441/872/19 2/441/90/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2020 р. Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Перетятько О.В.,

за участі секретаря Сорока М.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Городок справу за позовом ОСОБА_1 до Городоцької районної державної адміністрації у Львівській області, Тулиголівської сільської ради Городоцького району Львівської області, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання незаконним та скасування Розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації у Львівській області, визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом, -

в с т а н о в и в :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Городоцької районної державної адміністрації Львівської області, Тулиголівської сільської ради Городоцького району Львівської області, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області,в якому просить визнати незаконним та скасувати Розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації Львівської області від 22.09.2004 р. № 616 в частині передачі ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Тулиголівської сільської ради Городоцького району Львівської області, визнати недійним Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ № 054063 від 27.02.2007 р., визнати за ним право на земельну частку (пай), розміром 0.63 умовних кадастрових гектари на території Тулиголівської сільської ради Городоцького району Львівської області, в порядку спадкування, покликаючись на те, що є спадкоємцем за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , що померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , після звернення до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, отримав відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину на спадкове майно у зв`язку із пропуском строку для подання заяви про прийняття спадщини, інше. Оскільки визнати право на вказане майно в інший спосіб неможливо, звернувся із позовом до суду, просить його задовольнити.

В судове засідання позивач не з`явився, його представник адовкат ОСОБА_3 подала письмову заяву, в якій позовні вимоги підтримала з мотивів, наведених у позовній заяві, просила про розгляд справи без її участі та участі позивача (а.с. 70-71).

Представник Тулиголівської сільської ради Городоцького району Львівської області в судове засідання не з`явився, сільський голова подав до суду лист, в якому проти задоволення позову не заперечив, просив справу розглядати без участі представника сільської ради (а.с. 54).

Представник Городоцької районної державної адміністрації Львівської області, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, у судове засідання не з`явився, причини неявки суду не повідомив (а.с. 53, 55, 63).

Представник Головного управління Держгеокадастру у Львівській області в поданому відзиві з покликанням на відсутність порушенням ним прав, свобод та інтересів позивача, позов заперечила, просила справу розглянути без участі представника управління (а.с. 37-41).

У судове засідання учасники судового процесу не з`явились, належним чином повідомлялись про дату, час та місце судового засідання, а тому суд, з урахуванням поданих сторонами заяв, вирішив здійснювати розгляд справи у їхній відсутності.

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Оглянувши заяви позивача та представників відповідачів, вивчивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 4 ч. 1 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Згідно ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

За положеннями ст.ст. 1216, 1218 ЦК України спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

За ч. 1 ст. 1235 ЦК України заповідач може призначити своїми спадкоємцями одну або кілька фізичних осіб, незалежно від наявності у нього з цими особами сімейних, родинних відносин, а також інших учасників цивільних відносин.

Пунктом 23 Постанови Пленуму Верховного СудуУкраїни «Просудову практикуу справах про спадкування» від 30.05.2008р. №7 визначено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Із копій свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , повторного свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , довідки, виданої виконавчим комітетом Тулиголівської сільської ради Городоцького району Львівської області № 93 від 19.03.2019 р. вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 , на десь смерті проживала та була зареєстрована одна по АДРЕСА_1 , позивач ОСОБА_1 є її сином (а.с. 9, 11, 12).

На випадок своєї смерті вона 07.06.2004 року склала заповіт, посвідчений секретарем Тулиголівської сільської ради Городоцького району Львівської області, яким все своє своє майно, яке належало б їй та на яке за закономо мала б право, де б воно не знаходилось і з чого б воно не складалось заповіла ОСОБА_1 (а.с. 8).

Із листа приватного нотаріуса Городоцького районного нотаріального округу Львівської області Мухи М.Т. № 95/01-16 від 08.04.2019 р., копії Постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії № 216/02-31 від 25.06.2019 р., вбачається, що позивачу ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, у звязку із пропуском ним строку на звернення до нотаріуса із відповідною заявою, та, крім того, правовстановлюючий документ на спадкове майно Державний акт на право приватної власності на землю серії ЛВ № 054063, виданий після смерті спадкодавиці (а.с. 10, 24).

З копії Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ЛВ № 0093603, Витягу з Книги реєстрації сертифікатів на середню (земельну) частку (пай), виданого на підставі розпорядження голови Городоцької РДА № 589 від 22.07.1996 р., вбачається, що ОСОБА_2 надано право на земельну частку (пай), розміром 0,63 умовних кадастрових гектари у землі, яка перебуває на території с. Тулиголови Городоцького району Львівської області, про що у Книзі реєстрації сертифікатів зроблено запис за № 11084 від 05.09.1996 р. (а.с. 6-6а).

Із позовної заяви, долучених до справи матеріалів вбачається, що на ім`я ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на підставі Розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації від 22.09.2004 року № 616, видано Державний акт на право власності на земельну ділянку, площею 0.5930 га для ведення товарного сількогосподарського виробництва на території Тулиголівської сільської ради Городоцького району Львівської області серії ЛВ № 054063 від 27.02.2007 р., тобто після її смерті (а.с. 7).

Державний акт серії ЛВ № 054063 від 27.02.2007 р., зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за № 01.07.450.00216 (а.с. 7).

Як вбачається з Інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину) № 56994688 від 26.07.2019 р., після смерті ОСОБА_2 спадкова справа не заводилась (а.с. 35).

Відповідно до ст. 3 Земельного Кодексу України земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативними правовими актами.

Згідно зі статтею 125 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) право власності на земельну ділянку виникає після одержання її власником документа, що посвідчує право власності, та його державної реєстрації, а відповідно до статті 126 ЗК України право власності на земельну ділянку посвідчується державним актом, крім випадків, визначених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках передбачених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту державної реєстрації.

Державна реєстрація речових прав на нерухоме майно (далі - державна реєстрація прав), згідно положень абзацу першого ч.1 ст.2 ЗУ «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» - це офіційне визнання і підтвердження державою фактів виникнення, переходу або припинення прав на нерухоме майно, обтяження таких прав шляхом внесення відповідного запису до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Частиною 2 статті 3 вищезазначеного Закону передбачено, що держава гарантує достовірність зареєстрованих прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

Відповідно до глави 16 Цивільного Кодексу України правочин може бути визнано недійсним з підстав, визначених законом. У разі визнання недійсним правочину може бути визнано недійсним і правовстановлюючий документ, який посвідчує право власності на майно.

Згідно із роз`ясненнями Пленуму Верховного Суду України в абзаці другому пункту 2 Постанови від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», виходячи з положень статей 8, 124 Конституції України, статей 26, 30, 87-90, 97, 100, 102, 118, 123, 143-146, 149, 151, 153-158, 161, 210, 212 ЗК України, глав 27, 33, 34 Цивільного Кодексу України,статті 15 Цивільного процесуального Кодексу України (2004 року), статті 12 Господарського процесуального кодексу України судам підвідомчі (підсудні) справи за заявами, зокрема, з приводу володіння, користування, розпорядження земельними ділянками, що перебувають у власності громадян чи юридичних осіб, і визнання недійсними державних актів про право власності та право постійного користування земельними ділянками.

У спорах, пов`язаних із правом власності на земельні ділянки, недійсними можуть визнаватись як зазначені рішення, угоди, на підставі яких видано відповідні державні акти, так і самі акти на право власності на земельні ділянки.

Визнання недійсними тільки державних актів на право власності може мати місце в разі їх видання з порушенням вимог закону, усупереч рішенням чи угодам. У цьому разі таке визнання є належним та самостійним способом поновлення порушених прав у судовому порядку.

Згідно положень ст. 236 ЦК України правочин визнаний судом недійсним є недійсним з моменту його вчинення.

З огляду на наведене, враховуючи, що Розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації № 616 від 22.09.2004 р. та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 054063 від 27.02.2007 р., на ім`я ОСОБА_2 видані після її смерті, а отже, в порушення вимог закону, суд визнає їх недійсними та скасовує державну реєстрацію Державного акту в Книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів орендиземлі за № 01.07.450.00216.

Отже, враховуючи фактичні обставини, встановлені судом та зміст спірних правовідносин і досліджені судом під час розгляду справи докази, суд приходить до висновку, що обставин, які б вказували, що ОСОБА_2 при житті набула та володіла правом на земельну частку (пай) неправомірно, в суді не встановлено, крім позивача, інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, немає, заповіт, складений спадкодавицею на його ім`я не оспорювався та не скасовувався, а отже, є підстави до визнання за ОСОБА_1 права на земельну частку (пай) згідно вищезазначеного сертифікату, в порядку спадкування за заповітом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Керуючись ст. ст. 13, 211, 258, 259, 265, 354 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 до Городоцької районної державної адміністрації у Львівській області, Тулиголівської сільської ради Городоцького району Львівської області, Головного управління Держгеокадастру у Львівській області про визнання незаконним та скасування Розпорядження голови Городоцької районної державної адміністрації у Львівській області, визнання недійсним Державного акту на право приватної власності на землю та визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за заповітом задовольнити.

Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації № 616 від 22.09.2004 р. в частині передачі у власність ОСОБА_2 земельної ділянки для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Тулиголівської сільської ради Городоцького району Львівської області.

Визнати недійсним Державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЛВ № 054063, виданий на ім`я ОСОБА_2 на підставі розпорядження голови Городоцької райдержадміністрації № 616 від 22.09.2004 р., про передачу у власність земельної ділянки площею 0.5930 га, призначену для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, що на території Тулиголівської сільської ради Городоцького району Львівської області та скасувати його реєстрацію у Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею за № 01.07.450.00216.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_3 , проживаючим та зареєстрованим по АДРЕСА_2 , право на земельну частку (пай), площею 0.63 умовних кадастрових гектари у землі, яка перебуває на території Тулиголівської сільської ради Городоцького району Львівської області, на підставі Сертифікату на право на земельну частку (пай) серії НОМЕР_4 № 0093603, зареєстрованого у Книзі реєстрації сертифікатів на середню (земельну) частку (пай) за № 11084 від 05.09.1996 року, виданого на підставі Розпорядженння голови Городоцької райдержадміністрації № 589 від 22.07.1996 р., на ім`я ОСОБА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення може бути подана протягом тридцяти днів до Львівського апеляційного суду через Городоцький районний суд Львівської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Перетятько О.В.