Номер провадження: 22-ц/813/1895/20
Головуючий у першій інстанції Сегеда О. М.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 521/20512/17

Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

за участю секретаря судового засідання Віцько А.І.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідач ОСОБА_2 ,

- треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору 1) Моторне (транспортне) страхове бюро України, 2) Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Скайд»,

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ОСОБА_2 про відмову від апеляційної скарги на рішення Малиновського районного суду м. Одеси, ухвалене у складі судді Сегеди О.М. о 15 годині 55 хвилині 30 жовтня 2018 року, повне рішення складено 02 листопада 2018 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Моторне (транспортне) страхове бюро України, Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Скайд», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки,

встановив:

У грудні 2017 р. ОСОБА_1 звернулась до суду з вищезазначеним позовом в якому просила стягнути з відповідача на її користь загальну суму невідшкодованого матеріального збитку у розмірі 48138,70 грн., вартість проведення експертного дослідження у розмірі 870,00 грн. та вартість трьох телеграм 123,12 грн., моральну шкоду у розмірі 10000,00 грн. та судові витрати.

Позово аргументований тим, що 28 вересня 2016 р. о 7 годині 45 хвилин, ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «Mersedes-Benz», д/н НОМЕР_1 , рухаючись у м. Одесі, по вул. Центральний Аеропорт, не врахував дорожню обстановку, безпечну швидкість руху та не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення з моїм автомобілем марки «Ford Kuga», державний номер НОМЕР_2 , чим порушив п.п. 13.1 ПДД. В результаті дорожньо-транспортної пригоди транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Малиновського районного суду м. Одеси від 06 грудня 2016 р. ОСОБА_2 був визнаний винним у вчиненні ДТП, та притягнутий до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП України у вигляді штрафу.

ОСОБА_3 зазначала, що цивільно-правова відповідальність відповідача була застрахована в ПАТ СК «Скайд».

Відповідно до Висновку № 50/16-Є експертного, автотоварознавчого дослідження матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Ford Kuga», державний номер НОМЕР_2 , складеного 17 жовтня 2016 р. судовим експертом Вітвіцьким ОСОБА_4 І ОСОБА_5 , яке було проведене за участю представника ПАТ СК «Скайд», вартість матеріального збитку заподіяного власнику автомобіля «Ford Kuga», державний номер НОМЕР_2 , в результаті пошкодження при ДТП, складає 62138, 70 коп., у тому числі: вартість відновлювального ремонту складає 57085, 08 грн., втрата товарної вартості складає 5053, 62 грн..

09 грудня 2016 р. позивачка звернулась із заявою до ПАТ «СК» Скайд» про відшкодування їй матеріального збитку, отриманого в результаті ДТП згідно полісу страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів.

Вказавши, що не отримавши відповідь від ПАТ «СК» Скайд», вона звернулась за роз`ясненням до МТСБУ, де їй повідомили, що з 31 травня 2016 р. ПАТ «СК «Скайд» втратило статус асоційованого члена МТСБУ. Підставою припинення членства ПАТ «СК «Скайд» стала заборгованість по сплаті відрахувань до фондів МТСБУ понад два місяці. В теперішній час страхова компанія знаходиться в стадії банкрутства. В зв`язку з цим їй було рекомендовано надіслати документи з приводу настання страхового випадку щодо врегулювання вимоги на отримання регламентної виплати з централізованого страхового резервного фонду МТСБУ.

ОСОБА_1 вказуючи на те, що після надіслання всіх необхідних документів до МТСБУ позивачці були зараховані на карту «Приватбанку» грошові кошти в сумі 14000 гривень в межах регламентної виплати з централізованого резервного фонду, тобто частково була відшкодована вартість відновлювального ремонту автомобіля.

Крім цього, позивачка зазначила, що неправомірними діями відповідача їй була завдана моральна шкода яка полягає у тому, що в момент дорожньо-транспортної пригоди вона зазнала сильних душевних хвилювань і відчула сильне занепокоєння, у зв`язку з ушкодженням автомобіля вона не могла експлуатувати його протягом шести місяців, крім того, змушена була витрачати свій особистий час на проведення експертного дослідження, листування з спеціалістами страхових компаній та МТСБУ, звернення за правовою допомогою, звернення до суду тощо (Т. 1, а. с. 1 - 6).

Представник позивачки, яка діє на підставі ордеру від 16 січня 2018 р. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги, просила суд їх задовольнити у повному обсязі.

Відповідач та його представник, в судове засідання не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи були повідомлені відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України, раніше надали до суду відзив на позов та заперечення. В обґрунтування відзиву відповідач зазначив, що позовні вимоги не визнає, із висновком судового експерта Вітвіцького І.І. № 50/16-Є не погоджується, зазначив, що його цивільна-правова відповідальність була застрахована в ПАТ СК «Скайд», сума страхових виплат 100000,00 грн., яка покриває усі витрати. Представник відповідача у поданих запереченнях зазначив, що завдана шкода була відшкодована позивачці МТСБУ у розмірі 14000,00 грн., тому потерпіла вже не може вимагати відшкодування шкоди від винуватця ДТП (Т.1 а. с. 102-104, 147-151).

Представник третьої особи МТСБУ, який діє на підставі довіреності від 28 грудня 2017 р., в судове засідання не з`явився, надав через канцелярію суду заяву про розгляд справи за його відсутності (Т. 2, а. с. 2).

Представник третьої особи ПАТ СК «Скайд» в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи повідомлявся відповідно до вимог ст. 128 ЦПК України.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2018 р. позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму матеріальної шкоди в розмірі 48138 (сорок вісім тисяч сто тридцять вісім) гриень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму моральної шкоди в розмірі 4000 (чотири тисячі) гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 суму витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження в розмірі 870 (вісімсот сімдесят) гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 суму витрат на правову допомогу в розмірі 13200 (тринадцять тисяч двісті) гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_2 , на користь ОСОБА_1 , судовий збір за відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судовий збір за відшкодування моральної шкоди в розмірі 640 (шістсот сорок) гривень 00 копійок. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 , судовий збір за забезпечення позову в розмірі 320 (триста двадцять) гривень 00 копійок.

Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що в ході розгляду справи не встановлено підстав для звільнення відповідача від відповідальності за завдану ним шкоду як матеріальну так моральну. Звертаючись до суду з вимогою про відшкодування моральної шкоди у розмірі 10000,00 грн., позивачка посилається на те, що їй було завдано моральну шкоду, яка полягає у тому, що в момент дорожньо-транспортної пригоди вона зазнала сильних душевних хвилювань і відчула сильне занепокоєння, у зв`язку з ушкодженням автомобіля вона не могла експлуатувати його протягом шести місяців, крім того, змушена була витрачати свій особистий час на проведення експертного дослідження, листування з спеціалістами страхових компаній та МТСБУ, звернення за правовою допомогою, звернення до суду тощо.

Відповідно до роз`яснень, що містяться у пункті 9 постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року № 4 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» (із відповідними змінами), розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням у кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема враховуються характер і тривалість страждань, стан здоров`я потерпілого, тяжкість завданої травми, наслідки тілесних ушкоджень, істотність вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках.

З урахуванням характеру скоєного адміністративного правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань позивачки, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди та враховуючи, що при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди вимоги розумності і справедливості, фактичні обставини справи, суд прийшов до висновку, що вимоги позивачки про відшкодування моральної шкоди підлягають задоволенню частково, і з відповідача слід стягнути на користь позивачки у відшкодування моральної шкоди 4000,00 грн..

Оскільки позивачка має право на відшкодування моральної шкоди, то таке відшкодування відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Що стосується вимог позивачки щодо стягнення вартості трьох телеграм у розмірі 123,12 грн., то суд вважає. що дані вимоги задоволенню не підлягають, оскільки не відносяться до судових витрат в розуміння ст. 133 ЦПК України.

Відповідно до ст. 212 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жоден доказ не має для суду наперед встановленого значення. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Згідно ст. 213 ЦПК України, рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, яким суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно із законом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

На підставі ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладається у разі задоволення позову - на відповідача.

Встановлено, що позивачка понесла витрати по сплаті за проведення експертного дослідження в розмірі 870,00 грн., що підтверджується квитанцією від 11 жовтня 2016 р. (Т. 1, а. с. 25), витрати на правову допомогу в загальному розмірі 13200,00, що підтверджується відповідними квитанціями та актом виконаних робіт від 29 жовтня 2018 року (Т. 1 а. с. 124, Т. 2 а. с. 9, 10-11).

Отже, відповідно до ст. 141 ЦПК України дані витрати підлягають стягненню з відповідача (Т. 2, а. с. 16 22).

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_2 адвокат Война А.А. просить скасувати рішення від 30.10.2018 р., та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити.

Апеляційна скарга обґрунтована зокрема тим, що судом першої інстанції були порушені норми матеріального та норми процесуального права.

Апелянт вважає, що вищезазначений позов необґрунтований та таким, що не підлягає задоволенню. Доводи представника позивача є хибними, оскільки окремі тези із рішення Верховного суду України у справі № 6-2808цс15 вихоплені з контексту цього рішення та були тлумаченні на користь позивача. Судом першої інстанції не було надано належної оцінки доводам і аргументам зазначених в відзиві на позовну заяву про необхідність залучення до справи ПАТ СК «Скайд». Судом не з`ясовано на підставі чого МТСБУ прийняло рішення про виплату суми у розмірі 14 000 грн.. Рішення МТСБУ та відповідні розрахунки сум, що підлягають виплаті позивачу не отримано та не додано до позовної заяви (Т. 2, а. с. 31 - 39).

В відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 адвокат Селезньова Т.В. просить в задоволені апеляційної скарги відмовити, залишити рішення від 30.10.2018 р. залишити без змін.

Відзив на апеляційну скаргу аргументований зокрема тим, що відповідач стверджує що судом було порушено норми процесуального права, сторона апелянта не може з цим погодитись з огляду на наступне, як відомо з матеріалів справи відповідач приймав участь у судовому засіданні особисто, подавав заяву через канцелярію суду про ознайомлення з матеріалами справи (Т. 1, а. с. 98), подав заяву про слухання справи в його відсутність, представник відповідача неодноразово ознайомлювався з матеріалами справи. З огляду на вище вказана можемо дійти до висновку, що твердження апелянта, щодо неправильного застосуванні судом першої інстанції норм процесуального права, є безпідставними та хибними. Судом першої інстанції було правильно застосовано норми матеріального права, що підтверджується матеріалами справи.

В відзиві на апеляційну скаргу представник МТСБУ адвокат Панасик О.М. повністю погоджується з рішенням суду першої інстанції і вказує на те що доводи апелянта спростовуються матеріалами справи.

Під час апеляційного перегляду рішення суду першої інстанції, від ОСОБА_2 до апеляційного суду надійшла заява про відмову від апеляційної скарги.

ОСОБА_2 у судовому засіданні просив задовольнити його заяву про відмову від апеляційної скарги.

Інші учасники справи у судове засідання не з`явилися. Про дату, час і місце розгляду справи сповіщені належним чином. Причини неявки не повідомили. Відзиву на апеляційну скаргу, заяв та клопотань не надали.

Згідно із ч. 2 ст. 372 ЦПК України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи.

Виходячи з вищевказаного, враховуючи строки розгляду справи, освідомленість учасників справи про розгляд справи, баланс інтересів учасників справи у її розгляді, думку осіб, які з`явилися у судове засідання про можливість розгляду справи за відсутності інших осіб, колегія суддів ухвалила розглянути справу за відсутності інших її учасників.

Згідно із частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Заслухавши суддю-доповідача, вивчивши заяву про відмову від апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, колегія суддів зазначає наступне.

Частинами 2, 4 ст. 12, ч. 3 ст. 13 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.

Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 362, ч. 4 ст. 364 ЦПК України суд апеляційної інстанції закриває апеляційне провадження, якщо після відкриття апеляційного провадження особа, яка подала апеляційну скаргу, заявила клопотання про відмову від скарги, за винятком коли є заперечення інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги.

Особа, яка подала апеляційну скаргу, має право відмовитися від неї в повному обсязі чи в певній частині до закінчення апеляційного провадження. За відмови від апеляційної скарги суд, за відсутності заперечень інших осіб, які приєдналися до апеляційної скарги, постановляє ухвалу про закриття апеляційного провадження.

Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України № 12 від 24.10.2008 р. «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку» передбачено, що відмовитися від апеляційної скарги особа, яка її подала, має право протягом усього часу розгляду справи, і це питання вирішується апеляційним судом у судовому засіданні (ч. 4 ст. 300 ЦПК). Прийняття відмови від апеляційної скарги не пов`язується з обов`язком апеляційного суду перевіряти, чи у зв`язку з такою відмовою не порушуються права будь-яких осіб, оскільки право особи на відмову від апеляційної скарги не обмежене. При цьому апеляційний суд відповідно до ч. 4 ст. 10 ЦПК має роз`яснити передбачені ч. 4 ст. 300 ЦПК наслідки прийняття відмови від скарги. Прийнявши заяву про відмову від апеляційної скарги, суд закриває апеляційне провадження за цією скаргою.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів вважає, що заява ОСОБА_2 про відмову від апеляційної скарги на рішення суду необхідно задовольнити. Апеляційне провадження у справі за апеляційною скаргою адвоката Войни Андрія Антоновича, діючого від імені ОСОБА_2 , необхідно закрити.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 43, 49, 362, 364, 381, 389 ЦПК України, Одеський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

ухвалив:

Заяву ОСОБА_2 про відмову від апеляційної скарги на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2018 року - задовольнити.

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою адвоката Войни Андрія Антоновича, діючого від імені ОСОБА_2 , на рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 30 жовтня 2018 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору Моторне (транспортне) страхове бюро України, Публічне акціонерне товариство «Страхова компанія «Скайд», про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки - закрити.

Ухвала набирає законної сили з дня її прийняття, однак може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної ухвали.

Повний текст ухвали складено 18 березня 2020 року.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе