Провадження № 2/243/619/2020
УХВАЛА

16 березня 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Дюміної Н.О.,

при секретарі Ревва Е.Г.,

за участі

представника позивача ОСОБА_1 ,

відповідача ОСОБА_2 ,

представника відповідача ОСОБА_3

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням та виселення , -

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Слов`янського міськрайонного суду Донецької області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням та виселення.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 27.12.2019 року, відкрито провадження у цивільній справі та прийнято до розгляду позовну заяву ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням та виселення.

Ухвалою Слов`янського міськрайонного суду Донецької області від 19.02.2020 року, було продовжено строк проведення підготовчого провадження у справі за позовом ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням та виселення на термін 30 днів, тобто до 19 березня 2020 року включно.

Позивач у судове засідання не з`явилася, надіслала на адресу суду заяву з проханням розгляд справи проводити за її відсутності за участі її представника.

Представник позивача у судовому засіданні надала уточнену позовну та просила суд її прийняти для подальшого розгляду. Крім того враховуючи, що відповідач та його представник отримали уточнену позовну заяву 16 березня 2020 року, тому вважає за необхідне продовжити строк підготовчого судового засідання.

Відповідач та його представник не заперечували проти прийняття уточненої позовної заяви та клопотання представника позивача про продовження строку підготовчого провадження у справі.

За змістом ст. ст. 13, 43 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до положень частин 2,3 статті 49 ЦПК України позивач вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що представник позивача своєчасно подав уточнену позовну заяву, а тому клопотання представника позивача необхідно задовольнити, а заяву про уточнення позовних вимог прийняти до розгляду та долучити до матеріалів справи, відклавши судовий розгляд справи на іншу дату.

Визначити відповідачу строк для подання відзиву на уточнену позовну заяву, встановити позивачу строк для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частини третьої - п`ятої ст.178 ЦПК України, роз`яснити відповідачам право пред`явити зустрічний позов у відповідності до ч. 1 ст. 193 ЦПК України та встановити відповідачам строк з дня отримання відповіді на відзив для подання заперечення, яке має відповідати вимогам частини третьої - п`ятої ст.178 ЦПК України.

Відповідно до ч.1 ст. 240 ЦПК суд відкладає розгляд справи у випадках, встановлених частиною другою статті 223 цього Кодексу.

Розглянувши клопотання позивача про продовження строку підготовчого судового засідання, суд приходить до висновку, що воно підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч.2 ст. 2 ЦПК України суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.

Однією із основних засад (принципів) цивільного судочинства є верховенство права.

Згідно ч.1 ст. 3 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється відповідно до Конституції України, цього Кодексу,Закону України «Про міжнародне приватне право», законів України, що визначають особливості розгляду окремих категорій справ, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Статтею 8 Конституції України встановлено, що Конституція України має найвищу юридичну силу. Закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй.

Не допущення звуження змісту та обсягу існуючих прав і свобод при прийнятті нових законів або внесенні змін до чинних законів задеклароване статтею 22 Конституції.

Частиною 5 ст. 4 ЦПК України встановлено, що жодна особа не може бути позбавлена права на участь у розгляді своєї справи у визначеному цим Кодексом порядку.

Пунктом 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків.

У відповідності до пункту 3.1 мотивувальної частини рішення Конституційного суду України від 25 квітня 2012 року № 11-рп/2012 засада рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом забезпечує гарантії доступності правосуддя та реалізації права на судовий захист, закріпленого в частині першій статті 55 Конституції України. Ця засада є похідною від загального принципу рівності громадян перед законом, визначеного частиною першою статті 24 Основного Закону України, і стосується, зокрема, сфери судочинства. Рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом передбачає єдиний правовий режим, який забезпечує реалізацію їхніх процесуальних прав.

Принцип змагальності процесу означає, що кожній стороні повинна бути надана можливість ознайомитися з усіма доказами та зауваженнями, наданими іншою стороною, і відповісти на них (Рішення у справі «Ruiz-Mateos проти Іспанії», від 23 червня 1993 року, заява № 12952/87, п. 63).

Дія принципу змагальності ґрунтується на переконанні: протилежність інтересів сторін найкраще забезпечить повноту матеріалів справи через активне виконання сторонами процесу тільки їм притаманних функцій. Принцип змагальності припускає поєднання активності сторін у забезпеченні виконання ними своїх процесуальних обов`язків із забезпеченням судом умов для здійснення наданих їм прав. При цьому, важливим є встановлення оптимального співвідношення активності сторін та активності суду.

Цей принцип також включає право особи на юридичне представництво, зокрема участь у цивільному процесі адвоката, передбачених національним законодавством випадках (рішення Європейського суду з прав людини від 26 липня 2018 року у справі «Bartaia v. Georgia»).

Статтею 59 Конституції України встановлено, що кожен має право на професійну правничу допомогу. У випадках, передбачених законом, ця допомога надається безоплатно. Кожен є вільним у виборі захисника своїх прав.

В рішеннях, де Європейський суд з прав людини неодноразово зазначав, що одним із складників справедливого судового розгляду в розумінні п.1 ст.6 є право на змагальне провадження; кожна сторона, в принципі, має отримати нагоду не лише бути поінформованою про будь-які докази, які потрібні для того, щоб виграти справу, але також має знати про всі докази чи подання, які представлені або зроблені в цілях впливу на думку суду, і коментувати їх (рішення у справах: «Лобо Мачадо проти Португалії» (LoboMachado v. Portugal) «Фермьойлєн проти Бєльгії» (Vermeulen v. Belgium) 20.02.1996 року, «Нідерост-Губер проти Швейцарії» (Nidero-stHuberv. Switzerland) від 19.02.1997 року.

Європейським судом у рішенні по справі «Шенк проти Швейцарії» (Schenk v. Switzerland) від 12.07.1988 року, зазначено, що Суд має пересвідчитися, чи провадження в цілому, включаючи спосіб збирання доказів, було справедливим, як того вимагає п. 1 статті 6.

Під час підготовчого судового розгляду даної цивільної справи процесуальна поведінка учасників судового розгляду свідчить, що обидві сторони мають реальний намір на реалізацію своїх процесуальних прав та виконання процесуальних обов`язків. Дії сторін не містить ознак зловживання своїми правами та спрямовані на доведення суду обставин, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень.

Таким чином, враховуючи основні засади національного судочинства та практику Європейського суду з прав людини, суд виходячи із наміру забезпечити сторонам належні умови для реалізації їх процесуальних прав, вважає за необхідне продовжити строк підготовчого провадження у справі на 30 днів.

Відповідно до ч.1 ст.196 ЦПК України для виконання завдання підготовчого провадження в кожній судовій справі, яка розглядається за правилами загального позовного провадження, проводиться підготовче засідання.

Згідно ч.3 ст. 189 ЦПК України підготовче провадження має бути проведене протягом шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі. У виняткових випадках для належної підготовки справи для розгляду по суті цей строк може бути продовжений не більше ніж на тридцять днів за клопотанням однієї із сторін або з ініціативи суду.

При цьому суд відповідно до положень ч.4 ст. 10 ЦПК України застосовує практику Європейського суду з прав людини, згідно усталеної практики якого, надмірний формалізму трактуванні національного процесуального законодавства визнається неправомірним обмеженням права на доступ до суду (як елементу права на справедливий суд згідно зі ст. 6 Конвенції).

Так, згідно висновків, викладених в рішеннях Європейського суду з прав людини, суворе трактування національним законодавством процесуального правила (надмірний формалізм) можуть позбавити заявників права звертатись до суду («Perez de Raela Cavaniles v. Spain», «Beles and others v. the Czech Republic», «RTBF v. Belgium»).

Також згідно рішення Європейського суду з прав людини не повинно бути занадто формального ставлення до передбачених законом вимог, оскільки доступ до правосуддя повинен бути не лише фактичним але і реальним (Рішення суду з прав людини Жоффр де ля Прадель проти Франції).

Таким чином, оскільки строк підготовчого провадження закінчується 19 березня 2020 року, а з урахуванням вищевикладених обставин, без продовження такого строку неможливо провести належну підготовку справи до розгляду та провести підготовче судове засідання, з метою недопущення порушення прав сторін у справі, суд вважає за необхідне, за клопотанням позивача, для належної підготовки справи для розгляду по суті повторно продовжити строк підготовчого провадження на тридцять днів.

Керуючись ст.ст. 8, 22 Конституції України, ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст. ст. 2-4,11,84,189, 196-198,279 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

1.Прийняти до провадження заяву представника позивача про уточнення позовних вимог по цивільній справі №243/14449/19.

2.Подальший розглядати справи за позовною заявою ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням та виселення здійснювати з урахуванням уточнених позовних вимог.

3.Відкласти підготовче судове засідання у справі за позовом ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням та виселення, на 02 квітня 2020 року на 16-00 годину.

4.Продовжити строк проведення підготовчого провадження у справі за позовом ОСОБА_4 , в інтересах якої діє ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про позбавлення права користування житловим приміщенням та виселення на термін 30 днів, тобто до 16 квітня 2020 року включно.

5.Визначити відповідачам п`ятнадцятиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на уточнену позовну заяву. У зазначений строк відповідачі мають право надіслати суду відзив на позовну заяву, який повинен відповідати вимогам статті 178 ЦПК України, і всі письмові та електронні докази (які можливо доставити до суду), висновки експертів і заяви свідків, що підтверджують заперечення проти позову. Відповідно до вимог частини 4 статті 178 ЦПК України, одночасно з надісланням (наданням) відзиву до суду, копія відзиву та доданих до нього документів відповідачі зобов`язані надіслати іншим учасникам справи. У разі ненадання відповідачами відзиву у встановлений судом строк без поважних причин суд вирішує справу за наявними матеріалами (частини 8 статті 178 ЦПК України).

6.Встановити позивачу п`ятиденний строк з дня отримання відзиву для подання відповіді на відзив, яка має відповідати вимогам частин 3-5 статті 178 ЦПК України, копія якої одночасно з поданням до суду повинна бути надіслана іншим учасникам справи.

Копію ухвали вручити (направити) сторонам по справі.

Ухвала оскарженню не підлягає та набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Суддя Слов`янського

міськрайонного суду

Донецької області Н.О.Дюміна