Справа № 946/4505/20
Провадження № 2/946/2532/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області в складі:

головуючого - судді Адамова А.С.,

за участю секретаря судового засідання - Тюміної О.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , третя особа Одеська товарна біржа про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно, -

ВСТАНОВИВ:

23.07.2020 року позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 звернулися до суду з позовними вимогами, якими (з урахуванням уточнення від 22.09.2020) просять: визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна за №5418 від 12.05.2000 року 1/4 частки будинку АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 , що діяв від свого імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на Одеській товарній біржі, та зареєстрований в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний №5418 від 12.05.2000 року; визнати право власності на 1/4 частку житлового будинку Літ.А загальною площею 82,7 м.кв., житловою площею 53,6 м.кв., яка складається з приміщень: коридор №1, кухня №2, коридор №3, ванна №4, житлова кімната №5, житлова кімната №6, житлова кімната №7, що складають квартиру №2 та Літ.а гараж №ІХ площею 24,0 м.кв. (а всього загальною площею 106,7 м.кв) і знаходяться в будинку АДРЕСА_1 в рівних частках (по 1/8 за кожним) за ОСОБА_1 та за ОСОБА_2 .

Свої вимоги мотивують тим, що 12.05.2000 року між ними та ОСОБА_3 , що діяв від свого імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 був укладений договір за №5418 купівлі-продажу нерухомого майна - 1/4 частки житлового будинку Літ.А загальною площею 82,7 м.кв., житловою площею 53,6 м.кв., яка складається з приміщень: коридор №1, кухня №2, коридор №3, ванна №4, житлова кімната №5, житлова кімната №6, житлова кімната №7, що складають квартиру №2 та Літ.а гараж №ІХ площею 24,0 м.кв. (а всього загальною площею 106,7 м.кв.) і знаходяться в будинку АДРЕСА_1 . Укладений між сторонами договір зареєстрований Одеською товарною біржею. Всі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі сторонами угоди були виконані, грошовий розрахунок по даному договору здійснений ними в повному обсязі, про що свідчить п.5 договору, на виконання умов укладеного договору, ними проведено реєстрацію договору Ізмаїльським МБТІ у книзі реєстру за №70а-225 від 22.05.2000р., що підтверджено довідкою КП «Ізмаїльське МБТІ» від 26.08.2020р. Договір нотаріально не посвідчений. Позивачі відкрито володіють та користуються житлом, проте фактично являючись власниками житла, вони позбавлені можливості розпоряджатися ним на свій розсуд, оскільки укладений договір потребує нотаріального посвідчення, в зв`язку з чим змушені звернутися до суду для підтвердження дійсності укладеного договору.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, проте просили суд розглянути справу за їх відсутності.

Відповідачі ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , сповіщені належним чином про час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, надали до суду письмову заяву про визнання позовних вимог ОСОБА_1 , ОСОБА_2 у повному обсязі та розгляд справи без їх участі.

Представник третьої особи Одеської товарної біржі в судове засідання не з`явився.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані учасниками судового процесу докази в їх сукупності, проаналізувавши положення чинного законодавства, суд дійшов наступного.

Судом встановлено, що згідно договору від 12.05.2000 року за №5418 купівлі-продажу нерухомого майна - 1/4 частки будинку АДРЕСА_1 , ОСОБА_3 , який діяв від свого імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 продав, а ОСОБА_1 , ОСОБА_2 купили 1/4 частку житлового будинку Літ.А загальною площею 82,7 м.кв., житловою площею 53,6 м.кв., яка складається з приміщень: коридор №1, кухня №2, коридор №3, ванна №4, житлова кімната №5, житлова кімната №6, житлова кімната №7, що складають квартиру №2 та Літ.а гараж №ІХ площею 24,0 м.кв. (а всього загальною площею 106,7 м.кв) і знаходяться в будинку АДРЕСА_1

Укладений між сторонами договір, зареєстрований Одеською товарною біржою від 12.05.2000 року за №5418. Всі істотні умови договору до його реєстрації на товарній біржі сторонами угоди були виконані, грошовий розрахунок по даному договору здійснений ними в повному обсязі, про що свідчить п.5 договору, у виконання умов укладеного договору ними проведено реєстрацію договору, що підтверджено довідкою КП «Ізмаїльське МБТІ» від 26.08.2020р., технічна документація на придбане нерухоме майно. З моменту придбання нерухомого майна вони відкрито володіють та користуються ним.

Розпорядженням Міського голови від 19.02.2016р. за №57 «Про перейменування вулиць, провулків та проспекту в м. Ізмаїл Одеської області» АДРЕСА_1 перейменовано у АДРЕСА_1.

На теперішній час вказаний договір не оскаржений та не скасований.

Відповідно до ст.ст. 128, 224, 227 ЦК УРСР (1963 рік), діючого на час виникнення правовідносин, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання речі, якщо інше не передбачено законом або договором. За договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцю, а покупець зобов`язується прийняти майно та сплатити за нього визначену грошову суму.

Згідно ст.ст. 328, 334, 655, 657 ЦК України, діючого на час розгляду справи, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності визнається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону. За договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір купівлі-продажу земельної ділянки, єдиного майнового комплексу, житлового будинку (квартири) або іншого нерухомого майна, укладається у письмовій формі і підлягає нотаріальному посвідченню та державній реєстрації, крім договорів купівлі-продажу майна, що перебуває у податковій заставі.

Згідно ст.15 Закону України "Про товарну біржу" угоди, зареєстровані на товарній біржі, не підлягають нотаріальному посвідченню.

Відповідно до пунктів 1.1., 1.4., 1.7., 1.9 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, які знаходяться у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету України з житлово-комунального господарства від 09.06.98 року № 121, Інструкція визначала порядок здійснення державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна в Україні. Державній реєстрації в бюро технічної інвентаризації підлягають об`єкти нерухомості, розташовані на всій території України. Реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна здійснюється на підставі правовстановлюючих документів за рахунок коштів власників нерухомого майна. Пунктом 2 Інструкції визначений порядок здійснення державної реєстрації, підпунктом 2.1.д) якого зазначено, що на оригіналі правовстановлюючого документу робиться реєстраційний напис.

Додатком 1 до вказаної Інструкції визначений перелік правовстановлюючих документів, на підставі яких здійснюється державна реєстрація права власності на об`єкти нерухомого майна. Відповідно до пункту 9 Переліку зазначено: «Договори купівлі-продажу, обміну, зареєстровані біржею».

При укладенні договору всі вимоги, передбачені ст. 15 Закону України «Про товарні біржі», між сторонами виконано належним чином, про що свідчить сам договір.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що реєстрація за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 права власності на 1/4 частку будинку АДРЕСА_1 , здійснена відповідно до діючого на той час законодавства.

Відповідно до ст. 316 Цивільного Кодексу України, правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

З оглядом на вищевказане, та з огляду на те, що сторони домовились щодо усіх істотних умов договору, що підтверджується письмовими доказами, і відбулося повне виконання договору, вищевказаний договір є дійсним та право власності таким чином за ОСОБА_1 , ОСОБА_2 встановлюється відповідно ст.328 ЦК України.

Враховуючи викладене, на думку суду обґрунтованими є посилання позивачів на дійсність договору купівлі-продажу нерухомого майна та правомірними є вимоги про визнання дійсним договору купівлі-продажу 1/4 частини будинку АДРЕСА_1 , укладеного на Одеській товарній біржі 12.05.2000 року за №5418, між ОСОБА_3 , що діяв від свого імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 , ОСОБА_2 .

У відповідності зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом.

Статтями 15 та 16 ЦК України передбачено право особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до роз`яснень п. 24 ч.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №2 від 12 червня 2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції», у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з`ясування і дослідження інших обставин справи.

Стаття 76 ЦПК України, передбачає, що доказами у справі є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно з ч.1 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до вимог ст.ст. 12, 13, 78, 81 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи в межах заявлених вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях, обставини, які визнаються учасниками справи, не підлягають доказуванню, якщо суд не має обґрунтованого сумніву щодо достовірності цих обставин або добровільності їх визнання. Обставини, які визнаються учасниками справи, зазначаються в заявах по суті справи, поясненнях учасників справи, їхніх представників.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності до того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позов підлягає задоволенню, у тому числі, з огляду на те, що відповідач визнав позов і обставини визнані сторонами не підлягають доказуванню у відповідності до ст. 81 ч.1 ЦПК України. Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 259, 263-265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , місце проживання: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_4 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , місце проживання: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_5 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 , місце проживання: АДРЕСА_5 ), ОСОБА_6 (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_6 , місце проживання: АДРЕСА_5 ), третя особа Одеська товарна біржа ( ідентифікаційний код 03876810, місцезнаходження: 65114, м. Одеса, вул. Люстдорфська дорога, 140, корп. А) про визнання договору купівлі-продажу нерухомого майна дійсним та визнання права власності на нерухоме майно - задовольнити.

Визнати дійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна за №5418 від 12.05.2000 року (1/4 (однієї четвертої) частки будинку АДРЕСА_1 , укладений між ОСОБА_3 , що діяв від свого імені та від імені неповнолітньої ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ) на Одеській товарній біржі, та зареєстрований в Журналі реєстрації біржових угод з нерухомістю, реєстраційний №5418 від 12.05.2000 року.

Визнати право власності на 1/4 (одну четверту) частку житлового будинку Літ.А загальною площею 82,7 м.кв., житловою площею 53,6 м.кв., яка складається з приміщень: коридор №1, кухня №2, коридор №3, ванна №4, житлова кімната №5, житлова кімната №6, житлова кімната №7, що складають квартиру №2 (два) та Літ.а гараж №ІХ площею 24,0 м.кв. (а всього загальною площею 106,7 м.кв) і знаходяться в будинку АДРЕСА_1 в рівних частках (по 1/8 (одній восьмій) за кожним) за ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 ) та за ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ).

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення буде складено та підписано 30.09.2020р.

Суддя: А.С.Адамов