, на задоволенні позовних вимог наполягає, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач у судове засідання повторно не з`явився, повідомлений вчасно та належним чином в порядку ч.11 ст.128 ЦПК України, якою передбачено, що відповідач, зареєстроване місце проживання (перебування), місцезнаходження чи місце роботи якого невідоме, викликається до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке повинно бути розміщене не пізніше ніж за десять днів до дати відповідного судового засідання. З опублікуванням оголошення про виклик особа вважається повідомленою про дату, час і місце розгляду справи. Оголошення про виклик до суду відповідача було опубліковано на офіційному веб-сайті судової влади 24.09.2020 року.
Відповідно до ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
На підставі наявних у справі доказів, зі згоди представника позивача, прийнято рішення про заочний розгляд справи на підставі ст. 280 ЦПК України.
Дослідивши докази по справі, встановивши такі факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають частковому задоволенню з нижченаведених підстав.
Огляд пошкоджень автомобіля та оцінку технічного стану було проведено 21.05.2020 року у присутності позивача та відповідача, що підтверджується протоколами огляду транспортного засобу (а.с.30-32).
За проведення виконаного експертного автотоварознавчого дослідження позивачем сплачено 2653 грн., що підтверджується копією квитанції (а.с.40).
Страховою компанією АТ «СК «АРКС» позивачу було виплачено частково страхове відшкодування на завдану майнову шкоду у розмірі 100 000 гривень.
Отже, ОСОБА_1 понесені значно більші витрати на ремонт пошкодженого автомобіля, аніж отримані страхові відшкодування, які залишились невідшкодованими у сумі 125396 грн. 24 коп.
Відповідно до ст. 1192 ЦК України розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Відповідно до ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхових виплат (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою.
Згідно ст.6 ЗУ "Про обов"язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.
Пункт 22.1 ст.22 вказаного Закону визначає, що у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Суд виходить з того, що позивач має право на повне відшкодування завданої йому шкоди, яка полягає в пошкодженні майна (автомобіля) та враховує дані звіту-висновку № 268/2 від 28.05.2020 року, згідно якого вартість відновлювального ремонту автомобіля марки TOYOTA RAV 4 д.н.з. НОМЕР_2 , що належить позивачеві, складає 225396 грн. 24 коп., тобто з відповідача, як винної особи в ДТП на користь позивача за винятком виплачених страховою компанією АТ «СК «АРКС» коштів у розмірі 100 000 гривень, підлягає стягненню матеріальна шкода, що становить 125396 грн. 24 коп. . Належних та допустимих доказів щодо спростування даної суми збитків суду не надано.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.
Статтею 1167 ЦК України встановлено, що моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.
Також підлягають відшкодуванню витрати за проведення виконаного експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 2653 грн.
Щодо вимоги позивача щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу, суд дійшов до наступного висновку.
У відповідності до ч.2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.
Суд вважає, що розмір витрат на оплату послуг адвоката є співмірним із складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг), часом, витраченим адвокатом для їх виконання та обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, а тому зазначена сума, яка є видом судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.
Таким чином, аналізуючи зібрані по справі докази, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають частковому задоволенню.
Оскільки позовні вимоги задоволені частково, то відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, отже з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним вимогам від заявлених, в сумі 148049 грн. 24 коп., виходячи з такого розрахунку: (заявлено суму у розмірі 158049 грн. 24 коп., задоволено на суму 148049 грн. 24 коп.) 1580 грн. 49 коп.. - сплачений при подачі позову до суду судовий збір х 148049 грн.24 коп./ 158049 грн. 24 коп.=1480 грн. 49 коп.
Щодо заявленого до стягнення судового збору в розмірі 420 грн. 40 коп. сплаченого за подачу заяви про забезпечення позову, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні вищевказаної вимоги, оскільки ухвалою Заводського районного суду м. Запоріжжя від 30.07.2020 року заяву позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову у цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди залишено без задоволення.
Керуючись ст. ст. 141, 263-265, 280-284, 288 ЦПК України, суд,
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування шкоди задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 суму відшкодування (залишку) матеріальних збитків за пошкодження автомобіля в розмірі 125396,24 грн. (сто двадцять п`ять тисяч триста дев`яносто шість гривень двадцять чотири копійки)
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ІПН НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_4 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 витрати на по оплаті здійсненного автотоварознавчого дослідження в розмірі 2653,00 гривень.
У задоволенні решти позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Суддя Н.В.Марченко