Провадження № 2-з/761/162/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді: Фролової І.В.,

при секретарі: Бордусенко Б.С.,

за участю:

представника позивача - Воробйова В.В.,

представника відповідача - Людвик І.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому засіданні в м. Києві в приміщенні суду заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти дії у справі за позовом Заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 10 в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_2 про витребування комунального майна, -

В С Т А Н О В И В:

15 червня 2018 року до Шевченківського районного суду м. Києва надійшла вказана позовна заява.

Ухвалою суду від 18 січня 2019 року відкрито провадження по справі.

18 лютого 2019 року надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) (власник ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) та заборони ОСОБА_2 та будь яким іншим особам вчиняти дії з квартирою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини.

Заява вмотивована тим, що на підставі рішення Київської міської ради від 02 грудня 2010 року № 284/5096 та розпорядження виконавчого органу Київської міської ради від 10 грудня 2010 року № 1112 житловий будинок на АДРЕСА_2 належить до комунальної власності територіальної громади Шевченківського району міста Києва та перебуває у сфері управління Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації. Розпорядженням Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації від 09 лютого 2011 року № 80 «Про закріплення майна за Комунальним підприємством «Керуюча дирекція» будинок АДРЕСА_2 ) закріплений на праві господарського відання з КП «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Шевченківського району м.Києва». Відповідно до інформації Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, Департаменту комунальної власності м.Києва виконавчого органу КМР та комунального концерну «Центр комунального сервісу» квартира АДРЕСА_1 не приватизувалась. На даний час, право власності на вказане майно зареєстроване за ОСОБА_2 на підставі договору купівлі - продажу від 03 жовтня 2016 року. Наявність на даний момент чинної державної реєстрації прав власності на квартиру АДРЕСА_1 за ОСОБА_2 , що надає їй можливість здійснити подальше незаконне відчуження вказаного нерухомого майна, а також здійснити інші дії, що значно утруднить чи зробить неможливим виконання рішення суду.

Представник відповідача у судовому засіданні проти забезпечення позову заперечував та просив суд відмовити у її задоволенні.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, думку представника відповідача ТОВ «Соціальна молодіжна Ініціатива», вивчивши матеріали поданого клопотання, вважає, що воно є таким, що підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Згідно положень ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Згідно положень п. 2 ч. 1 ст. 150 ЦПК України, позов забезпечується, зокрема, забороною вчиняти певні дії.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду (ч. 2 ст.149 ЦПК України).

Відповідно до ч. 3 ст. 150 ЦПК України, заходи забезпечення позову, крім арешту морського судна, що здійснюється для забезпечення морської вимоги, мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22 грудня 2006 року розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі з метою запобігання потенційним труднощам у подальшому виконанні такого рішення.

Забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб з метою забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).

Європейський суд з прав людини у рішенні від 29 червня 2006 року у справі «Пантелеєнко проти України» зазначив, що засіб юридичного захисту має бути ефективним, як на практиці, так і за законом.

У рішенні від 31 липня 2003 року у справі «Дорани проти Ірландії» Європейський суд з прав людини зазначив, що поняття «ефективний засіб» передбачає запобігання порушенню або припиненню порушення, а так само встановлення механізму відновлення, поновлення порушеного права. Причому, як наголошується у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Н. проти Нідерландів», ефективний засіб - це запобігання тому, щоб відбулося виконання заходів, які суперечать Конвенції, або настала подія, наслідки якої будуть незворотними.

При вирішенні справи «Каіч та інші проти Хорватії» (рішення від 17 липня 2008 року) Європейський Суд з прав людини вказав, що для Конвенції було б неприйнятно, якби стаття 13 декларувала право на ефективний засіб захисту але без його практичного застосування. Таким чином, обов`язковим є практичне застосування ефективного механізму захисту. Протилежний підхід суперечитиме принципу верховенства права.

З урахуванням викладеного, з наведених у заяві про вжиття заходів забезпечення позову фактів та обґрунтувань вбачається, що предмет позову по даній справі щодо визнання права власності на майнові права на частину у об`єкті незавершеного будівництва та заявлений представником позивача захід забезпечення позову є взаємопов`язаний з предметом спору, а невжиття заходів забезпечення може істотно ускладнити чи унеможливити ефективний захист прав позивача за захистом яких він звернувся до суду.

Враховуючи предмет даного позову, наведені докази та обґрунтування заявлених вимог у клопотанні щодо забезпечення позову, їх розумність та адекватність, наявність зв`язку між заходом до забезпечення позову та предметом позовних вимог, з метою запобігання порушенню прав та охоронюваних законом інтересів позивача, суд вважає за можливе заборонити відповідачам вчинення дій відносно відчуження майнових прав по об`єктам житлової нерухомості, відносно яких виник спір.

На підставі вищевикладеного, суд приходить до висновку, що заява про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 149, 150 ЦПК України, суддя,

У Х В А Л И В :

Заяву представника позивача ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони вчиняти дії у справі за позовом Заступника керівника Київської місцевої прокуратури № 10 в інтересах держави в особі Київської міської ради до ОСОБА_2 про витребування комунального майна- задовольнити у повному обсязі.

Накласти арешт на квартиру АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000) (власник ОСОБА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ).

Заборони ОСОБА_2 та будь яким іншим особам вчиняти дії з квартирою АДРЕСА_1 (реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна 000), у тому числі укладати договори, вчиняти інші правочини.Ухвала про забезпечення позову виконується негайно в порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Строк пред`явлення ухвали до виконання протягом трьох років.

Ухвалу може бути оскаржено до Київського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення, шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м. Києва. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: