Справа № 219/7252/18
Провадження № 2/219/104/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03 лютого 2020 року м. Бахмут

Артемівський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Медінцевої Н.М.

за участю секретаря Петрейко А.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі м. Бахмут Донецької області у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на боці позивачів: Бахмутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Перша Бахмутська державна нотаріальна контора, про припинення зобов`язання та скасування обтяжень нерухомого майна,

В С Т А Н О В И В:

До суду надійшла позовна заява, у якій позивачі просять визнати припиненим іпотечний договір від 13 вересня 2007 року, укладений між ВАТ Всеукраїнський Акціонерний Банк та ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Першої Бахмутської державної нотаріальної контори Букрей Г.П., реєстровий номер 1-5746. Зняти заборону на нерухоме майно однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , накладену державним нотаріусом Першої Бахмутської державної нотаріальної контори Букрей Г.П., реєстраційний номер обтяження 5651964 та вилучити запис про обтяження заборони на нерухоме майно 5651961 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Припинити обтяження (заборону) іпотеку на нерухоме майно однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , накладену державним нотаріусом Першої Бахмутської державної нотаріальної контори Букрей Г.П., реєстраційний номер обтяження 5651922 та вилучити запис про обтяження майна іпотекою № 5651922 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 13 вересня 2007 року в м. Артемівську Донецької області між позивачем ОСОБА_1 і відповідачем був укладений кредитний договір № 109ЗН/07-9. Згідно п.п.1.1 п.1 кредитного договору відповідач надав позивачу на споживчі потреби грошові кошти в розмірі 28000 грн. зі строком повернення по 10 вересня 2017 року, за сплатою процентів в розмірі 18% річних. Відповідно до п.п.1.5 п.1 кредитного договору в якості забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, 13 вересня 2007 року між відповідачем та ОСОБА_2 (як майновим поручителем) був укладений іпотечний договір. Відповідно до умов іпотечного договору, предметом іпотеки є нерухоме майно, розташоване за адресою: АДРЕСА_2 , на яке нотаріусом в зв`язку із посвідченням вказаного іпотечного договору була накладена заборона відчуження вказаної квартири, про що в реєстрі заборон є напис за № 134. 25 лютого 2011 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області було ухвалено заочне рішення по справі № 2-397-2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь відповідача заборгованості за кредитним договором в сумі 35228,24 грн. Згідно постанови третьої особи від 28 серпня 2015 року борг ОСОБА_1 перед відповідачем за кредитним договором повністю сплатив, виконавче провадження з примусового виконання рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 лютого 2011 року закінчено, припинена чинність арешту майна боржника та скасовані інші заходи примусового виконання рішення. Проте, незважаючи на відсутність заборгованості ОСОБА_1 перед відповідачем, останній відмовляється від проведення дій щодо припинення обтяження нерухомого майна іпотекою, пояснюючи тим, що ОСОБА_1 не розрахувався остаточно із відповідачем за кредитним договором. Проте, незважаючи на той факт, що заборгованості у ОСОБА_1 перед відповідачем не має, відповідач направляє позивачам листи вимоги про надання доступу для огляду іпотечного майна для продажу предмету іпотеки на відкритих торгах (аукціоні) для задоволення вимог іпотеко держателя. Проте у цих листах не має жодного слова про суму боргу. Просять позов задовольнити.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 09 липня 2018 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче засідання на 09 годину 30 хвилин 10 серпня 2018 року та визначено відповідачу п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву з одночасним надісланням копії відзиву відповідно до вимог ч. 4 ст. 178 ЦПК України позивачу.

08 серпня 2018 року Бахмутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області надав суду лист про розгляд справи у їх відсутність, проти позову заперечень не мають, також повідомляють суд про те, що на виконанні в відділі перебував виконавчий лист № 2-397 виданий 10 березня 2011 року Артемівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «ВіЕйБіБанк» боргу у розмірі 35228,24 грн. Вказаний борг відраховувався з доходів боржника за місцем його працевлаштування, а саме: ПАТ «АЗОКМ». 28 серпня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження, в зв`язку з фактичним повним виконанням рішення суду.

14 вересня 2019 року на адресу суду надійшов лист від Першої Бахмутської державної нотаріальної контори, в якому зазначено, що просять розглянути справу за їх відсутності та прийняти рішення на розсуд суду.

Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 жовтня 2018 року у зв`язку з закінчення повноважень судді Павленко О.М. на підставі розпорядження в.о. керівника Артемівського міськрайонного суду Донецької області Таранової Н.Ю. справу розподілено у провадження судді Артемівського міськрайонного суду Донецької області Медінцевій Н.М.

Ухвалою Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 31 жовтня2018 року справу прийнято до свого провадження та призначено підготовче судове засідання на 10 годину 00 хвилин 27 листопада 2018 року.

Ухвалою суду від 27 листопада 2018 року закрито підготовче провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на боці позивачів: Бахмутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Перша Бахмутська державна нотаріальна контора, про припинення зобов`язання та скасування обтяжень нерухомого майна та призначено справу до судового розгляду по суті на 10 годину 00 хвилин 18 січня 2019 року, яке в подальшому було відкладено.

До судового засідання позивачі не з`явилися, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином: у відповідності до частини 6 статті 128 ЦПК України шляхом направлення судової повістки із розпискою рекомендованим листом з повідомленням на адресу, зазначену позивачем у позовній заяві, надали суду заяви про розгляд справи у їх відсутність.

Представник позивачів також у судове засідання не прибула, проте надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність, позов просить задовольнити, також раніше у судовому засіданні просила стягнути сплачений судовий збір на користь ОСОБА_1 ..

Представник відповідача в судове засідання не прибув, у судовому засіданні, яке відбувалося 07 червня 2019 року позов не визнавав, просив у його задоволені відмовити, та клопотав про відкладення розгляду справи для підготування відзиву на позов, проте на протязі усього часу розгляду справи так і не надав суду та сторонам відзив на позов, а 20 серпня 2019 року надав суду клопотання про розгляд справи за відсутності відповідача, де також зазначив, що просять відмовити у задоволені в повному обсязі, проте чому і чим саме це ними мотивоване не вказують.

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на боці позивачів: Бахмутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Перша Бахмутська державна нотаріальна контора, в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином. Надіслали до суду листи, в яких вказали, що просять розглянути справу у їх відсутність.

У зв`язку з неявкою сторін та у відповідності до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічними засобами не здійснювалося.

Суд, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтується заявлений позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи у їх сукупності і вирішення спору по суті, суд приходить до висновку, що заявлений позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом при розгляді справи встановлено наступні фактичні обставини та зміст спірних правовідносин.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Під оспорюванням права слід розуміти такий стан цивільних правовідносин, за якого між учасниками існує спір з приводу наявності чи відсутності суб`єктивного права у сторін, а також належності такого права певній особі.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу.

Положеннями ст. 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

За змістом ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати в договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов`язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

13 вересня 2007 року (а.с.9-12) між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 109 ЗН/07-9, згідно якого банк надав позичальнику грошові кошти у сумі 28000 грн. на споживчі потреби, кредитні кошти надані терміном по 10 вересня 2017 року.

Згідно копії іпотечного договору (а.с.13) від 13 вересня 2007 року, ВАТ «ВіЕйБі Банк» і ОСОБА_2 , що є майновим поручителем ОСОБА_1 , уклали цей договір про зобов`язання іпотеко держателя по кредитному договору № 109ЗН/07-9, що укладений 13 вересня 2007 року між ВАТ «ВіЕйБі Банк» та ОСОБА_1 .

З копії листів, які адресовані ОСОБА_1 (а.с.14-17) вбачається, що відповідач повідомляє останнього проте, що іпотечне майно буде виставлено на відкриті торги, проте сума боргу в цих листах не зазначена. Тобто з цих листів вбачається зловживання відповідачем свого права щодо іпотечного майна. Також відповідачем ОСОБА_1 (а.с.18) направлялась вимога, з якої ж знову вбачається зловживання ним своїх прав стосовно іпотечного майна, оскільки згідно цієї вимоги відповідач вимагає надати доступ для огляду іпотечного майна, проте у цій же вимозі не повідомляється щодо суми боргу позивачів перед відповідачем, що також знов підтверджується копіями листів які адресовані відповідачем позивачу ОСОБА_1 (а.с.19-22).

Згідно копії заочного рішення Артемівського міськрайонного суду Донецької області від 25 лютого 2011 року (а.с.23-24) стягнуто солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» заборгованість за кредитом в сумі 25437 грн., несплачені проценти за користування кредитом в сумі 7732,78 грн., штраф за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 1586,20 грн., витрати по сплаті державного мита в розмірі 352,26 грн. та витрати на інформаційно-технічне забезпечення розгляду справи в розмірі 120 грн. Рішення набуло законної сили 09 березня 2011 року.

Відповідно до копії постанови про закінчення виконавчого провадження від 28 серпня 2015 року (а.с.27) виконавче провадження з примусового виконання виконавчого листа № 2-397 виданого Артемівським міськрайонним судом Донецької області про стягнення з ОСОБА_1 суми боргу 35228,24 грн. на користь ПАТ «ВіЕйБі Банк» у зв`язку з фактичним повним виконанням рішення суду. Борг стягнуто з заробітної плати боржника.

З копії свідоцтва про право на спадщину за законом від 25 травня 2007 року (а.с.28) вбачається, що ОСОБА_2 належить спадкове майно після смерті ОСОБА_4 , а саме: квартира номер сорок сім, яка розташована в АДРЕСА_3 , що також підтверджується копією інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна (а.с.29) від 05 липня 2018 року.

Таким чином, судом встановлено, що наразі позивачі повністю погасили заборгованість перед відповідачем, оскільки відповідач не надав суду жодних належних та допустимих доказів з приводу того, що позивачі перед ним мають заборгованість та з чого саме вона складається.

Крім того, позивачі неодноразово намагалися самостійно врегулювати питання з Банком щодо зобов`язання останнього виконати умови кредитного договору та повернути документи на квартиру, знявши всі види обтяження, бо іпотечний договір від 13 вересня 2007 року припинив свою дію, на що відповідачем було повідомлено позивачам, що у них ще є борг, у тому числі не тільки за відсотками, а й за тілом кредиту, тобто вони нарахували ще один борг, який йде урозріз з рішенням суду, де також зазначили, що рішення суду не є підставою для припинення нарахування відсотків. Даний лист представник відповідача на протязі усього розгляду справи не зміг пояснити суду, звідки взялося тіло кредиту, яке не співпадає з рішенням суду. Тому суд не приймає за доказ цей лист при ухваленні даного рішення суду за наведених вище підстав.

Відповідно до положень Цивільного кодексу України, загальними засадами цивільного законодавства є зокрема, свобода договору, яка полягає у визнанні за суб`єктом цивільного права можливості укладати договори (або утримуватись від укладення договорів) і визначати їх зміст на свій розсуд відповідно до досягнутої з контрагентом домовленості (ст. ст. 6,627 ЦК України).

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків, що визначено ч. 1 ст.202 ЦК України.

Відповідно до ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Частиною 1 ст. 628 ЦК України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін та погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов`язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (частина перша статті 626 ЦК України).

У відповідності до ч.ч. 1 та 2 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).

Статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1ст.598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Зокрема, ці підстави зазначені у нормах ЦК України, відповідно до яких зобов`язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином (ст.599); за домовленістю сторін (ст.604); внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора (ст. 605). За змістом ч.1 ст.598 ЦК України зобов`язання може припинятися, зокрема з підстав, встановлених договором.

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 статті 17 Закону України «Про іпотеку» іпотека припиняється у разі припинення основного зобов`язання або закінчення строку дії іпотечного договору.

Відповідно до статті 74 Закону України «Про нотаріат» одержавши повідомлення установи банку, підприємства чи організації про погашення позики (кредиту), повідомлення про припинення іпотечного договору або договору застави, а також припинення чи розірвання договору довічного утримання, звернення органів опіки та піклування про усунення обставин, що обумовили накладення заборони відчуження майна дитини, нотаріус знімає заборону відчуження жилого будинку, квартири, дачі, садового будинку, гаража, земельної ділянки, іншого нерухомого майна.

Судом достовірно встановлено, що відповідач після виконання позивачем ОСОБА_5 повного виконання судового рішення не повідомив на протязі дуже довгого часу щодо того, що в нього начебто ще є борг, а лише надсилав погрожуючи листи з приводу продажу іпотечного майна, не вказуючи на яких підставах і якої суми боргу, тобто відповідачем не було вжито заходів щодо припинення іпотеки. Чим порушено право власності позивача по справі щодо вказаного об`єкта нерухомого майна.

Обраний позивачем спосіб захисту порушених прав, в контексті ст.15 та 16 ЦК Українита встановлених обставин по справі, приймається судом до уваги, оскільки відповідно до ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави; при цьому кожен має право на захист свого цивільного права у разі його порушення або невизнання.

За нормою статті 5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.

Способи захисту цивільного права та інтересів зазначені в ст.16 ЦК України.

Згідно із п.1 ч. 2 ст.16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання права, що рівною мірою означає як наявність права, так і його відсутність або й відсутність обов`язків.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.

Законодавчі обмеження матеріально-правових способів захисту цивільного права чи інтересу підлягають застосуванню з дотриманням статей 55,124 Конституції України та статті 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, відповідно до яких кожна особа має право на ефективний засіб правового захисту, не заборонений законом.

Гарантоване статтею 55 Конституції України конкретизоване у звичайних законах України право на судовий захист передбачає можливість звернення до суду за захистом порушеного права, але вимагає, щоб стверджувальне порушення було обґрунтованим.

Обов`язковою умовою задоволення позову є доведеність позивачем порушених саме його прав та охоронюваних законом інтересів з боку відповідача, зокрема наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб`єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов.

Надаючи правову оцінку належності обраного заінтересованою особою способу захисту, судам належить зважати і на його ефективність з точки зору статті 13 Конвенції. Так, у рішенні від 15 листопада 1996 року у справі "Чахал проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини зазначив, що згадана норма гарантує на національному рівні ефективні правові засоби для здійснення прав і свобод, що передбачаються Конвенцією, незалежно від того, яким чином вони виражені в правовій системі тієї чи іншої країни. Суть цієї статті зводиться до вимоги надати людині такі міри правового захисту на національному рівні, що дозволили б компетентному державному органові розглядати по суті скарги на порушення положень Конвенції й надавати відповідний судовий захист, хоча держави - учасники Конвенції мають деяку свободу розсуду щодо того, яким чином вони забезпечують при цьому виконання своїх зобов`язань. Крім того, Суд указав на те, що за деяких обставин вимоги статті 13 Конвенції можуть забезпечуватися всією сукупністю засобів, що передбачаються національним правом.

Крім того, суд вважає, що незалежно від предмета та підстав спору, а також незважаючи на те, хто звернувся з позовом до суду (банк або інша фінансова установа чи споживач), на правовідносини, що виникають зі споживчого кредиту, поширюється дія Закону України від 12 травня 1991 року N 1023-XII "Про захист прав споживачів", що узгоджується з правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду від 12 грудня 2018 року у справі N 755/11648/15-ц (провадження N 14-336цс18), яка підтримала правовий висновок Верховного Суду України, викладений у постанові від 11 листопада 2015 року у справі N 6-1716цс15, та зазначила, що спори між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і під час виконання такого договору, підлягають розгляду в порядку захисту прав споживачів, у тому числі споживачів послуг банку.

Таким чином, враховуючи вищенаведене, суд вважає, що право позивача як споживача вимагати виконати умови договору підлягає судовому захисту, оскільки відповідач умови договору ігнорує та не виконує, продовжує рахувати за позивачем заборгованість.

Тому, суд приходить до переконання, що слід визнати припиненим іпотечний договір від 13 вересня 2007 року, укладений між ВАТ Всеукраїнський Акціонерний Банк та ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Першої Бахмутської державної нотаріальної контори Букрей Г.П., реєстровий номер 1-5746. Зняти заборону на нерухоме майно однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , накладену державним нотаріусом Першої Бахмутської державної нотаріальної контори Букрей Г.П., реєстраційний номер обтяження 5651964 та вилучити запис про обтяження заборони на нерухоме майно 5651961 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. Припинити обтяження (заборону) іпотеку на нерухоме майно однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , накладену державним нотаріусом Першої Бахмутської державної нотаріальної контори Букрей Г.П., реєстраційний номер обтяження 5651922 та вилучити запис про обтяження майна іпотекою № 5651922 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 203, 215 ЦК України, ст. 17 Закону України «Про іпотеку», ст. 74 Закону України «Про нотаріат», ст. 62 Закону України «Про виконавче провадження», ст. ст. 10-18, 81, 141, 263-268 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на боці позивачів: Бахмутський міськрайонний відділ державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, Перша Бахмутська державна нотаріальна контора, про припинення зобов`язання та скасування обтяжень нерухомого майна задовольнити.

Визнати припиненим іпотечний договір від 13 вересня 2007 року, укладений між ВАТ Всеукраїнський Акціонерний Банк та ОСОБА_2 , посвідчений державним нотаріусом Першої Бахмутської державної нотаріальної контори Букрей Г.П., реєстровий номер 1-5746.

Зняти заборону на нерухоме майно однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , накладену державним нотаріусом Першої Бахмутської державної нотаріальної контори Букрей Г.П., реєстраційний номер обтяження 5651964 та вилучити запис про обтяження заборони на нерухоме майно 5651961 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Припинити обтяження (заборону) іпотеку на нерухоме майно однокімнатну квартиру АДРЕСА_1 , накладену державним нотаріусом Першої Бахмутської державної нотаріальної контори Букрей Г.П., реєстраційний номер обтяження 5651922 та вилучити запис про обтяження майна іпотекою № 5651922 з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський акціонерний банк», місцезнаходження якого: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, 27-Т, , на користь ОСОБА_1 , місце проживання якого: АДРЕСА_4 , ІПН НОМЕР_1 , судовий збір в сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Донецького апеляційного суду через Артемівський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Н.М. Медінцева