Справа 206/2585/20
Провадження 2/206/769/20
30 вересня 2020 року Самарський районний суд м. Дніпропетровську у складі:
головуючого судді Кушнірчука Р.О.,
при секретареві Ільїній І.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Дніпро в порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи ОСОБА_3 , Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -
представника позивача адвоката Пантилеєнко З.С.,
Позивач ОСОБА_1 звернувся до Самарського районного суду м. Дніпропетровська з позовом до ОСОБА_2 про визнання її такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 .
Свої вимоги обґрунтував тим, що він являється співвласником квартири за адресою АДРЕСА_2 , а другим співвласником квартири є його батько ОСОБА_3 , на підставі договору купівлі продажу від 13.03.2009 року. На теперішній час у квартирі зареєстровані він позивач, його цивільна дружина ОСОБА_2 та їх спільна дитина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідач з березня 2019 року фактично не проживає за спірною адресою, оскільки остаточно переїхала від позивача, бо сімейні відносини не склалися. Відповідач з донькою проживають у найманій квартирі за адресою АДРЕСА_3 , про що остання зазначає у заяві про видачу судового наказу про стягнення аліментів з позивача. Витрат по сплаті комунальних послуг відповідач не несе, особистих речей, які б їй належали, у квартирі немає, фактичне місце проживання відповідача позивачу не відоме. Таким чином відповідач не проживає за місцем реєстрації понад один рік, чим порушує право власності позивача щодо розпорядження майном на власний розсуд, що стало підставою для звернення позивача до суду в вказаним позовом.
Ухвалою суду від 25 червня 2020 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду в судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження.
Представник позивача адвокат Пантилеєнко З.С. в судовому засіданні позовні вимоги підтримала, наполягала на їх задоволенні, щодо ухвалення заочного рішення не заперечувала.
Відповідач будучи належним чином повідомленою про дату, час та місце розгляду справи, повторно у судове засідання не з`явилась, про причини своєї неявки суд не повідомила, відзив на позовну заяву не подала, тому суд відповідно до ч. 1 ст. 280 ЦПК України на підставі наявних доказів ухвалює заочне рішення.
Від третьої особи ОСОБА_3 надійшла до суду заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог.
Представник третьої особи Департаменту адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради в судове засідання не з`явився, просив розглядати справу за його відсутності та прийняти рішення згідно чинного законодавства.
Заслухавши доводи представника позивача, врахувавши нижченаведені фактичні обставини справи, зміст спірних правовідносин, оцінку доказів та аргументів, суд прийшов до наступного.
Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 та третя особа ОСОБА_3 являються співвласниками квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується копією договору купівлі продажу квартири від 13 березня 2009 року та витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно (а.с.4-5).
Відповідно до копії паспорту відповідача та довідки адресно довідкового підрозділу ГУДМС України в Дніпропетровській області ОСОБА_2 зареєстрована за адресою АДРЕСА_2 (а.с.9,19).
Так, у ході судового розгляду було встановлено, що відповідач ОСОБА_2 не проживає за спірною адресою з березня 2019 року.
Дана обставина підтверджується, зокрема актом про не проживання від 25 травня 2020 року відповідно до якого сусіди підтвердили факт не проживання ОСОБА_2 за адресою АДРЕСА_2 (а.с.11).
Також факт не проживання відповідача за вказаною адресою підтверджується письмовими поясненнями сусідів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
В судовому засіданні представник позивача пояснила, що відповідач разом з дитиною не проживають з позивачем вже більше року, особистих речей відповідача у спірній квартирі не має, спільним побутом не пов`язані та відповідач не несе витрат по утриманню квартири і фактично мешкає з іншим чоловіком.
До правовідносин, що виникли між сторонами, суд вважає за необхідне застосувати наступні норми права.
Статтею 16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів може бути, зокрема, визнання права, припинення дії, яка порушує право.
Відповідно до ст. 41 Конституції України та п. 2 ч. 1 ст. 3, ст. 321 ЦК України ніхто не може бути позбавлений права власності чи обмежений у його здійсненні, крім випадків, встановлених Конституцією та законом.
Відповідно ч.ч. 1, 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.
Згідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За положеннями ст. 156 ЖК України та ст. 405 ЦК України право члена сім`ї власника будинку, який не є його співвласником, на користування цим будинком обумовлено наявністю сімейних відносин із власником і спільним із ним проживанням у цьому будинку.
Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування житлом у разі відсутності його без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником будинку або законом.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась та заперечень щодо викладених в позові обставин не надала, про поважність причин відсутності за вказаною адресою не повідомила, тобто доводів позивача не спростувала.
Таким чином, враховуючи встановлені в судовому засіданні обставини по справі, а також те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б свідчили про поважність причин відсутності більше року відповідача за спірною адресою та про відсутність будь яких домовленостей відповідача з позивачем, суд приходить до висновку, що вимоги позивача є законними та обґрунтованими, а тому повинні бути задоволенні.
Також, у зв`язку з цим, наявні підстави для зняття відповідача з реєстраційного обліку за вказаною адресою, оскільки як передбачає стаття 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» від 11 грудня 2003 року, зняття з реєстрації місця проживання здійснюється, зокрема на підставі остаточного рішення суду про позбавлення права користування житловим приміщенням.
Таким чином, вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсязі.
Що стосується питання розподілу судових витрат, то відповідно до ст. 141 ЦПК України витрати понесені позивачем зі сплати судового збору підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.
Керуючись ст.ст. 2, 5, 10, 141, 259, 263-265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, суд,-
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 ), треті особи ОСОБА_3 ( АДРЕСА_4 , ідентифікаційний номер НОМЕР_3 ), Департамент адміністративних послуг та дозвільних процедур Дніпровської міської ради (м. Дніпро, вул. Старокозацька, 58) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням квартирою АДРЕСА_1 , що є підставою для зняття її з реєстраційного обліку за вказаною адресою.
Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати понесені по сплаті судового збору у розмірі 840,80 гривень.
Повний текст рішення суду складено 01 жовтня 2020 року.
Заочне рішення може бути переглянуто Самарським районним судом м. Дніпропетровська за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку для подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржено відповідачем в апеляційному порядку.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому ЦПК України. Апеляційна скарга на рішення суду відповідно до пункту 15.5 Перехідних положень ЦПК України подається до Дніпровського апеляційного суду через Самарський районний суд м. Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Головуючий суддя Р.О. Кушнірчук