29.09.2020 Провадження по справі № 2/940/273/20
Справа № 940/715/20
Рішення

Іменем України

29 вересня 2020 року Тетіївський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді: Косович Т.П.

за участю секретаря: Козуб І.С.

позивача: ОСОБА_1

представника позивача: адвоката Безуглої І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Тетієві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому просить визнати відповідача ОСОБА_2 такою, що втратила право користування житловим приміщенням, а саме будинком АДРЕСА_1 та стягнути судові витрати по справі. Позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником вищевказаного будинку. Відповідач зареєстрована в будинку, проте понад рік там не проживає та з реєстраційного обліку не знімається,чим створює їй перешкоди як власнику будинку в користуванні та розпорядженні нерухомим майном.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та її представник адвокат Безугла І.С. позовні вимоги підтримали.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не прибула, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що дає підстави суду в порядку, передбаченому ч. 1 ст. 223 ЦПК України, розглядати справу у її відсутності.

Свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 суду підтвердили той факт, що відповідач ОСОБА_2 в будинку по АДРЕСА_1 більше року не проживає.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення позивача, її представника та свідків, дослідивши письмові докази, вважає позовні вимоги обґрунтованими, виходячи з наступного.

В судовому засіданні встановлено, що відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 22.07.2003 року позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 (а.с.7). В даному будинку зареєстрована донька позивача відповідач по справі ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проте більше року в ньому не проживає, а проживає за адресою АДРЕСА_2 , що підтверджується довідками виконавчого комітету Кашперівської сільської ради № 462, 463 від 08.05.2020 року та № 471 від 02.06.2020 року (а.с.8,9,10), довідкою відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Управління Державної міграційної служби України в Київській області від 11.06.2020 року (а.с.21), поясненнями позивача та свідків.

Статтею 41 Конституції України та ст. 319 ч. 1 ЦК України визначено, що кожен має право володіти, користуватися та розпоряджатися своєю власністю на свій розсуд.

Відповідно до ч. 2 ст. 405 ЦК України члени сім?ї власника житла, які проживають з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Правовою позицією Верховного Суду України щодо визнання особи такою, що втратила право на користування житловим приміщенням від 16 грудня 2016 року у справі № 6-709цс16 від 16.11.2016 року передбачено, що частиною першою ст. 383 ЦК України та статтею 150 ЖК України закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд. Частиною першою статті 156 ЖК України передбачено, що члени сім?ї власника жилого будинку, які проживають разом з ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК України до членів сім?ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу, а саме подружжя, їх діти і батьки. Членами сім?ї власника може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з ним і ведуть спільне господарство.

Згідно з положеннями статті 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. Зазначена норма матеріального права визначає право власника, у тому числі житлового приміщення або будинку, вимагати будь яких усунень свого порушеного права від будь яких осіб, будь яким шляхом, який власник вважає прийнятним. Визначальним для захисту права на підставі цієї норми права є наявність у позивача права власності та встановлення судом наявності перешкод у користуванні власником своєю власністю. При цьому не має значення ким саме спричинено порушене право та з яких підстав.

Враховуючи те, що ОСОБА_2 в будинку по АДРЕСА_1 понад рік не проживає, але зареєстрована в ньому і тим самим чинить перешкоди позивачеві у вільному користуванні та розпорядженні своєю власністю, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, відповідно до ст. 264 ЦПК України, суд під час ухвалення судового рішення вирішує питання як розподілити між сторонами судові витрати.

При цьому відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Як встановлено в судовому засіданні, позивач понесла судові витрати у вигляді сплаченого судового збору за подання позовної заяви в сумі 840,80 гривень, що підтверджується відповідною квитанцією від 02.06.2020 року (а.с. 1), які суд у відповідності ст. 141 ЦПК України стягує з відповідача.

Керуючись ст. 15,16,317,319,391,405 ЦК України, ст.ст. 141,258,259,263-265,268,273,354 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим будинком, задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такою, що втратила право користування житловим будинком, що за адресою: АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , понесені судові витрати у виді судового збору в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного рішення: 02.10.2020 року.

Суддя : Т.П.Косович.