13.03.2020 Справа № 337/5215/19
Провадження № 2/337/375/2020
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 березня 2020 року Хортицький районний суд м.Запоріжжя
у складі: головуючого судді Гнатик Г.Є.
за участю секретаря Побережної О.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Запоріжжі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Акціонерного Товариства «МЕГАБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, судових витрат,
У листопаді 2019 року АТ «МЕГАБАНК» звернувся до суду із вказаним позовом.
В позові зазначив, що 24.01.2018 року між ПАТ «МЕГАБАНК» (правонаступником якого з 31.10.2018 року є Акціонерне Товариство «МЕГАБАНК») та ОСОБА_1 укладений кредитний договір № 5-014-850-2-18-Г. Згідно якого відповідач отримав кредит в сумі 6465 грн. 52 коп. Починаючи з 01.03.2019 року відповідачем порушуються строки сплати платежів за кредитом. Станом на 01.10.2019 року загальна заборгованість за кредитом складає 2 447 грн. 45 коп.; суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.04.2019 р. по 30.09.2019 р. включно в розмірі 93 грн. 41 коп.; суми залишку нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з березня 2019 року по червень 2019 року включно в розмірі 564 грн. 45 коп.; суми штрафу в розмірі 2 909 грн. 48 коп.
Позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за Кредитним договором у сумі 6014 грн. 79 коп. та судові витрати по сплаті судового збору в сумі 1921 грн.
Ухвалою від 20.12.2019 року відкрито провадження по справі та визначено про розгляд справи у порядку спрощеного провадження з викликом сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи у його відсутності, просить позов задовольнити, проти ухвалення заочного рішення не заперечує.
Відповідач у судове засідання не з`явився, поважну причину неявки суду не повідомив.
Як вбачається з довідки Департаменту реєстраційних послуг ЗМР від 19.12.2019 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 з 15.07.2004 року по теперішній час (а.с.48), саме за цією адресою відповідач повідомлявся про розгляд справи.
Рекомендовані листи відповідачем не отримані та вони повернуті суду з відміткою поштового відділення зв`язку «За закінченням строку зберігання».
Відповідно до ст. 130 ч.9 ЦПК України, у разі відмови адресата одержати судову повістку особа, яка її доставляє, робить відповідну помітку на повістці і повертає її до суду. Особа, яка відмовилася одержати судову повістку, вважається повідомленою.
Згідно вимог ст. 131 ч.1 ЦПК України, учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
Крім того, відповідач повідомлявся про розгляд справи шляхом оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, яке було розміщене 07.02.2020 року.
Відповідно до ст. 280 ч.1 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Беручи до уваги ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод Ради Європи від 4 листопада 1950 року, що набрала чинності для України 11.09.1997 року, яка передбачає право кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, також беручи до уваги те, що відповідач обґрунтованих клопотань про відкладення судового засідання, суду не надав, суд вважає за доцільне продовжити судовий розгляд за відсутності відповідача, шляхом постановлення заочного рішення.
Верховний Суд України, узагальнюючи судову практику, також вказав, що інститут заочного провадження відповідає положенням та спрямований на реалізацію Рекомендації № R (84) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам стосовно принципів цивільного судочинства, що направлені на вдосконалення судової системи. Для досягнення цієї мети необхідно забезпечити доступ сторін до спрощених і більш оперативних форм судочинства та захистити їх від зловживань та затримок, зокрема, надавши суду повноваження здійснювати судочинства більш ефективно.
З огляду на вищевказане, суд вважає, що відповідач не з`явився до суду без поважних причин, відзив на позовну заяву суду не надав, тому, при відсутності заперечень зі сторони представника позивача, суд вирішує справу на підставі наявних в ній доказів та матеріалів і ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши матеріали цивільної справи, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню у зв`язку з наступним.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
У відповідності до вимог ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ст. 81, 83 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
На підставі ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За змістом ст.3, 6, 627 ЦК України в Україні діє принцип свободи договору, відповідно до якого сторони є вільними в укладанні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно з ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства.
Згідно ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно ч. 1 ст. 634 ЦК України, договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа зобов`язується надати грошові кошти позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення цього кодексу, що регулюють договір позики.
Так, згідно з ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.
Судом встановлено, що між Банком та відповідачем було укладено кредитний договір (з ануїтетними платежами) № 5-014-850-2-18-Г від 24.01.2018 року. Згідно вищезазначеного договору Банк надав останньому кредит в сумі 6465 грн. 52 коп. терміном повернення 23.01.2020 року зі сплатою 15 процентів річних.
Згідно з п.4.1. кредитного договору повернення кредиту та сплата процентів за користування ним здійснюється щомісячними ануїтетними платежами, передбаченими договором (ануїтетними платежами в розумінні цього пункту є рівні щомісячні платежі, що підлягають до сплати Позичальником та направляються на погашення суми кредиту і процентів за користування ним і розраховуються таким чином, що в кінці строку дії цього договору за умови виконання зобов`язання Позичальником заборгованість його повністю погашається).
Згідно з п.3.2.3 кредитного договору Відповідач зобов`язаний своєчасно та в повній сумі сплачувати щомісячні платежі (ануїтетні платежі та відповідні комісійні винагороди) за Договором на передбачених Договором умовах.
В пункті 2.9. кредитного договору зазначено, що розмір щомісячного платежу, який включає суму ануїтетного платежу (крім першого та останнього) та суму щомісячної комісійної винагороди, складає 476 грн. 24 коп.
Станом на 01.10.2019 року загальна заборгованість за кредитом складає 6014 грн. 79 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с. 16-17).
Пунктом 4.3. кредитного договору передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом проводиться з 1-го по останній календарний день звітного місяця, виходячи з фактичних залишків заборгованості за позичковим рахунком, фактичної кількості днів у місяці, 360 днів у році та процентної ставки, передбаченої договором. При цьому день видачі та день повернення кредиту вважаються одним днем (метод визначення днів для нарахування процентів "факт/360".
В порушення п.п. 1.1., 4.1., 4.3. Кредитного договору Відповідачем не сплачено в повному обсязі проценти за користування кредитом за період з 01.04.2019 року по 30.09.2019 року включно в розмірі 93 грн. 41 коп., що підтверджується випискою з рахунку № НОМЕР_1 за період з 24.01.2018 року по 30.09.2019 року та розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 01.10.2019 року.
Відповідно до п.2.8. кредитного договору за обслуговування кредитної заборгованості Позичальник сплачує комісійну винагороду в розмірі 2,5 % від суми кредиту щомісячно не пізніше останнього робочого дня звітного місяця.
Відповідно до Додатку №1 до Кредитного договору встановлено комісійну винагороду за обслуговування кредитної заборгованості в розмірі 161,64 грн. (сто шістдесят одна гривня, 64 копійки) щомісячно.
В порушення п.п. 1.1., 2.8., 3.2.3. Кредитного договору Відповідачем не сплачено комісійну винагороду за період з березня 2019 року по червень 2019 року включно в розмірі 564 грн. 45 коп., що підтверджується випискою по рахунку № НОМЕР_2 за період з 24.01.2018 року по 30.09.2019 року та розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 01.10.2019 року.
Відповідно до п.6.3 кредитного договору у разі порушення строків сплати ануїтетних платежів та комісійних винагород понад 90 (дев`яносто) календарних днів, Відповідач сплачує Позивачу штраф у розмірі 45 процентів від суми кредиту.
Сума штрафу у розмірі 45% від суми кредиту, відповідно до п. 6.3. розділу 6 Кредитного договору становить 2 909 грн. 48 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості за кредитним договором станом на 01.10.2019 року.
Таким чином заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 01.10.2019 року становить 6 014 грн. 79 коп., яка складається з: суми залишку заборгованості за кредитом в розмірі 2 447 грн. 45 коп.; суми залишку нарахованих та несплачених відсотків за період з 01.04.2019 р. по 30.09.2019 року в розмірі 93 грн. 41 коп.; суми залишку нарахованої та несплаченої комісійної винагороди за період з березня 2019 року по червень 2019 року включно в розмірі 564 грн. 45 коп. суми штрафу в розмірі 2 909 грн. 48 коп., що підтверджується розрахунком заборгованості (а.с.16).
Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
До відносин за кредитним договором застосовуються положення Цивільного кодексу України, що регулюють позику.
Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.
Згідно ст.610 ЦК України невиконання зобов`язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) є порушенням зобов`язання.
Відповідно до положень ст.611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Згідно за ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Якщо у зобов`язання встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст.530 ЦК України).
Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу. Одночасно боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
Відповідно до ч.1 ст.624 ЦК України, якщо за порушення зобов`язання встановлено неустойку, то вона підлягає стягненню у повному розмірі.
Таким чином, на теперішній час кредитна заборгованість не ліквідована, невиконання відповідачем зобов`язання за кредитним договором по своєчасній і належній сплаті заборгованості по кредиту, процентів за користування кредитом є порушенням умов договору та норм ЦК України.
Оскільки ОСОБА_1 допустив прострочення за договором кредиту, тому з нього підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором № 5-014-850-2-18-Г, у розмірі 6014 грн. 79 коп., в порушення умов ст. 178 ЦПК України, відзив на позов суду не надав.
Враховуючи викладене, вказана заборгованість підлягає стягненню з відповідача у судовому порядку в повному розмірі.
Крім того, відповідно до ст.141 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідачів.
Керуючись ст.3, 6, 11, 15, 16, 526, 530,610, 627, 629, 1049, 1054 ЦК України, ст.2, 4, 5, 12, 13, 76-82, 89, 141, 259, 263-265, 280, 282 ЦПК України, суд -
У Х В А Л И В :
Позов задовольнити.
Рішення суду може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду через Хортицький районний суд м.Запоріжжя протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Суддя: Г.Є.Гнатик