н/п 2/490/2921/2020 Справа № 490/3196/20
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 жовтня 2020 року

Центральний районний суд м. Миколаєва у складі:

головуючого судді Черенкової Н.П.,

за участю секретаря Янкевич В.С.,

за участю позивача - ОСОБА_1 ,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

В С Т А Н О В И В :

01 червня 2020 року позивач звернулась до суду з позовом, в якому просила розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 30 вересня 2005 року та зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Головного управління юстиції в Миколаївській області, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис за № 1207.

В обґрунтування свого позову посилається на те, що з 30 вересня 2005 року вона перебуває в зареєстрованому шлюбі з відповідачем, в період якого народились: дочка ОСОБА_3 , 2014 року народження, та син ОСОБА_4 , народження 2007 року.

Позивач стверджує, що подружнє життя з відповідачем не склалось, причиною цього є різні погляди на життя, а також виникаючі між ними сварки та розбіжності по найважливішим життєвим питанням, втрачено почуття любові та поваги.

Відповідно до автоматизованої системи документообігу цивільну справу було розподілено судді Черенковій Н.П. 02 червня 2020 року, та отримано суддею 03.06.2020 року.

Для визначення підсудності та виконання вимог ст. ст.27,187 ЦПК України зроблено запити до відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України в Миколаївській області 04.06.2020 року.

Після отримання інформації, ухвалою судді від 22.06.2020 року було відкрито провадження по справі, з призначенням судового засідання на 22.09.2020 року.

Особи, що беруть участь у справі, про час і місце судового розгляду сповіщені належним чином у порядку ст.ст. 128-130 ЦПК України.

Сторони до судового засідання не з`явились, у зв`язку з чим слухання справи відкладено на 01.10.2020 року.

У судовому засіданні ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала у повному обсязі та вказала, що вона мешкає з іншим чоловіком, з яким веде спільне господарство та бажає одружитися, оскільки від цього чоловіка вагітна.

Відповідач у судове засідання не з`явився, повідомим суд в порядку телефонограми, що він згоден на розірвання шлюбу, так як ОСОБА_1 вагітна від іншого чоловіка.

Відповідно до ч. 1, 4 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Судом постановлено про розгляд справи у відсутності відповідача, що відповідає приписам ст.223 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення свідка ОСОБА_5 , суд дійшов висновку про необхідність задоволення позову, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що 30 вересня 2005 року Міським відділом реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції зареєстровано шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , про що було складено актовий запис № 1207.

В період даного шлюбу у сторін народився син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та донька ОСОБА_7 , народження ІНФОРМАЦІЯ_2 .

За довідкою, виданою 22.09.2020 року за номером 455, Комунальним некомерційним підприємством Миколаївської міської ради "Пологовий будинок №1", ОСОБА_1 ,1988 року народження знаходиться на обліку в жіночій консультації №1 з приводу вагітності, яка на день видачі довідки становить 30 тижнів.

Як зазначає позивач, вона вагітна від ОСОБА_5 .

Допитаний у якості свідка ОСОБА_8 пояснив суду, що фактично проживає з ОСОБА_1 однією сім`єю, вона від нього вагітна, він визнає себе батьком дитини, яка буде нею народжена, вони бажають вступити до шлюбу.

Суду надана заява ОСОБА_5 про визнання ним батьківства дитини, яка буде народжена ОСОБА_1 , нотаріально посвідчена 22.09.2020 року приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Миколаївської області за реєстровим номером 541,542.

Згідно частини 2 статті 110 СК України позов про розірвання шлюбу не може бути пред`явлений протягом вагітності дружини та протягом одного року після народження дитини, крім випадків, коли один із подружжя вчинив протиправну поведінку, яка містить ознаки кримінального правопорушення, щодо другого з подружжя або дитини.

Разом з тим, частиною 3 вказаної статті передбачено право чоловіка, дружина на пред`явлення позову про розірвання шлюбу протягом вагітності дружини, якщо батьківство зачатої дитини визнане іншою особою.

Вказані обставини свідчать про наявність підстав для ухвалення рішення про розірвання шлюбу.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню тому, що родина фактично розпалася і її відновлення неможливе за обставин, встановлених судом: шлюбний союз розпався та існує формально.

Згідно роз`яснень, які викладені у п. 10 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 11 від 27.12.2007 року "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюбі, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя" проголошена Конституцією України охорона сім"ї державою полягає, зокрема, в тому, що шлюб може бути розірвано в судовому порядку лише за умови, якщо встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме інтересам одного з них чи інтересам їх дітей. Із цією метою суди повинні уникати формалізму при вирішення позовів про розірвання шлюбу, повно та всебічно з`ясовувати фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, враховувати наявність малолітньої дитини, дитини-інваліда та інші обставини життя подружжя, забезпечувати участь у судовому засіданні, як правило, обох сторін, вживати заходів до примирення подружжя.

Суд вважає, що подальше спільне життя чоловіка та жінки, й збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, тому що сторони подружні відносини припинили й спільного господарства не ведуть, даний факт має істотне значення. Примирення між сторонами неможливе. Спорів з приводу розподілу спільного майна подружжя немає.

Крім того, відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України шлюб розривається, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них.

Таким чином, суд переконався у дійсному волевиявленні сторін щодо неможливості збереження сім`ї.

Також судом враховується той факт, що один із членів сім`ї (чоловік чи жінка) або обоє мають право звернутися із заявою в суд про розірвання шлюбу (ч. 1 ст. 110 Сімейного кодексу України) й це право підлягає судовому захисту.

Відповідно до положень ст. 51 Конституції України, ч. 1 ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на добровільній згоді жінки та чоловіка, та примушення жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Згідно із положеннями ст. 18 ч. 2 п. 3, ст.ст. 51, 56 ч. 3, ст.110 ч. 1 СК України, дружина і чоловік мають рівне право на повагу до своєї індивідуальності, своїх звичок та уподобань, при цьому способом захисту сімейних прав та інтересів, у тому числі, є право на припинення шлюбних відносин шляхом пред`явлення до суду позову про розірвання шлюбу одним із подружжя.

Враховуючи викладене та задовольняючи позов про розірвання шлюбу, суд виходить з того, що добровільність шлюбу - одна з основних його засад. Шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Збереження шлюбу можливе на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги та підтримки, тобто на тому, що є моральною основою шлюбу.

На підставі вище викладеного, суд вважає, що причини, що спонукають позивача наполягати на розірванні шлюбу, є обґрунтованими і подальше спільне життя подружжя та збереження шлюбу суперечило б їх інтересам.

Однією з причин припинення шлюбу є його розірвання. Шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду (ч. 3 ст. 105 СК України).

У відповідності до статті 113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст. ст. 10, 206, 265, ЦПК України, ст. ст. 110, 111, 112, 113, 161, 180 СК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , укладений 30 вересня 2005 року та зареєстрований у Міському відділі реєстрації актів цивільного стану Миколаївського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації шлюбів зроблений актовий запис за № 1207.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, зокрема до Центрального районного суду м. Миколаєва.

Повний текст рішення виготовлений 01 жовтня 2020 року.

Суддя Черенкова Н.П.