Номер провадження 2/754/3596/20 Справа №754/7365/17
19 березня 2020 року м. Київ, Деснянський районний суд м. Києва, суддя: Грегуль О.В., секретар судового засідання: Чехун Ю.В., справа № 754/7365/17
Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» - позивач за первісним позовом і відповідач за зустрічним позовом
ОСОБА_1 - відповідач 1 за первісним позовом і відповідач за зустрічним позовом
ОСОБА_2 - відповідач 2 за первісним позовом і позивач за зустрічним позовом
Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Ковальчук Сергій Павлович - відповідач за зустрічним позовом
вимоги позивача за первісним позовом: стягнення грошових коштів,
вимога позивачів за зустрічним позовом: визнання додаткової угоди недійсною
ОСОБА_3 - представник позивача за зустрічним позовом
Пред`явивши зустрічний позов, позивач за зустрічним позовом просить визнати незаконною реєстрацію змін в Державному реєстрі іпотеку, ідентифіковану за реєстровим номером обтяжень 11691762, зроблену приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Ковальчук С.П., стосовно змін в іпотечному договорі, укладеному між ОСОБА_2 та ПАТ «Дельта Банк» від 06.10.2011 року; визнати недійсною додаткову угоду до кредитного договору № К-3307625 від 06.03.2012 року; визнати поруку припиненою.
Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 19.03.2020 року зустрічну позовну заяву залишено без розгляду.
Позивач: ПАТ «Дельта Банк» свого представника в судове засідання не направив, надіславши заяву про розгляд справи за його відсутності і в якій не заперечував проти заочного розгляду справи.
Інші учасники справи в судове засідання не з`явились і доказів про поважність причин своєї неявки суду не надали, хоча про час і місце розгляду справи неодноразово повідомлялися належним чином за місцем своєї реєстрації, що підтверджується наявними в матеріалах справи зворотними поштовими повідомленнями.
З урахуванням ст. ст. 128-131, 223, 280-282 ЦПК України та з метою уникнення затягування розгляду справи суд вважає за можливе розглянути справу по суті заочно за відсутності учасників справи.
Дослідивши наявні в матеріалах справи докази суд у судовому засіданні встановив наступне.
Між ПАТ «Дельта Банк» і ОСОБА_1 укладено кредитний договір № К-3307625 від 06.10.2011 року за умовами якого ПАТ «Дельта Банк» надав ОСОБА_1 кредит в сумі: 300000 грн. до 05.10.2016 року, який мав погашатись разом із процентами.
06.03.2012 року між ПАТ «Дельта Банк» і ОСОБА_1 укладено додатковий договір № 1 до кредитного договору № К-3307625 від 06.10.2011 року та за умовами якого ОСОБА_1 надано кошти в межах не відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості: 380000 грн..
Між ПАТ «Дельта Банк» і ОСОБА_2 , укладено договір поруки № П-3307625 від 06.10.2008 року за умовами якого ОСОБА_2 зобов`язався нести солідарну з ОСОБА_1 відповідальність у разі невиконання останнім своїх договірних зобов`язань за кредитним договором № К-3307625 від 06.10.2011 року щодо повернення кредиту в сумі: 300000 грн. разом із процентами.
06.10.2011 року між ПАТ «Дельта Банк» і ОСОБА_2 , укладено іпотечний договір та за умовами якого ОСОБА_2 передав у іпотеку належному йому на праві власності квартиру в забезпечення виконання ОСОБА_1 своїх зобов`язань за кредитним договором № К-3307625 від 06.10.2011 року щодо повернення кредиту в сумі: 300000 грн. разом із процентами.
Як вказує в своєму позові ПАТ «Дельта Банк» ОСОБА_1 . не виконав належним чином взяті на себе перед банком зобов`язання, щодо погашення кредиту і процентів за кредитним договором.
Відповідно до умов кредитного договору, кредитор має право за порушення умов договору, щодо своєчасного повернення кредиту і процентів, стягнути загальну заборгованість по кредиту, процентам і комісії.
Визначена позивачем за первісним позовом станом на 02.03.2017 року сума боргу за кредитним договором, становить: 524511,76 грн. - заборгованості по кредиту, процентам та комісії.
Саме станом на 02.03.2017 року, зазначену заборгованість позивач за первісним позовом просить стягнути з відповідачів за первісним позовом.
Згідно зі ст. ст. 514, 541, 553, 554, 625, 1050 ч. 2, 1054 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом. Солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання. За договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов`язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов`язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов`язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб. У разі порушення боржником зобов`язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки. Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу. За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Відповідно до правової позиції, яка висловлена Верховним Судом України в постанові від 16 листопада 2016 року у справі № 6-1746цс16, положення пунктів 22, 23 статті 1, статті 11 Закону України «Про захист прав споживачів» з подальшими змінами у взаємозв`язку з положеннями частини четвертої статті 42 Конституції України треба розуміти так, що їх дія поширюється на правовідносини між кредитодавцем та позичальником (споживачем) за договором про надання споживчого кредиту, що виникають як під час укладення, так і виконання такого договору. Відповідно до пункту 3.6 Правил надання банками України інформації споживачу про умови кредитування та сукупну вартість кредиту, затверджених Постановою правління Національного банку України від 10 травня 2007 року № 168, банки не мають права встановлювати платежі, які споживач має сплатити на користь банку за дії, які банк здійснює на власну користь (ведення справи, договору, облік заборгованості споживача тощо), або за дії, які споживач здійснює на користь банку (прийняття платежу від споживача, тощо), або що їх вчиняє банк або споживач з метою встановлення, зміни або припинення правовідносин (укладення кредитного договору, внесення змін до нього, прийняття повідомлення споживача про відкликання згоди на кредитного договору тощо). Суди, дійшовши висновку про те, що обслуговування кредиту є супутньою послугою, за надання якої можливе встановлення комісії, не звернули уваги, що, встановивши в кредитному договорі сплату щомісячної комісії за обслуговування кредиту, відповідач не зазначив, які саме послуги за вказану комісію надаються позивачу. При цьому відповідач нараховував, а позивач сплатив комісію за послуги, що супроводжують кредит, а саме за компенсацію сукупних послуг банку за рахунок позивача, що є незаконним.
З урахуванням викладеного, позовні вимоги за первісним позовом у частині стягнення заборгованості за кредитом у сумі: 286869,01 грн. та процентам у сумі: 211507,14 грн. є обґрунтованими.
Згідно з ч. 4 ст. 559 ЦК України в її редакції на час закінчення строку дії кредитного договору та подання первісного позову, 4. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців з дня настання строку виконання основного зобов`язання не пред`явить вимоги до поручителя, якщо інше не передбачено законом. Якщо строк основного зобов`язання не встановлений або встановлений моментом пред`явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред`явить позову до поручителя протягом одного року з дня укладення договору поруки, якщо інше не передбачено законом.
Первісний позов до суду надійшов 06.06.2017 року, позивачем за цим позовом підписаний 30.05.2017 року, а на пошту цей позов здано 31.05.2017 року.
Будь-яких конкретних правових доказів, які б свідчили про поважність причин пропуску, передбаченого ч. 4 ст. 559 ЦК України в її редакції на час закінчення строку дії кредитного договору та подання первісного позову, ПАТ «Дельта Банк» суду не надало і судом таких доказів не здобуто.
Тому, пред`явлені ПАТ «Дельта Банк» позовні вимоги до ОСОБА_2 є безпідставними.
У той же час будь-яких конкретних правових доказів про повне або часткове спростування позовних вимог ПАТ «Дельта Банк» про стягнення заборгованості по кредиту і процентам, ОСОБА_1 суду не надав і судом таких доказів не здобуто.
За таких обставин, позовні вимоги ПАТ «Дельта Банк» задовольняються частково.
Згідно з ч. 1 і ч. 2 ст. 141 ЦПК України, 1. Судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. 2. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 263-265, 280-282 ЦПК України,
Позовні вимоги публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» задовольнити частково.
У задоволенні іншої частини позовних вимог публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів. Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
СУДДЯ: