Справа № 654/773/20
Провадження №2/654/544/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 року Голопристанський районний суд Херсонської області в складі: головуючого судді Данилевського М.А.,

за участю секретаря Каменської К.О.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Коваленко В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ

Позивач Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить постановити рішення, яким стягнути з відповідача ОСОБА_1 на користь банку заборгованість за кредитним договором б/н від 09.09.2015 у розмірі 12297 грн. 81 коп. та судові витрати.

Свої вимоги мотивував тим, що 09.09.2015 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до якого відповідачу надано кредит у розмірі 300 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Свій обов`язок згідно до договору позивач виконав у повному обсязі, а відповідач ОСОБА_1 свої зобов`язання по кредитному договору виконує неналежним чином і станом на 20.01.2020 заборгованість за кредитним договором склала 12297 грн. 81 коп. в тому числі: 407,87грн. заборгованості за тілом кредита, в т.ч.: 0,00грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 407,87грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00грн. заборгованість за простроченими відсотками; 108,44грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 10719,70грн. нарахована пеня; 0,00грн. нараховано комісі. Також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, 500 грн. штраф (фіксована частина), 561 грн. 80 коп. штраф (процентна складова).

Представник позивача в судове засідання не з`явився, проте надав заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги підтримав в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач та представник відповідача у судовому засіданні заперечували щодо задоволення позовної заяви, надали суду відзив у якому зазначили, що на підтвердження заявлених вимог позивач посилається на той факт, що відповідач звернулася до АТ КБ "ПриватБанк" з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву №б/н від 09.09.2015, згідно якої отримала кредит у розмірі 300,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Крім того, позивач стверджує, що відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з "Умовами та правилами надання банківських послуг" та "Тарифів Банку", які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. Копії Витягу "Умов та правил надання банківських послуг" та Витягу з "Тарифів Банку" додаються до позовної заяви, а тому позивач вважає, що відповідач ознайомлений із Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анеки-заяви.

Крім того, оскільки відповідач не надав своєчасно Банку грошові кошти для погашення заборгованості за борговим зобов`язанням, то свої зобов`язання за вказаним договором не виконала, а тому станом на 20.01.2020 остання має заборгованість у розмірі 12297,81грн.

Відповідач не погоджується доводами позивача оскільки, під час підписання анкети Заяви, ОСОБА_1 не була ознайомлена з зазначеними документами, до того ж роздруківка даних документів, які Банк вважає складовою договору не містить жодної дати та реєстрації, відповідно до якої б можливо було б визначити, що саме такі умови та тарифи відповідали на дату підписання заяви ОСОБА_1 .

Представник відповідача вважає, що у задоволенні позовних вимог слід відмовити.

Також у своїх запереченнях представник відповідача ОСОБА_2 зазначила, що позивачем до справи було долучено наказ від 06.03.2010 - кредитні кошти були надані 09.09.2015. Даний факт є підставою застосування висновків Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у постанові по цивільній справі №342/180/17.

На час підписання Заяви №б/н від 09.09.2015, відповідач ОСОБА_1 мала повних 17 (сімнадцять) років, а відтак при підписанні даної заяви позивач повинен був отримати згоду осіб, зазначених ч.2 ст.32 ЦК України. Відповідач на час підписання Заяви, яка є формою кредитного договору, була неповнолітньою особою, позивач АТ КБ "ПриватБанк" не отримавши згоду батьків (чи осіб , які їх заміняють) надав кредитні кошти особі, яка не мала права взагалі їх отримувати самостійно, а відтак правочин, який було укладено між сторонами по справі не відповідає вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину та вважається нікчемним.

10.08.2020 представником АТ КБ "ПриватБанк" подано відповідь на відзив мотивуючи тим, що

позивачем до суду надана копія анкети-заяви на двох сторінках від 09.09.2015, з якої вбачається наступна інформація: персональні дані, адреса проживання, та інша додаткова інформація необхідна для отримання кредитної картки. Відповідачем вказана інформація про себе заповнена особисто, також з копії анкети-заяви чітко вбачається, що ОСОБА_1 висловила згоду про укладення договору шляхом отримання кредитної картки "Універсальна" та особистим підписом засвідчила, що "Я згодна з тим, що ця заява, разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами становить між нею та Банком договір про надання банківських послуг та Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді".

Також до матеріалів позовної заяви долучено "Витяг з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" з якого чітко вбачається, що Відповідачу встановлено поточну процентну ставку у розмірі 3,6% (43,20% на рік), вказано розміри комісій та штрафів тощо.

Тобто, сторонами при укладенні договору були обговорені усі істотні умови.

Заслухавши учасників справи, дослідивши докази по справі, суд приходить до наступного висновку.

Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк» згідно даних Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань перейменовано у Акціонерне товариство Комерційний банк «Приватбанк».

Відповідно до ч.2 ст. 5 Закону України "Про Акціонерні товариства", зміна типу товариства з приватного на публічне або з публічного на приватне не є його перетворенням та не тягне за собою правонаступництва, а лише правовий наслідок проведення державної реєстрації змін до відомостей про юридичну особу, що містяться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань, пов`язаних зі зміною назви.

Частинами 1 і 3 ст. 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень, надавши докази відповідно до вимог ст.ст. 76 - 82 ЦПК.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи (ч.1 ст.76 ЦПК України).

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення (ч. ч. 1, 2 ст. 77 ЦПК України).

Згідно з частиною 6 статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Обґрунтування наявності обставин повинні здійснюватися за допомогою належних, допустимих і достовірних доказів, а не припущень, що й буде відповідати встановленому статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року принципу справедливості розгляду справи судом.

Згідно копії паспорту ОСОБА_1 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 .

09.09.2015 між ПАТ КБ «ПриватБанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно якого позичальнику надано кредит у розмірі 300 грн шляхом підписання анкети-заяви про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку.

У заяві зазначено, що відповідач згоден з тим, що ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами становить між ним та банком договір про надання банківських послуг, а також, що він ознайомлений та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані для ознайомлення в письмовому вигляді.

До кредитного договору банк додав Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна» та Витяг з Умов та правил надання банківських послуг в ПриватБанку.

Згідно з наданим банком розрахунком, заборгованість відповідача за вказаним кредитним договором станом на 20.01.2020 заборгованість за кредитним договором склала 12297 грн. 81 коп. в тому числі: 407,87грн. заборгованості за тілом кредита, в т.ч.: 0,00грн. - заборгованість за поточним тілом кредита; 407,87грн. заборгованість за простроченим тілом кредита; 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками; 0,00грн. заборгованість за простроченими відсотками; 108,44грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625; 10719,70грн. нарахована пеня; 0,00грн. нараховано комісі. Також штрафи відповідно до пункту 2.1.1.7.6 Умов та Правил надання банківських послуг, 500 грн. штраф (фіксована частина), 561 грн. 80 коп. штраф (процентна складова).

Разом з цим підтверджено документально, що станом на 09.09.2015 року ОСОБА_1 , яка народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , мала повних 17 років та самостійних доходів не мала.

Відповідно до ст.ст. 49, 55 Закону України «Про банки та банківську діяльність», де зазначено, що банк зобов`язаний при наданні кредитів додержуватись основних принципів кредитування, в тому числі перевіряти кредитоспроможність позичальників та наявність забезпечення кредитів, додержуватись встановлених Національним банком України вимог щодо концентрації ризиків.

Банкам забороняється вимагати від клієнта придбання будь-яких товарів чи послуг від банку або від спорідненої чи пов`язаної особи банку як обов`язкову умову надання банківських послуг.

Пунктом другим частини першої статті 30 ЦК України визначено, що цивільною дієздатністю фізичної особи є її здатність своїми діями набувати для себе цивільних прав і самостійно їх виконувати та нести відповідальність у разі їх невиконання.

Згідно з частинами першою та другою статті 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Таким чином, кредит наданий ОСОБА_1 не був проявом її внутрішньої волі. У такому віці вона не могла повною мірою усвідомлювати той рівень відповідальності, який передбачає наявність кредитної картки.

Відповідно до ст.203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути: спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як вбачається із наданих АТ КБ "ПриватБанк", матеріалів, доказів того, що ОСОБА_1 отримала кредитну картку із всією необхідною інформацією, спрямовану на можливість реального виконання кредитних зобов`язань (кредитний ліміт, проценти, строки погашення та ін.) відповідачу надано не було.

Повну цивільну дієздатність фізична особа досягає у 18 років, що передбачено ч. 1 ст. 34 ЦК України.

Доводи представника банку про те, що кредитний ліміт було установлено на платіжну карту відповідача не мають правового значення, оскільки кредитний договір, складовими якого є заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами, був укладений у 2015 році, коли відповідач не мала повної цивільної дієздатності.

Оскільки характер кредитних правовідносин, не дає підстав віднести кредитний договір до дрібних побутових правочинів, оскільки він є досить складним і передбачає, якщо не відразу, то в майбутньому, обов`язок позичальника регулярно, в обов`язковому порядку вносити кошти на погашення кредиту, сплачувати відсотки та комісію, нести матеріальну відповідальність за порушення строків грошових платежів, а тому відповідно до вимог закону у разі, коли позичальником є неповнолітня фізична особа, кредитний договір з нею може бути укладений лише за згодою її батьків (усиновлювачів) або піклувальників.

Для укладання кредитного договору, фізична особа повинна мати повну цивільну дієздатність, усвідомлювати наслідки вчинення такого правочину, а у разі її відсутності на час укладання договору, такий договір за вимогами статті 215 ЦК України може бути визнано недійсним.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про відсутність правових підстав для стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором, оскільки позичальник уклав кредитний договір із ПАТ КБ «ПриватБанк» у віці 17 років без згоди батьків, маючи при цьом у неповну цивільну дієздатність і не маючи права на укладення такого договору самостійно, що є підставою для відмови у задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Керуючись статтями 5, 10, 13, 19, 76, 77, 81, 133, 141, 263, 264, 265 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні позову АТ КБ «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Херсонського апеляційного суду безпосередньо або через Голопристанський районний суд Херсонської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Суддя М. А. Данилевський