Номер провадження: 22-ц/813/7817/20
Головуючий у першій інстанції Середа І. В.
Доповідач Дрішлюк А. І.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

про залишення апеляційної скарги без руху

14.09.2020 року м. Одеса

Одеський апеляційний суд у складі судді Дрішлюка А.І., дослідивши апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 червня 2020 року вцивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів,

ВСТАНОВИВ:

09 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_4 та після уточнення 17.05.2018 р. вимог просив стягнути кошти у сумі 1697201,80 грн. за користування житловим будинком з господарськими будівлями та спорудами, розташованими за адресою АДРЕСА_1 . В обґрунтування позовних вимог ОСОБА_1 вказував на те, що відповідач незаконно володіє будинком з 05.06.2008 року у зв`язку з чим завдала йому збитків, розмір яких він розрахував із вартості орендної плати визначеного на рівні подібного за характеристиками будинку (т.1, а.с. 18-74).

17 червня 2020 року рішенням Суворовського районного суду м. Одеси (головуючий-суддя Середа І.В.) відмовлено ОСОБА_1 в задоволенні позову до ОСОБА_3 про стягнення коштів (т.2, а.с. 145).

24 липня 2020 року засобами поштової кореспонденції представник ОСОБА_1 ОСОБА_2 направила до Суворовського районного суду м. Одеси від 17 червня 2020 року. Апелянт вважає дане рішення прийняте з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням процесуального права, висновки викладені у рішенні суду не відповідають обставинам справи, обставини, які мають значення для справи з`ясовані неповно, тому має бути скасовано, а позов ОСОБА_1 задоволено. На думку апелянта, як вбачається з наявних матеріалах справи, починаючи з 01.04.2005 року по 15.11.2019 рік, тобто 14,5 років, належним спадкоємцям ОСОБА_5 майном, будинком та земельною ділянкою, незаконно користувалася ОСОБА_3 . Апелянт пояснює, що фактичний стан майна, саме як житлового будинку, та не спростовує того факту, що будинок з 2004 року фактично був завершеним будівництвом об`єктом нерухомого майна, хоча право розпорядження ним спадкоємці отримали після проходження процедури державної реєстрації. Апелянт звертає увагу на те, що в період незаконного користування житловим будинком, ОСОБА_3 фактично отримувала дохід, який складається із заощаджених нею коштів на оплаті за користування майном ОСОБА_1 за весь час, тобто з 05.06.2008 року. На думку апелянта, суд першої інстанції проігнорував обставини, встановлення рішенням апеляційного суду Одеської області від 18.06.2015 року незаконність заволодіння ОСОБА_3 , майном спадкоємців ОСОБА_5 і як наслідок незаконність використання нею нерухомого майна позивача, та основний доказ експертний висновок №УТЕ-370 від 02.05.2018 року. Крім того, апелянт зазначає, що суд першої інстанції не лише усунувся від виконання свого прямого обов`язку та переклав на позивача вибір правової норми, яка підлягає застосуванню до даних правовідносин, але й відмовив у позові з підстав начебто невірного вибору позивачем відповідної норми права. Апелянт просить скасувати рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 червня 2020 року, позов ОСОБА_1 задовольнити. Стягнути з відповідача судові витрати.

На момент надходження апеляційної скарги до Одеського апеляційного суду виникла неможливість розподілу справ між суддями судової палати з розгляду цивільних справ, яка тривала з 03 серпня 2020 року по 27 серпня 2020 року (протокол автоматизованого розподілу судових справ між суддями в матеріалах справи), що обумовлено недостатньою кількістю суддів в Одеському апеляційному суді (з 2013 року кількість суддів в цивільній палаті зменшилася з 48 до 15) та перебуванням суддів у відпустці та на лікарняному.

28 серпня 2020 року з`явилася можливість автоматизованого розподілу справ, в зв`язку з чим судді Дрішлюку А.І. було розподілено 156 цивільних справ (довідка в матеріалах справи), що виключає фізичну можливість опрацювати їх в строк визначений ст. 354 ЦПК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Як вбачається з матеріалів справи, повний текст оскаржуваного рішення було складено 26 червня 2020 року. 24 липня 2020 канцелярією Суворовського районного суду м. Одеси зареєстровано апеляційну скаргу. Отже строк на апеляційне оскарження не є пропущеним.

Разом з тим, апеляційна скарга не відповідає вимогам п. 3 ч. 4 ст. 356 ЦПК України: апелянт не надав докази підтвердження сплати судового збору за подання до суду апеляційної скарги або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Отже, апелянту необхідно здійснити сплату судового збору за подання до суду апеляційної скарги в розмірі 12000 грн, що підлягала сплаті 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

Судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством.

Судовий збір відповідно до ЗУ «Про судовий збір» від 08.07.2011 року сплачується через банківські установи, чи поштовим відділенням зв`язку за рахунок платника. У призначенні платежу платник повинен вказати слова «судовий збір», код ЄДРПОУ суду, до якого він звертається, пункт з таблиці ставок судового збору, за яким визначено розмір судового збору.

Отримувач коштів - УК у м. Одесі/Малиновськ. р-н/22030101

Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38016923

Банк отримувача - Казначейство України (ЕАП)

Код банку отримувача (МФО) - 899998

Рахунок отримувача - UA0015007;

Код класифікації доходів бюджету 22030200

Відповідно до ст. ст. 185, 357 ЦПК України суддя, встановивши, що апеляційна скарга не оформлена відповідно до вимог, встановлених ст. 356 ЦПК України, а також у разі несплати судового збору, постановляє ухвалу, в якій зазначаються підстави залишення заяви без руху, про що повідомляє апелянта та надає йому строк для усунення недоліків.

На підставі викладеного та керуючись 175, 177, 185, ч. 4 ст. 356, 357 ЦПК України, Одеський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 ОСОБА_2 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 17 червня 2020 року вцивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення коштів - залишити без руху.

Повідомити апелянта про необхідність виправити недоліки апеляційної скарги протягом десяти днів з дня отримання копії ухвали суду.

Роз`яснити апелянту, що у разі невиконання ухвали суду в зазначений строк, суддею буде прийняте процесуальне рішення передбачене ст.ст. 185, 357 ЦПК України.

Ухвала апеляційного суду набирає законної сили з моменту її проголошення, однак в частині визначення судових витрат може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів з дня набрання законної сили до суду касаційної інстанції.

Суддя Одеського апеляційного суду А.І. Дрішлюк