Справа № 456/2784/18 Головуючий у 1 інстанції: Янів Н.М.
Провадження № 22-ц/811/651/19 Доповідач в 2-й інстанції: Бойко С. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року м.Львів

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Львівського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Бойко С.М.,

суддів: Копняк С.М., Ніткевича А.В.,

секретаря Жукровської Х.І.,

з участю: представника позивача ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2018 року у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до ОСОБА_5 про відшкодування моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

в с т а н о в и л а:

У липні 2018 року ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулись до суду з позовом, в якому просили стягнути з ОСОБА_5 моральну шкоду в розмірі по 500000 грн. кожному з них, завдану смертю їхнього чоловіка та батька ОСОБА_6 , який помер від травм, отриманих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі ДТП), що сталась 08.01.2018 року в смт.Дашава Стрийського району Львівської області з вини відповідача ОСОБА_5 , який керував транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння.

Рішенням Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2018 року позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 моральну шкоду у сумі по 30000 грн. кожному.

Стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_2 витрати на правничу допомогу у сумі 5000 грн.

Стягнуто з ОСОБА_5 в дохід держави 900 грн. судового збору.

В задоволенні решти вимог відмовлено.

Рішення суду оскаржили позивачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , просять його скасувати з підстав неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеності обставин, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, порушення норм матеріального та процесуального права і ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити в повному обсязі.

Апелянти не погоджуються із висновками суду про тривалий характер їхніх душевних страждань, пов`язаних із смертю чоловіка та батька, оскільки вони є нескінченними для них.

Просять врахувати, що ОСОБА_2 (інвалід ІІ групи) втратила чоловіка, з яким вона прожила майже 35 років, ОСОБА_3 (інвалід І групи) втратив батька, а ОСОБА_7 у зв`язку із втратою батька змушена самостійно опікуватися, окрім своїх дітей, ще й братом і матірю, які є інвалідами.

Апелянти вважають необґрунтованим і безпідставним висновок суду про те, що виникненню шкоди частково сприяла поведінка самого потерпілого ОСОБА_6 , який, перебуваючи в стані алкогольного сп`яніння, знехтував безпекою дорожнього руху, оскільки такого висновку суд дійшов без належної правової оцінки доказів, в тому числі, показань свідків.

Вважають, що визначений судом розмір морального відшкодування є явно заниженим.

В судове засідання апеляційного суду інші учасники справи не з`явились, про дату, час і місце розгляду справи всі були належним чином повідомлені, клопотань про відкладення розгляду справи від них не надходило, а тому справу розглянуто апеляційним судом відповідно до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України у їхній відсутності.

Заслухавши пояснення сторони позивача ОСОБА_2 в підтримання апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення відповідно до вимог ст.367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги з наступних підстав.

Судом встановлено, що 08.01.2018 року, близько 19.00 год., по вул. Шевченка в смт.Дашава Стрийського району Львівської області сталась ДТП, внаслідок якої автомобіль марки «CreatWallSafe», р.н. НОМЕР_1 , під керуванням відповідача ОСОБА_5 здійснив наїзд на пішохода ОСОБА_6 , який внаслідок отриманих травм помер у медичному закладі.

Факт смерті ОСОБА_6 ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 10.01.2018 року (а.с.15 т.1).

На момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля марки «CreatWallSafe», р.н. НОМЕР_1 , застрахована не була.

За фактом даної ДТП розпочате кримінальне провадження за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч.2 ст.286 КК України, яке 09.01.2018 року внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №0000014 (а.с.5 т.1), по якому досудове розслідування не завершено.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи №7 від 01.02.2018 року (а.с.6-8 т.1), причиною смерті ОСОБА_6 , 1957 року народження, стала тупа поєднана травма, тіла яка супроводжувалась крововиливами під м`які оболонки обох півкуль мозочка з переходом на базальні відділи головного мозку та переломом грудного відділу хребта з ушкодженням спинного мозку, що в свою чергу призвело до розвитку травматично геморагічного шоку.

Згідно даного висновку експертизи, на тілі трупа ОСОБА_6 виявлено ряд тілесних пошкоджень, які могли утворитися від дії тупих твердих предметів, цілком можливо від виступаючих частин транспортного засобу, не виключено, під час ДТП, що мала місце 08.01.2018 року і відносно живих осіб мають ознаки тяжкого тілесного ушкодження по небезпеці для життя у момент заподіяння і в даному випадку перебувають у прямому причинному зв`язку із настанням смерті.

Крім того, у цьому висновку експертизи зазначено, що згідно з висновком експерта №156/2018-т від 15.01.2018 року в крові з трупа ОСОБА_6 виявлено етиловий спирт в кількості 1,35% (проміле) і що дана концентрація відносно живих осіб відповідає легкому алкогольному спянінню.

За висновком судово-медичної експертизи №256/2018-т (а.с.9-10 т.1), в крові відповідача ОСОБА_8 виявлено етиловий спирт в кількості 1,06% (проміле).

За загальним правилом, яке міститься у частині першій статті 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

Частиною другою статті 1167 ЦК України передбачено, що моральна шкода відшкодовується незалежно від вини фізичної особи, яка її завдала, якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки.

Враховуючи наведені вище норми закону й те, що факт смерті ОСОБА_6 внаслідок вказаної ДТП підтверджений належними та допустимими доказами і відповідачем не спростований, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що саме відповідач є відповідальним за шкоду, завдану смертю ОСОБА_6 , оскільки він на відповідній правовій підставі володів транспортним засобом в момент ДТП.

Відповідач погодився з таким висновком суду першої інстанції і рішення суду в апеляційному порядку не оскаржував.

За загальним правилом відшкодування моральної шкоди, яке міститься у статті 23 ЦК України, розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Зокрема, враховуються тяжкість та тривалість вимушених змін у життєвих стосунках позивача, можливість їх відновлення, тощо. При цьому, суд має виходити із засад розумності та справедливості.

Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування (ч.4 ст.23 ЦК України).

Визначаючи розмір морального відшкодування, суд першої інстанції застосував норму частини другої статті 1193 ЦК України, дійшовши висновку про наявність в діях потерпілого ОСОБА_6 грубої необережності, яка сприяла вчиненню ДТП.

Колегія суддів вважає такий висновок суду безпідставним, оскільки суд послався лише на протокол огляду місця ДТП з доданою до нього схемою та показання свідка ОСОБА_9 , однак, досудове розслідування у названому вище кримінальному провадженні ще не завершено і висновки щодо обставин вчинення даної ДТП відсутні.

На переконання колегії суддів, в матеріалах справи відсутні докази, які б у своїй сукупності безспірно підтверджували факт грубої необережності в діях потерпілого ОСОБА_6 , яка сприяла вчиненню ДТП.

Враховуючи обставини справи, зокрема, те, що обоє учасників даної ДТП знаходились в стані алкогольного сп`яніння в момент ДТП, відсутність умислу в діяннях відповідача по відношенню до наслідків ДТП, поведінку відповідача після ДТП та наслідки ДТП смерть потерпілого, а також вимоги розумності та справедливості, колегія суддів дійшла висновку про те, що позивачам необхідно присудити моральне відшкодування у розмірі по 60000 грн. кожному.

Таким чином, з наведених вище мотивів рішення суду першої інстанції підлягає зміні, шляхом збільшення розміру присудженого позивачам морального відшкодування з 30000 грн. до 60000 грн. кожному з них.

Керуючись ст.ст. 367, 374 ч.1 п.2, 376 ч.1 п.4, 381, 382, 384 ЦПК України, колегія суддів

п о с т а н о в и л а:

апеляційну скаргу ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 задовольнити частково.

Рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 26 грудня 2018 року змінити в частині визначення розміру моральної шкоди, яка підлягає стягненню з ОСОБА_5 у користь ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , збільшивши її розмір до 60000 гривень кожному з них.

В решті рішення суду залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови.

Повний текст постанови складений 18 вересня 2020 року.

Головуючий: Бойко С.М.

Судді: Копняк С.М.

Ніткевич А.В.