справа № 208/2544/20
№ провадження 2/208/1505/20
УХВАЛА

Іменем України

01 жовтня 2020 р. м. Кам`янське

Заводський районний суд м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області, у складі:

Головуючого, судді Івченко Т.П.,

За участю: секретаря судового засідання Корнієнко К.Є.,

Відповідача ОСОБА_1 ,

Представника відповідача адвоката Фесюк Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Кам`янське Дніпропетровської області клопотання представника відповідача адвоката Фесюк Юрія Олександровича «про залишення позовної заяви без розгляду», суд -

встановив:

В провадженні Заводського районного суду міста Дніпродзержинська Дніпропетровської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, без самостійних вимог Перша Кам`янська державна нотаріальна контора «про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на 1/4 частину квартири і автомобіля в порядку спадкування за законом», яким позивач заявляє вимоги:

1) встановити факт постійного проживання разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , на час відкриття спадщини, тобто до дня його смерті, що настала ІНФОРМАЦІЯ_1 ;

2) визнати частково недійсними свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_3 , видані ОСОБА_1 , 24.07.2018 року державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори за реєстровим № 1-1101 щодо 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 ; за реєстровим № 1-1102 щодо 1/4 частки автомобіля «RENAULT DUSTER», 2011 року випуску, об`єм двигуна 1598 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1 ;

3) визнати за нею право власності на 1/4 частини квартири АДРЕСА_1 , загальною площею 53,8 кв.м, житловою 39,1 кв.м, та на 1/4 частки автомобіля «RENAULT DUSTER», 2011 року випуску, об`єм двигуна 1598 см.куб., реєстраційний номер НОМЕР_1 , в порядку спадкування за законом після смерті батька ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою від 24 квітня 2020 року по справі відкрито провадження за правилами загального позовного провадження та призначено підготовчий розгляд.

Ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 11.06.2020 року підготовче по справі закрито та призначено судовий розгляд по суті.

26.08.2020 року розпочато судовий розгляд справи по суті за участю позивачки ОСОБА_2 та представника відповідача ОСОБА_4 , та за клопотанням сторони позивача було заявлено про необхідність безпосереднього допиту ОСОБА_1 в судовому засіданні, для чого було оголошено перерву в судовому засіданні на 09.09.2020 року.

Дату, час та місце судового розгляду призначеного на 09.09.2020 року узгоджено безпосередньо в тому числі і з позивачкою ОСОБА_2 під час судового засідання 26.08.2020 року, що підтверджено як записом та протоколом судового засідання, так і її особистим розписом.

В судове засідання 09.09.2020 року позивачка ОСОБА_2 не прибула, причину неявки не повідомила, заяв та клопотань не подала. Натомість в судове засідання забезпечено, за ініціативою позивача, відповідача ОСОБА_1 , яка зазначила, що не заперечує на оголошення перерви для забезпечення повторного виклику сторони позивача та зобов`язалася.

З підстав неявки позивачки ОСОБА_2 в судове засідання на 09.09.2020 року, неповідомлення суду причини її неявки, у судовому розгляді оголошено перерву для її виклику на 01.10.2020 року.

Про дату, час та місце судового розгляду призначеного на 01.10.2020 року об 14.00 годині, позивачку ОСОБА_2 сповіщено через зазначений нею номер мобільного зв`язку шляхом SMS-повідомлення, яке доставлено на її адресу 09.09.2020 року об 14:14:04., а також судовою повісткою скерованою на її адресу від 09.09.2020 року за вих номером 15523/20.

В судове засідання на 01.10.2020 року позивачка ОСОБА_2 не прибула, причину своєї неявки не повідомила, заяв та клопотань не подала.

В той же час, в судове засідання на 01.10.2020 року прибула повторно відповідачка ОСОБА_1 , та представник відповідача адвокат Фесюк Ю.О., який заявив клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_2 з підстав не підтримання її позивачем, не повідомлення позивачем причини своєї неявки, не подання позивачкою заяви про розгляд справи за її відсутності, як імперативної норми.

Позицію представника відповідача, адвоката Фесюк Ю.О., підтримано відповідачем ОСОБА_1 у повному обсязі.

Заслухав сторону відповідача, дослідив матеріали справи, підтвердження належного сповіщення сторони позивача про дату, час та місце судового розгляду призначених на 09.09.2020 року та 01.10.2020 року, суд приходить до наступного висновку.

Так, згідно до ч. 1 ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Згідно до ч. 4 ст. 12 ЦПК України, кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Згідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України, учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Ч. 1 ст. 15 ЦПК України, передбачає, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою.

Права та обов`язки сторін визначені ст. 43, 49 ЦПК України.

Так, згідно до ч. 2 ст. 43 ЦПК України визначено, що учасники справи зобов`язані:

1) виявляти повагу до суду та до інших учасників судового процесу;

2) сприяти своєчасному, всебічному, повному та об`єктивному встановленню всіх обставин справи;

3) з`являтися в судове засідання за викликом суду, якщо їх явка визнана судом обов`язковою;

4) подавати усі наявні у них докази в порядку та строки, встановлені законом або судом, не приховувати докази;

5) надавати суду повні і достовірні пояснення з питань, які ставляться судом, а також учасниками справи в судовому засіданні;

6) виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки;

7) виконувати інші процесуальні обов`язки, визначені законом або судом.

Згідно до ч. 1 ст. 44 ЦПК України, учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Ч. 2 ст. 58 ЦПК України, визначено, що особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

В той же час, згідно до вимог ст. 223 ЦПК України, визначені наслідки неявки в судове засідання учасника справи.

Так, згідно до ч. 1 ст. 223 ЦПК України, неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

Згідно до п. 2 ч. 2 ст. 223 ЦПК України, суд відкладає розгляд справи в судовому засіданні в межах встановленого цим Кодексом строку з таких підстав: перша неявка в судове засідання учасника справи, якого повідомлено про дату, час і місце судового засідання, якщо він повідомив про причини неявки, які судом визнано поважними;

Згідно до ч. 3 ст. 223 ЦПК України, якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі:

1) неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки;

2) повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника), крім відповідача, незалежно від причин неявки;

3) неявки представника в судове засідання, якщо в судове засідання з`явилася особа, яку він представляє, або інший її представник;

4) неявки в судове засідання учасника справи, якщо з`явився його представник, крім випадків, коли суд визнав явку учасника справи обов`язковою.

Згідно до ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Як вбачається з матеріалів справи, жодної заяви від ОСОБА_2 про проведення судового розгляду справи по суті за її відсутності до провадження не подано.

Згідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Суд враховує, що неодмінним конституційним правом людини й громадянина є право на судовий захист, закріплене у ст. 55 Конституції України. У ст. 17 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 р. зловживання правом визначається як діяльність або дії, спрямовані на скасування прав та свобод, визнаних у Конвенції, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції. У низці випадків ЄСПЛ зазначав у своїх рішеннях, що подання до суду клопотань про відкладення судових засідань на тривалий термін через хворобу сторони, неодноразова зміна заявлених вимог тощо не свідчать про зловживання правами. Однак реалізація суб`єктивного права на судовий захист має інший негативний аспект. Зокрема, мова йде про несумлінне використання процесуальних прав, у тому числі права на судовий захист.

Зловживання процесуальними правами є можливим, якщо внаслідок реалізації права створюється перешкода у вирішенні завдань судочинства. Механізм зловживання процесуальними правами зводиться до того, що особа, яка прагне до досягнення певних правових наслідків, здійснює процесуальні дії (бездіяльність), зовні «схожі» на юридичні факти, з якими закон пов`язує настання певних наслідків. Незважаючи на те, що такі дії мають повністю штучний характер, тобто не підкріплюються фактами об`єктивної дійсності, певні правові наслідки, які вигідні особі, все ж таки можуть існувати.

Згідно до правового висновку Верховного Суду викладеного у Постанові від 13.03.2019 р. у справі №814/218/14, під зловживанням процесуальними правами слід розуміти форму умисних, несумлінних дій учасників процесу, що знаходить своє вираження, зокрема, у вчиненні дій, неспівмірних з наслідками, до яких вони можуть призвести; використанні наданих прав всупереч їхньому призначенню з метою обмеження можливості реалізації чи обмеження прав інших учасників провадження; перешкоджанні діяльності суду з правильного та своєчасного розгляду і вирішення справ; необґрунтованому перевантаженні роботи суду.

Європейський суд з прав людини у своїй прецедентній практиці виходить з того, що положення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право подати до суду будь-який позов, що стосується його цивільних прав і обов`язків. Проте право на суд не є абсолютним і воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за своєю природою потребує регулювання з боку держави. «Право на суд» не є абсолютним. Право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави та з боку держави може бути піддане обмеженням, зокрема шляхом встановлення певної процедури розгляду справи.

Диспозитивність (від лат. Dispono розпоряджаюся) це надання особам, які беруть участь у справі, можливості вільно розпоряджатися своїми матеріальними та процесуальними правами на власний розсуд.

Вказані принципи надають кожному учаснику процесу можливість самостійно розпоряджатися наданими йому законом процесуальними правами, в тому числі і правом брати участь в судових засіданнях. З системного аналізу п. 3 ч. ст. 257 ЦПК України та положень ст. 223 ЦПК України вбачається те, що законодавець безпосередньо пов`язує участь позивача в судових засіданнях з рухом судового процесу.

Неявка позивача в судове засідання є його волевиявленням, проявом дії принципу диспозитивності.

В цьому контексті повторна неявка належним чином повідомленого позивача є конклюдентними діями, якими робиться заява про залишення позову без розгляду, а також є правовим наслідком нездійснення позивачем права брати участь у судовому засіданні. Таким чином законодавець передбачив баланс захисту прав як позивача, який повторно не з`явився у судове засідання, так і відповідача, який у зв`язку з такою неявкою вимушений витрачати свої час та кошти.

Згідно з вимогами ЦПК України суд повинен з`ясовувати причини неявки належним чином повідомленого позивача в судове засідання і у випадку повторної неявки позивача, якщо від нього не надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, суд залишає позовну заяву без розгляду.

В той же час, згідно до правової позиції викладеної у Постанові Верховного Суду у справі № 310/12817/13 від 22.05.2019 року, викладено правову позицію, згідно до якої зазначено, що процесуальний закон не вказує на необхідність врахування судом поважності причин повторної неявки позивача до суду. Такі положення процесуального закону пов`язані із принципом диспозитивності цивільного судочинства, у відповідності до змісту якого особа, яка бере участь у справі, самостійно розпоряджається наданими їй законом процесуальними правами.

Зазначені наслідки настають незалежно від причин повторної неявки, які можуть бути поважними. Таким чином, навіть маючи докази поважності причин неявки позивача, суд повинен залишати позовну заяву без розгляду. Зазначена норма дисциплінує позивача, як ініціатора судового розгляду, стимулює його належно користуватися своїми правами та не затягувати розгляд справи. Якщо позивач не може взяти участь в судовому засіданні, він може подати заяву про розгляд справи за його відсутності. Така заява може бути подана на будь-якій стадії розгляду справи.

Правове значення в даному випадку має лише належне повідомлення позивача про день та час розгляду справи, повторність неявки в судове засідання та неподання заяви про розгляд справи за відсутності позивача.

Щодо належного сповіщення позивача про дату, час та місце судового розгляду, в порядку ст. 128 ЦПК України, судом встановлено належне підтвердження про сповіщення сторони позивача, як безпосередньо позивача ОСОБА_2 , про день, час та місце судового розгляду, що підтверджується доказами належного сповіщення, які зазначені вище, та знаходяться в матеріалах цивільної справи.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа проти Іспанії» зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосереднього його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Крім того, як наголошує в своїх рішеннях Європейський суд, позивач як сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки (рішення Європейського суду прав людини у справі «Каракуця проти України»).

Виходячи з приписів ст. ст. 12, 13, 43, 49 ЦПК України, будь-яка сторона у справі користується своїми правами та обов`язками на власний розсуд, але зобов`язана здійснювати їх добросовісно (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Також судом враховується, що публікація відомостей про час та місце розгляду справи, також відображається в мережі Інтернет на сайті «Судова влада» і позивач має усі можливості з отримання інформації про розгляд його справи, у вільному доступі.

Отже, виходячи з правової позиції неодноразово викладеної ЄСПЛ, позивач має цікавитись ходом справи та результатами окремих судових засідань, використовувати засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання (наприклад, розгляд справи в режимі відеоконференції в порядку ст. 212 ЦПК України, у разі неможливості особистої явки до суду).

А тому виходячи з приписів, ч. 5 ст. 223 ЦПК України, у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення заяви без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Отже, за змістом зазначених вище норм в разі повторної неявки позивача в судове засідання за умови, що він був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, суд безальтернативно зобов`язаний залишити позовну заяву без розгляду.

Залишення позову без розгляду є негативним правовим наслідком для позивача у випадку зловживання ним своїми процесуальними правами, який сприяє швидкому розгляду справи.

Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 року у справі «Смірнова проти України»). Це не є порушенням прав учасників спору. Європейський суд з прав людини у своїй практиці висловлював правову позицію про те, що обмеження доступу до суду з метою запобігання зловживанню процесуальними засобами також загалом може визнаватися таким, що має легітимну мету (Рішення Європейського суду з прав людини у справі «Моннелл і Морріс проти Сполученого королівства».)

Виходячи з вищенаведеного та враховуючи, що в судові засідання на 09.09.2020 року та 01.10.2020 року позивачка ОСОБА_2 , будучи належним чином сповіщеною про дату, час та місце судового розгляду, не прибувала, причину неявки суду не повідомила, заяв та клопотань про розгляд справи за її відсутності не подавала, тобто сторона позивача двічі не прибула у судове засідання, а тому застосування приписів п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України є обґрунтованим, та таким що узгоджується із фактичними обставинами встановленими судом під час розгляду клопотання сторони відповідача.

Вирішуючи питання пов`язані із судовими витратами понесеними сторонами, судом враховується, що позивачем понесені наступні судові витрати, а саме:

-3156 (три тисячі сто п`ятдесят шість) гривень 50 копійок в оплату судового збору при зверненні із позовом (а.с. 1),

-420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок в оплату судового збору за звернення із клопотанням про витребування доказів (а.с. 31);

-420 (чотириста двадцять) гривень 80 копійок в оплату судового збору за забезпечення позовом (а.с. 37).

Згідно до ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за клопотанням особи, яка його сплатила за ухвалою суду в разі:

1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом;

2) повернення заяви або скарги;

3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі;

4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням).

Таким чином, враховуючи, що залишення заяви ОСОБА_2 у зв`язку з повторним неприбуттям позивача для участі у судовому розгляді, а тому понесені стороною позивача судові витрати з врахуванням п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», покладаються на сторону позивача.

В той же час, на час вирішення клопотання про залишення позову без розгляду, відповідачем лише повідомлені орієнтовні судові витрати, які належними та допустимими доказами не підтверджені.

А тому, згідно до ч. 5 ст. 142 ЦПК України, у разі закриття провадження у справі або залишення позову без розгляду відповідач має право заявити вимоги про компенсацію здійснених ним витрат, пов`язаних з розглядом справи, внаслідок необґрунтованих дій позивача.

Також, згідно до ухвали Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.04.2020 року (а.с. 42-43), за заявою позивачки ОСОБА_2 «про забезпечення позову», накладено заборону на вчинення будь-яких дій щодо перереєстрації права власності на:

-квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 53,8 кв.м., житловою 39,1 кв. м., що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1-1101, виданий 24.07.2018 року державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Новіковою Л.В.,

-автомобіль «RENAULT DUSTER», 2011 року випуску, об`єм двигуна 1598 см. куб., зареєстрований номер НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1-1101, виданий 24.07.2018 року державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Новіковою Л.В.

Так, згідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України, у випадку залишення позову без розгляду, закриття провадження у справі або у випадку ухвалення рішення щодо повної відмови у задоволенні позову суд у відповідному судовому рішенні зазначає про скасування заходів забезпечення позову.

А тому, згідно до ч. 10 ст. 158 ЦПК України, У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Керуючись ч. 5 ст. 223, п. 3 ч. 1 ст. 257, ст. 260 ЦПК України, суд -

постановив:

Клопотання представника відповідача адвоката Фесюк Юрія Олександровича «про залишення позовної заяви без розгляду», - задовольнити повністю.

Позовну заяву ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа, без самостійних вимог Перша Кам`янська державна нотаріальна контора «про встановлення факту, що має юридичне значення, визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину, визнання права власності на 1/4 частину квартири і автомобіля в порядку спадкування за законом», - залишити без розгляду.

Вжиті заходи забезпечення позову за ухвалою Заводського районного суду м. Дніпродзержинська Дніпропетровської області від 27.04.2020 року , як накладення заборони на вчинення будь-яких дій щодо перереєстрації права власності на:

-квартиру АДРЕСА_1 загальною площею 53,8 кв.м., житловою 39,1 кв. м., що належить ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1-1101, виданий 24.07.2018 року державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Новіковою Л.В.,

-автомобіль «RENAULT DUSTER», 2011 року випуску, об`єм двигуна 1598 см. куб., зареєстрований номер НОМЕР_1 , зареєстрований на ім`я ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину, серія та номер: 1-1101, виданий 24.07.2018 року державним нотаріусом Першої кам`янської державної нотаріальної контори Дніпропетровської області Новіковою Л.В.,

-скасувати, згідно до ч. 9 ст. 158 ЦПК України.

Роз`яснити сторонам, що згідно до ч. 10 ст. 158 ЦПК України, У такому разі заходи забезпечення позову зберігають свою дію до набрання законної сили відповідним рішенням або ухвалою суду.

Судові витрати понесені стороною позивача у сумах:

-3156 (три тисячі сто п`ятдесят шість) гривень 50 копійок в оплату судового збору при зверненні із позовом (а.с. 1),

-420 (чотириста двадцять) гривень 40 копійок в оплату судового збору за звернення із клопотанням про витребування доказів (а.с. 31);

-420 (чотириста двадцять) гривень 80 копійок в оплату судового збору за забезпечення позовом (а.с. 37),

згідно до п. 4 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», покласти на позивача.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно до 15.5) Перехідних положень ЦПК України, апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією Кодексу. У разі порушення порядку подання апеляційної чи касаційної скарги відповідний суд повертає таку скаргу без розгляду.

15.8) оприлюднення інформації щодо справи, визначеної цією редакцією Кодексу, на офіційному веб-порталі судової влади України здійснюється в порядку, визначеному Положенням про автоматизовану систему документообігу суду.

позивач ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_2 ;

відповідач ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , адреса реєстрації та проживання: АДРЕСА_3 ;

третя особа, без самостійних вимог Перша Кам`янська державна нотаріальна контора, юридична адреса: область Дніпропетровська, місто Кам`янське, вулиця Медична, будинок № 3.

Суддя Івченко Т. П.