Справа 206/5717/19
Провадження 2/206/109/20
17 березня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровську у складі:
головуючого судді Кушнірчука Р.О.,
при секретареві Ільїній І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , третя особа Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпропетровської міської ради про визнання осіб такими, що втратили право користування житловим приміщенням,
представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кузьміної Н.О.,
09 жовтня 2019 року позивачі звернулись до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про позбавлення їх права користування житловим приміщенням, а саме квартирою АДРЕСА_1 .
Свої вимоги обґрунтували тим, що вони є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 на підставі свідоцтва про право власності на житло на праві спільної сумісної власності. У вказаній квартирі також зареєстровані донька та онука позивача ОСОБА_2 - відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . У вересні 2014 року ОСОБА_3 зібрала свої речі та поїхала проживати до майбутнього чоловіка у м. Кам`янське. Згодом, її донька ОСОБА_4 , у жовтні 2017 року також переїхала проживати у м. Кам`янське. Із зазначеного часу відповідачі у вказаній квартирі не проживають, особисті речі вони забрали ще під час переїзду. Відповідачі комунальні послуги не сплачують, про стан квартири не цікавляться, участі в її утриманні не приймають. Жодних перешкод у користування житловим приміщенням позивачі для відповідачів не чинили.
Ухвалою суду від 31 жовтня 2019 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.
Позивач ОСОБА_1 суду пояснила, що вона та її мати - ОСОБА_2 є власниками квартири за адресою: АДРЕСА_1 . Відповідач ОСОБА_3 її рідна сестра, а відповідач - ОСОБА_4 - племінниця. ОСОБА_3 не проживає у квартирі з 2014 року, вона переїхала до м. Кам`янське. ОСОБА_4 познайомилась з хлопцем і також переїхала проживати до м. Кам`янське. Перші три місяці після переїзду вона спілкувалась з сестрою та племінницею, а після зв`язок вони втратили. Старі номери телефонів не працюють, нових засобів зв`язку вона не знає. На теперішній час у квартирі зареєстровані вона, її мати, її дві доньки та двоє відповідачів. Мати отримує пенсію, а вона мінімальну заробітну плату. В подальшому позивач у судове засідання не з`явилась за невідомими суду причинами, про день та час розгляду справи була повідомлена своєчасно та належним чином.
Позивач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву з клопотанням про розгляд справи за її відсутністю, у якій також зазначила, що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить суд їх задовольнити.
Представник позивача ОСОБА_1 у судовому засіданні підтримала заявлені позовні вимоги позивачів та просила суд їх задовольнити. В подальшому у судове засідання не з`явилась, однак надала суду заяву про розгляд справи у її відсутність.
Відповідачі будучи належним чином повідомленими про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явились, причини своєї неявки суду не повідомили, відзив на позовну заяву не подали, тому суд відповідно до ч.1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних у ній доказів (ухвалює заочне рішення).
Представник департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився за невідомими суду причинами, про день та час розгляду справи повідомлялись своєчасно та належним чином.
Заслухавши доводи позивача ОСОБА_1 та її представника, покази свідка, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до такого.
Судом установлено, що квартира розташована за адресою: АДРЕСА_1 , належить позивачам ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на праві спільної сумісної власності, що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло виданого на підставі розпорядження Управління житлового господарства Дніпропетровської міської ради від 02 жовтня 2003 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно КП «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» №1974764 від 12.11.2003. (а.с.7-8).
Згідно свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 05 квітня 2013 року ОСОБА_7 зареєстрував шлюб з ОСОБА_1 , про що в книзі реєстрації Самарського районного у місті Дніпрі відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Дніпропетровській області зроблено відповідний актовий запис № 77. Після реєстрації шлюбу дружина отримала прізвище « ОСОБА_1 » (а.с.9)
Відповідно довідки про склад сім`ї № 5362 від 13 вересня 2019 року за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: позивачі ОСОБА_2 (уповноважений власник) та ОСОБА_1 (співвласник), відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а також онуки уповноваженого власника ОСОБА_10 та ОСОБА_11 (а.с.10).
Так, у ході судового розгляду було встановлено, що відповідач ОСОБА_3 не проживає за адресою спірної квартири з 2014 року, а відповідач ОСОБА_4 - з 2017 року.
Дані обставини підтверджується, зокрема актами обстеження домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 б/н від 17.09.2019, відповідно до яких ОСОБА_3 не мешкає у квартирі за вказаною адресою з 15.09.2014, а ОСОБА_4 - з 12.12.2017. (а.с.11-12).
Також, вказана обставина підтверджується показами свідка ОСОБА_12 , яка у судовому засіданні пояснила, що вона є сусідкою позивачів. Відповідачів вона також знає особисто, вони були зареєстровані у квартирі з 2007 року та періодично проживала в ній, у 2014 році вони переїхали та по теперішній час у вказаній квартирі не проживають. З відповідачами вона спілкувалась деякий час після того як вони поїхали, однак згодом усі зв`язки були втрачені. З позивачами вона спілкується та часто буває у них в гостях. Позивач ОСОБА_2 часто згадує свою доньку та онуку, у них завжди були теплі стосунки, ніяких сварок між ними не було.
Відповідно ч. ч 1,2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За положеннями ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.
Отже, виходячи з викладеного та враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про поважність причин відсутності більше року відповідачів за адресою спірної квартири та про наявність домовленості з позивачами щодо їх відсутності, суд приходить до висновку, що вимоги позивачів про позбавлення ОСОБА_3 та ОСОБА_4 права користування житловим приміщенням, а саме квартирою, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 є законними та обґрунтованими, а отже підлягають задоволенню у повному обсязі.
Що стосується питання розподілу судових витрат, то відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати понесені позивачами зі сплати судового збору підлягають солідарному стягненню з відповідачів на користь позивачів.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 - задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) такими, що втратили право користування житловим приміщенням, а саме квартирою за адресою: АДРЕСА_1 .
Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_1 ), ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ( АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 ( АДРЕСА_1 , ІПН НОМЕР_2 ) витрати понесені по сплаті судового збору в розмірі 768,50 грн. з кожного.
Повний текст судового рішення складено 17 березня 2020 року.
Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене відповідачем в апеляційному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий суддя Р.О. Кушнірчук