Постанова

Іменем України

Єдиний унікальний номер справи 754/8715/17
Номер провадження 22-ц/824/11153/2020
Головуючий у суді першої інстанції І.А. Галась
Суддя - доповідач у суді апеляційної інстанції Л.Д. Поливач
23 вересня 2020 року місто Київ

Номер справи 754/8715/17

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ :

головуючого - Поливач Л.Д. (суддя - доповідач),

суддів: Стрижеуса А.М., Шкоріної О.І.

секретар судового засідання: Сіра Ю.М.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1

заінтересована особа ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Києві апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_4

на ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 15 липня 2020 року, постановлену у складі судді Галась І.А., в приміщенні Деснянського районного суду м.Києва, -

в с т а н о в и в :

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, мотивованою тим, що 12 липня 2019 року Деснянським районним судом міста Києва було видано виконавчий лист з примусового виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 31 травня 2019 року, ухваленого у справі за позовом ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні, визнання способу участі у вихованні дитини. Вказаним рішення суд визначив графік зустрічей ОСОБА_2 з донькою ОСОБА_7 . Зазначила, що заходи примусового виконання судового рішення можуть бути застосовані лише до виконання судових рішень, резолютивна частина яких передбачає такі заходи примусового виконання судового рішення. Разом з тим на неї, як на відповідача у справі, зазначеним судовим рішенням не було покладено жодних зобов`язань, вона не може бути боржником за виконавчим провадженням. А тому вважає неправомірною видачу судом виконавчого листа у якому вона зазначена як боржник. У зв`язку із чим просила суд визнати виконавчий лист виданий 12 липня 2019 року Деснянським районним судом міста Києва у справі № 754/8715/17 таким, що не підлягає виконанню.

Ухвалою Деснянського районного суду м. Києва від 15 липня 2020 року заяву ОСОБА_1 про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню залишено без задоволення.

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 , через свого представника ОСОБА_4 , подала апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просила скасувати ухвалу суду та постановити нову про задоволення заяви у повному обсязі.

В обґрунтування зазначила, що суд першої інстанції безпідставно не вбачав підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки вона обґрунтовано зазначила чому виконавчий лист виданий судом у справі №754/8715/17 не підлягає виконанню. Суд не врахував ту обставину, що рішенням суду не покладено на ОСОБА_1 будь - яких зобов`язань. Суд не зобов`язував її вчиняти певні дії або утримуватися від їх вчинення, а тому вона не є боржником у даному виконавчому провадженні.

У судовому засіданні суду апеляційної інстанції ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_4 підтримали апеляційну скаргу, просили її задовольнити з викладених підстав.

ОСОБА_2 та його представник ОСОБА_8 у судовому засіданні суду апеляційної інстанції заперечували проти задоволення апеляційної скарги з підстав викладених у відзиві, ухвалу суду першої інстанції просили залишити без змін як законну та обґрунтовану.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення осіб, які з`явилися у судове засідання, перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість судового рішення в межах апеляційного оскарження, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Так, постановляючи ухвалу про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з відсутності передбачених законом підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції виходячи з наступного.

Судом було встановлено, що рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 31 травня 2019 року частково задоволено позов ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 до ОСОБА_1 , третя особа: Служба у справах дітей Деснянської районної в місті Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні, визнання способів участі у вихованні дитини. Визначено графік зустрічей ОСОБА_2 - батька з дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 : перший, третій та п`ятий четвер місяця з 16 до 19 години, без присутності матері; кожної першої, третьої та п`ятої суботи місяця з 10 години до 19 години, без присутності матері; 01 травня та 24 серпня кожного року з 10 години до 19 години без присутності матері; 12 лютого та 15 травня кожного року з 10 до 19 години, або наступний вихідний день після даної дати (день народження дитини, батька), без присутності матері; спільний відпочинок без присутності матері протягом тридцяти днів в літній період за домовленість між батьками. Визначено графік зустрічей ОСОБА_5 - дідуся та ОСОБА_6 - бабусі з дитиною ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ,: кожної першої, третьої та п`ятої неділі місяця з 10 години до 19 години, без присутності матері; 08 лютого та 01 липня кожного року з 10 до 19 години, або наступний вихідний день після даної дати (день народження бабусі та дідуся), без присутності матері. У задоволенні інших вимог відмовлено.

02.07.2019 рішення набрало законної сили.

12 липня 2019 року Деснянським районним судом було видано виконавчий лист на виконання рішення Деснянського районного суду міста Києва від 31 травня 2019 року ухваленого у справі № 754/8715/19. Стягувачем за виконавчим листом по виконавчому провадженню №59618783 є ОСОБА_2 (позивач у справі), боржником зазначено ОСОБА_1 (відповідач у справі).

Частиною 1 статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ч. 2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Крім цього, підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилково за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Необхідним для позитивного вирішення питання щодо визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, є порушення прав боржника видачею виконавчого листа чи його виконанням. У даній справі судом першої інстанції правильно встановлено, що будь - яких порушень прав та інтересів боржника не відбулося.

Отже, законом чітко передбачені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Обставини, на які посилалась ОСОБА_1 у заяві не є підставами для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки її посилання на те, що у неї відсутні будь-які обов`язки за вказаним рішенням суду не відповідають дійсності. Вона є відповідачем у справі і ухвалене рішення суду вона зобов`язана виконувати відповідно до вимог закону. У випадку невиконання рішення суду, наступає його примусове виконання.

Із матеріалів справи вбачається, що виконавчий документ було видано у той період, коли рішення набрало законної сили. Подальші питання щодо примусового виконання судового рішення за даним виконавчим листом вирішуються у порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження».

А тому висновок суду про відсутність передбачених законом підстав для визнання виконавчого листа виданого 12.07.2019 року Деснянським районним судом м. Києва на виконання рішення Деснянського районного суду м. Києва від 31 травня 2019 ухваленого у справі № 754/8715/17 є законним та обґрунтованим, повністю узгоджується із встановленими судом обставинами справи.

Посилання ОСОБА_1 на те, що судовим рішенням не покладено на неї будь - яких зобов`язань щодо вчинення дій чи ухилення від їх вчинення, а тому вона не є боржником за даним виконавчим листом і виконавчим провадженням є помилковим.

Так, згідно до вимог статті 15 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник.

Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Зі змісту рішення Деснянського районного суду м. Києва від 31 травня 2019 ухваленого у справі № 754/8715/17 вбачається, що дитина, графік зустрічей батька з якою було визначено судом, проживає разом з матір`ю - ОСОБА_1 . Суд у рішенні визначив, що такі зустрічі повинні відбуватися без присутності матері, а літній відпочинок за домовленістю між батьками.

Отже, враховуючи ту обставину, що малолітня дитина проживає разом з відповідачем, саме на останню покладається обов`язок щодо надання дитини батькові згідно визначного судом графіку зустрічей батька з дитиною. З урахуванням зазначеного саме ОСОБА_1 є боржником у даному виконавчому листі і у виконавчому провадженні.

З огляду на зазначене, питання про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, є перешкодою в завершенні судового провадження та реалізації громадянином його «права на суд», гарантованого Конвенцією про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до положень ст. 124 Конституції України судові рішення є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно із Законом України «Про виконавче провадження» виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

За таких обставин, висновки суду щодо відмови у визнанні виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню є правильними, а ухвала суду є законною, обґрунтованою та не може бути скасована з підстав, викладених у апеляційній скарзі.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права.

Зважаючи на викладене, суд апеляційної інстанції ухвалу суду першої інстанції залишає без змін, а апеляційну скаргу ОСОБА_1 без задоволення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п.1 ч.1 ст. 374, ст.ст. 375, 381-384, 386, 389 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Ухвалу Деснянського районного суду м. Києва від 15 липня 2020 року залишити без змін, апеляційну скаргу ОСОБА_1 , подану представником ОСОБА_4 , без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повна постанова складена 30 вересня 2020 року.

Судді:

Л.Д. Поливач

А.М. Стрижеус

О.І. Шкоріна