ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року

м. Черкаси

Справа № 702/103/20
Провадження № 22-ц/821/1155/20
категорія: 310020000

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого: Василенко Л. І.

суддів: Карпенко О. В., Нерушак Л. В.

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ;

відповідач - ОСОБА_2 ;

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 05 травня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, у складі: головуючого судді Мазай Н. В.,

в с т а н о в и в :

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

17 лютого 2020 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання.

Позовні вимоги мотивовані тим, що сторони з 04 червня 1995 року по 06 листопада 2007 року перебували у шлюбних відносинах.

Під час шлюбу у сторін народився син, 1995 року народження та донька 2002 року народження.

ІНФОРМАЦІЯ_1 їхній доньці, ОСОБА_3 виповнилося 18 років і вона продовжила навчання у Вищому навчальному закладі «Міжрегіональна Академія управління персоналом» м. Києва, відповідно до контракту, на заочній формі навчання.

Донька вдома багато працює над заданим матеріалом та часто хворіє, а тому не має змоги влаштуватися на роботу. При цьому, вартість навчання щороку коштує 300 євро та 10 000 грн 00 коп. відповідно до контракту про надання освітніх послуг від 23 липня 2019 року.

Вказала на те, що ОСОБА_2 працює на різних роботах та одержує заробітну плату у зв`язку з чим має змогу утримувати їхню спільну дитину.

За викладеного просила, стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання їх спільної повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка продовжує навчання у Вищому навчальному закладі «Міжрегіональна Академія управління персоналом» м. Києва, в розмірі 1/4 всіх видів доходів щомісяця, починаючи з дати подання позову та до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

Стягнути з відповідача на її користь додаткові витрати на оплату навчання їх повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 яка продовжує навчання у вищому навчальному закладі «Міжрегіональна Академія управління персоналом» м. Києва, в розмірі 1/2 витрат на навчання, згідно договору про надання освітніх послуг до закінчення навчання чи до досягнення двадцятитрьохрічного віку - у зв`язку з тим, яка з цих обставин настане першою.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Монастирищенського районного суду Черкаської області від 05 травня 2020 року позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки, яка продовжує навчання, задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 у розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів щомісячно, на період її навчання у Вищій школі внутрішньої безпеки м. Лодзь (Польсько - Український освітній центр при МАУП), термін навчання до лютого 2024 року, але не більше як до досягнення нею 23 років, починаючи з 17 лютого 2020 року.

Рішення допущено до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць.

В задоволенні позову в іншій частині відмовлено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь держави судовий збір в сумі 840 грн 80 коп.

Рішення мотивовано тим, що суд, враховуючи характер спірних правовідносин, при прийнятті свого висновку взяв до уваги та оцінив в сукупності докази матеріального становища повнолітньої дочки сторін, яка на час розгляду справи досягла 18 років і навчається на заочній формі навчання, не працює, потребує матеріальної допомоги, у зв`язку із навчанням, докази витрат як позивача на утримання дитини так і відповідача на своє утримання, рівність обов`язків батьків щодо утримання дочки.

Врахував при цьому суд також те, що предмет спірних правовідносин направлений в першу чергу на забезпечення інтересів повнолітньої дочки і надання переваги доводам позивача чи запереченням відповідача в одноособовому порядку, не буде забезпечувати принципу захищеності прав дочки і стягнення аліментів, в даному випадку, є необхідним, так як обов`язок по її утриманню покладається на обох батьків, а тому суд вважає, що позов в частині стягнення аліментів на утримання повнолітньої дочки на період навчання підлягає до задоволення, та прийшов до висновку за необхідне стягнути із відповідача на користь позивача аліменти в розмірі 1/4 частини всіх видів його доходів, щомісячно, на період навчання доньки, але не більше ніж до досягнення нею 23 років.

При цьому, в частині стягнення із відповідача додаткових витрат на оплату навчання повнолітньої доньки суд прийшов до висновку про те, що вказані позовні вимоги не підлягають до задоволення, виходячи з того, що правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються Главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів, зокрема ст. ст. 199, 200, 201 СК України.

У визначенні розміру аліментів враховується вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на повнолітніх дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Таким чином, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила ст. 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються ст. 199 СК України (утримання дитини яка продовжує навчання). З врахуванням наведених вимог закону, витрати за навчання, згідно договору про надання освітніх послуг не відноситься до тих особливих обставин, які передбачають можливість стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання дитини, а тому у задоволенні позову в цій частині необхідно відмовити.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі поданій 09 червня 2020 року ОСОБА_2 порушив питання про його скасування та ухвалення нового судового рішення, яким просив відмовити повністю у задоволенні заявлених позовних вимог ОСОБА_1 .

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Подана скарга мотивована відсутністю у скаржника об`єктивної змоги надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки, яка продовжує навчання, пославшись на свою непрацевлаштованість, відсутність стабільного доходу та проживання за рахунок власного підсобного господарства. При цьому, скаржник вказав, що у випадку покращення його фінансового стану він обов`язково надасть таку допомогу своїй повнолітній доньці.

Зазначив, що після розлучення з позивачкою їх спільний на той момент неповнолітній син, залишився проживати з ним, а донька залишилася проживати з позивачкою. В свою чергу до повнолітня доньки, ОСОБА_2 сплачував аліменти на її утримання.

Також скаржник вказав на те, що йому не зрозуміло джерело походження довідки Долинківської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області № 14 від 25 лютого 2020 року, відповідно до змісту якої скаржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на заробітках у Польщі, а також те, хто долучив її в якості доказів до матеріалів справи.

Зазначив, що відповідно до витягу з журналу вихідної кореспонденції Долинківської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області вказана довідка на ім`я скаржника не видавалася, а тому вважає її недопустимим доказом.

При цьому, послався на те, що на його ім`я була видана лише довідка від Долинківської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області за № 82 від 06 квітня 2020 року, яка була долучена як доказ до даної справи, однак судом не була взята до уваги. За наведених обставин вважає, що судом не повно з`ясовані всі обставини, що мають значення для справи.

Інших доводів та підстав скасування оскаржуваного рішення апеляційна скарга не містить.

Водночас, в якості доказів до апеляційної скарги додано пояснення сина сторін ОСОБА_4 , який не є стороною у справі.

Скориставшись правом, регламентованим ст. 360 ЦПК України ОСОБА_1 скерувала до суду відзив на апеляційну скаргу в якому зазначила, що вважає оскаржуване рішення законним та обґрунтованим, а доводи апеляційної скарги невмотивованими та безпідставними. Просила відмовити ОСОБА_2 у задоволенні апеляційної скарги, залишивши без змін рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 05 травня 2020 року.

При цьому, вказала, що відповідач дійсно періодично їздить на заробітки за межі України та до м. Києва, що можна підтвердити зробивши судом запит до Державної прикордонної служби з метою встановлення термінів перебування за межами України. Також доводи скаржника, щодо його не працевлаштованості на даний час є не аргументованими, оскільки останній має працездатний вік та відповідно вільний вибір виду діяльності та роду зайнять для отримання заробітку та надання матеріальної допомоги спільній доньці сторін.

Надходження апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 15 липня 2020 року відкрито апеляційне провадження у даній справі.

Ухвалою Черкаського апеляційного суду від 31 липня 2020 року розгляд апеляційної скарги призначено на 29 вересня 2020 року на 11:30 год. в порядку письмового провадження без повідомленням учасників справи.

Фактичні обставини справи, встановлені судом першої інстанції

Матеріалами справи встановлено, що сторони з 04 червня 1996 року по 06 листопада 2007 року перебували в шлюбі. Відповідно до копії повторно виданого Свідоцтва про розірвання шлюбу, актовий запис № 121, Серія НОМЕР_1 від 11 вересня 2009 року, виданого ВРАЦС Монастирищенського районного управління юстиції у Черкаській області, шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_5 07 листопада 2007 року розірвано (а. с. 6).

12 листопада 2011 року ОСОБА_5 зареєструвала шлюб з ОСОБА_6 , змінивши прізвище після реєстрації на - ОСОБА_7 , що стверджується копією Свідоцтва про шлюб, актовий запис № 11, Серія НОМЕР_2 від 12 листопада 2011 року виданого Аврамівською сільською радою Монастирищенського району Черкаської області (а. с. 7).

Сторони у справі ОСОБА_2 та ОСОБА_1 є батьками ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження від 22 лютого 2002 року, актовий запис № 20, Серія НОМЕР_3 від 22 лютого 2002 року (а. с. 8).

Відповідно до довідки № 1711/вшб, виданої 22 січня 2020 Міжрегіональною Академією Управління персоналом Польсько - Українським освітнім центром при МАУП, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 дійсно є студенткою 1 - го курсу бакалаврату Вищої школи внутрішньої безпеки м. Лодзь (Польсько - Український освітній центр при МАУП) з 19 серпня 2019. Загальний термін навчання 4 роки 6 місяців. Термін закінчення навчального закладу за ступенем вищої освіти «Бакалавр» - лютий 2024 року (а.с.10).

Згідно контракту на навчання за програмою «Подвійний диплом» у Вищій Школі Внутрішньої Безпки в м. Лодзь (Польща) та Приватному акціонерному товаристві «Вищий навчальний заклад «Міжрегіональна Академія управління персоналом» від 19 серпня 2019, ОСОБА_3 навчається на заочній формі навчання за спеціальністю - право, строк навчання становить 4 роки 6 місяців, вартість навчання у ВШВБ становить 300 євро; вартість послуг Академії протягом навчання у ВШВБ складає 10 000 грн (а. с.9).

Відповідно до довідки № 41 від 17 січня 2020, виданої виконавчим комітетом Аврамівської сільської ради ОСОБА_1 , яка проживає по АДРЕСА_2 , до складу її сім`ї (зареєстрованих) входять: син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та син ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (а. с. 11).

Згідно довідки, виданої 29 січня 2020 року Монастирищенською районною філією Черкаського обласного центру зайнятості, ОСОБА_1 із 01 жовтня 2019 року перебуває на обліку в Монастирищенській районній філії Черкаського обласного центру зайнятості, як безробітна. Розмір доходу з 01 жовтня 2020 року по 01 грудня 2020 року становить 22 651 грн 23 коп. (а. с.12).

Матеріали справи містять копію судового наказу Монастирищенського районного суду Черкаської області справа № 702/899/17, провадження № 2-н/702/16/17 відповідно до змісту якого з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на утримання доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 з 11 жовтня 2017 року і до її повноліття стягувалися аліменти в розмірі 1/4 частини усіх видів доходів (а. с. 13).

Відповідачем ОСОБА_2 , як доказ того, що він тимчасово не працює і проживає за рахунок власного підсобного господарства, надано довідку № 82 від 06 квітня 2020 року Долинківської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області (а. с. 37).

19 лютого 2020 року Монастирищенським районним судом Черкаської області до Виконавчого комітету Долинківської сільської ради Монастирищенського району скеровано запит № 702/103/20/964/2020 про надання відомостей, щодо реєстрації ОСОБА_2 (а. с. 20).

На вище вказаний запит Долинківською сільською радою Монастирищенського району, Черкаської області надано відповідь за №14 від 25 лютого 2020 про те, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 . Перебуває на заробітках у Польщі (а. с. 21, 24).

Мотивувальна частина

Позиція Черкаського апеляційного суду

Згідно з ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду із ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду у порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд апеляційної інстанції створив учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів та апеляційної скарги, а також надав сторонам строк для подачі відзиву.

Крім того, кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Мотиви, з яких виходить Черкаський апеляційний суд, та застосовані норми права

Частина 3 ст. 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї. (ч. 1 та ч. 2 ст. 367 ЦПК України).

Згідно зі ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу.

Відповідно до ч. 1 ст. 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону рішення суду повністю відповідає.

ОСОБА_2 оскаржує рішення суду першої інстанції в цілому.

Правовідносини щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються Главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (ст. ст. 199, 200, 201 СК України). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

З урахуванням приведених норм, витрати за навчання, згідно договору про надання освітніх послуг не відносяться до тих особливих обставин які передбачають можливість стягнення з відповідача додаткових витрат на утримання повнолітньої доньки про які просила позивач ОСОБА_9 звертаючись з позовом та відокремлюючи дану вимогу окремим контекстом.

Колегія суддів констатує правильність висновку суду першої інстанції про відмову у задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача додаткових витрат на плату навчання спільної з позивачкою доньки.

Аналогічний висновок щодо застосування норм права викладений у постанові Верховного Суду від 29 січня 2018 року у справі № 622/373/16-ц.

Статтею 198 Сімейного кодексу України, визначено, що батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дітей, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати

Статтею 199 Сімейного кодексу України передбачено обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання. Якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу; право на утримання припиняється у разі припинення навчання; право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Стягнення аліментів на утримання дитини, яка продовжує навчання є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності, оскільки на період навчання вона не має самостійного заробітку та потребує матеріальної допомоги з боку батьків, які зобов`язані утримувати своїх повнолітніх дітей, що продовжують навчатися, до досягнення ними двадцяти трьох років.

Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Умовою стягнення аліментів на повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання, є недостатність забезпечення коштами як для навчання, так і для інших необхідних потреб (маються на увазі побутові потреби - харчування, одяг, користування транспортом, придбання навчальної літератури, посібників).

ОСОБА_3 навчається на заочній формі навчання у Вищій школі внутрішньої безпеки м. Лодзь (Польсько - Український освітній центр при МАУП), термін навчання до лютого 2024 року, в той час як проживає у с. Аврамівка Монастирищенського району Черкаської області, разом з матір`ю ОСОБА_1 , що стверджується довідкою про склад сім`ї позивачки (а. с. 11), а тому несе витрати не тільки на вартість навчання, а й на транспорт та харчування.

При цьому, та обставина, що ОСОБА_3 навчається на заочній формі навчання не звільняє відповідача від обов`язку надання матеріальної допомоги, оскільки згідно висновку Верховного Суду, викладеного у постанові від 17 квітня 2019 року по справі № 644/3610/16-ц, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття, не залежить від форми навчання.

Згідно положень ст. 200 СК України, суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у ст. 182 СК України.

При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

За змістом ч. 1 ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність на праві власності, володіння та/або користування у платника аліментів майна та майнових прав, у тому числі рухомого та нерухомого майна, грошових коштів, виключних прав на результати інтелектуальної діяльності, корпоративних прав; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

При встановленні потреби в утриманні повнолітньої дитини суд повинен враховувати всі джерела, що утворюють її дохід, обов`язок обох батьків з надання відповідної матеріальної допомоги та спроможність останніх її надавати.

Відповідно до положень ч. 3 ст. 12 ЦПК України, ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 6 ст. 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

У частинах 1, 2 ст. 89 ЦПК України визначено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Разом із тим, аліменти, спрямовані на утримання повнолітніх дочки, сина, повинні бути достатніми і, разом із тим, співмірними з урахуванням мети аліментного зобов`язання.

Колегія суддів вважає, що при визначенні розміру аліментів - 1/4 частини від усіх видів доходу відповідача, судом першої інстанції було враховано вище приведені правові норми, відсутність утриманців та ненадання доказів його об`єктивної неможливості сплачувати аліменти у визначеному судом розмірі.

Доводи апеляційної скарги про не працевлаштованість відповідача не може бути взято до уваги, оскільки обов`язок утримувати свою повнолітню доньку, яка продовжує навчатися після досягнення повноліття, незалежно від форми навчання, покладається на обох батьків. При цьому, ОСОБА_2 є молодою працездатною особою та здатний забезпечити свої мінімальні потреби та потреби повнолітньої дитини у зв`язку з навчанням, доказів про існування у нього обмежень до праці за станом здоров`я, або з інших поважних причин немає.

Щодо аргументів скарги, які стосуються походження довідки Долинківської сільської ради Монастирищенського району Черкаської області № 14 від 25 лютого 2020 року, відповідно до змісту якої, скаржник ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , перебуває на заробітках у Польщі, то виходячи зі змісту матеріалів справи вона була надана в якості відповіді на запит Монастирищенського районного суду Черкаської області від 19 лютого 2020 року № 702/103/20/964/2020, щодо надання відомостей, щодо реєстрації відповідача.

Колегія суддів не бере до уваги надане в якості додатку до поданої ОСОБА_2 пояснення сина сторін ОСОБА_4 , щодо обставин справи, оскільки він не є стороною даних правовідносин.

Водночас, вимога ОСОБА_1 , викладена у відзиві на апеляційну скаргу, щодо направлення запиту до Державної прикордонної служби з метою витребування інформації, щодо перебування ОСОБА_2 у країні Польщі з 2016 року не підлягає задоволенню, оскільки це порушує загальний порядок збирання, подання, витребування доказів та доказуванню в цілому.

Таким чином, обставин, які б дали суду апеляційної інстанції підстави для спростування висновків суду першої інстанції, апеляційна скарга відповідача не містить.

За правилами ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Враховуючи викладене, апеляційний суд приходить до висновку про те, що судом першої інстанції дана належна оцінка доводам сторін у сукупності з наданими сторонами доказами, висновки суду відповідають обставинам справи, доводи, викладені у апеляційній скарзі, не спростовують їх, тому підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 384 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Монастирищенського районного суду Черкаської області від 05 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення, в порядку та за умов визначених ЦПК України.

Текст постанови складено 29 вересня 2020 року.

Головуючий Л. І. Василенко

Судді: О. В. Карпенко

Л. В. Нерушак