Справа№592/9805/20
Провадження №2/592/2870/20

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

29 вересня 2020 року м.Суми

Ковпаківський районний суд м. Суми в складі:

головуючого - судді Шияновської Т.В.,

з участю секретаря судового засідання Чайки Т.В.,

представника позивача Хвостик Я.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Платинум Фінанс», треті особи: Приватний нотаріус Потапов Михайло Юрійович, Приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Барладін Петро Олександрович, про захист прав споживача та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає примусовому виконанню,

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом та свої вимоги мотивує тим, що 15 квітня 2019 року, з метою стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Платинум Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 500050187 від 13 грудня 2007 року, укладеного між позивачем та ЗАТ «Альфа-Банк», приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потаповим М.Ю. було вчинено виконавчий напис, зареєстрований у реєстрі за № 774, за яким запропоновано стягнути 19 384 грн. 48 коп., а також зазначено, що строк, за який провадиться стягнення, становить 10 років і дванадцять днів, тобто з 17 лютого 2009 року по 01 березня 2019 року. На підставі виконавчого напису нотаріуса від 15 квітня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу міста Києва Барладіним П.О. 22 травня 2019 року було відкрито виконавче провадження за № 59186841 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Платинум Фінанс» заборгованості в сумі 19 384 грн. 48 коп. Крім того, 31 травня 2019 року приватним виконавцем по виконавчому проваджені № 59186841 було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на усі його грошові кошти, що знаходяться (обліковуються) на всіх банківських рахунках у всіх банківських установах та інших кредитно - фінансових установах, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця у розмірі 22 292 грн. 93 коп. Позивач зазначає, приватним нотаріусом при вчиненні нотаріальних дій було порушене порядок вчинення виконавчого напису, оскільки не у повному обсязі були досліджені усі документи, що свідчили б про безспірність заборгованості за вищевказаним кредитним договором, а також не враховано обставин того, що з дня виникнення у банку права вимоги про стягнення боргу минуло більше десяти років для стягнення кредитного боргу у зв`язку з чим у відповідача відсутні підстави для набуття грошових коштів для погашення кредитного боргу. Посилаючись на те, що виконавчий напис вчинено з порушенням вимог чинного законодавства України, оскільки при його вчиненні нотаріус не пересвідчився у безспірності вимог стягувача та не звернув увагу на те, що виконавчий напис вчинений поза межами строку давності, позивачка просить суд визнати його таким, що не підлягає виконанню.

28 серпня 2020 року ухвалою суду вжиті заходи щодо забезпечення позову, а саме зупинено стягнення, що проводиться на підставі виконавчого напису № 774 від 15 квітня 2019 року, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потаповим М.Ю.

Ухвалою суду від 31 серпня 2020 року по справі відкрито спрощене позовне провадження з повідомленням сторін та витребувано відповідні докази.

Відповідач ТОВ «Платинум Фінанс» повідомлявся про час та місце розгляду справи, однак явку свого представника до суду не забезпечив, про причини неявки суд не сповістили, відзив на позовну заяву, письмові докази, що підтверджують заперечення проти позову, не надали.

Треті особи - приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Потапов М.Ю. та приватний виконавець виконавчого округу м. Києва Барладін П.О., повідомлені належним чином про час та місце судового розгляду справи, шляхом надіслання судових повісток про виклик до суду за місцем розташування останніх, в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, що відповідно до п.1 ч.3 ст. 223 ЦПК України, не перешкоджає розгляду справи по суті у їх відсутність на підставі наявних у справі доказів.

Суд, заслухавши думку представника позивача та вивчивши матеріали справи в їх сукупності, вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судом встановлено, що 13 грудня 2007 року між ОСОБА_1 та ЗАТ «Альфа-Банк» було укладено кредитний договір № 500050187, згідно умов якого позичальник отримав кредит в розмірі 2250,00 доларів США зі сплатою процентної ставки 40% з остаточною датою повернення кредиту 13.12.2010 року (а.с.5-6).

15 квітня 2019 року приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потаповим М.Ю. було вчинено виконавчий напис серія ННЕ 338791, зареєстрований в реєстрі за №774, яким запропоновано стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Платинум Фінанс» суму заборгованості за кредитним договором № 500050187 від 13 грудня 2007 року, укладеним з ПАТ «Альфа-Банк», за період з 17.02.2009 року по 01.03.2019 року, в розмірі 19384,48 грн. (а.с.7).

Постановою приватного виконавця виконавчого округу м. Києва Барладіним П.О. від 22 травня 2019 року відкрито виконавче провадження № 59186841 щодо примусового виконання виконавчого напису №774 виданого 15 квітня 2019 року (а.с.9).

31 травня 2019 року приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Барладіним П.О. по виконавчому проваджені № 59186841 було винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться (обліковуються) на всіх банківських рахунках у всіх банківських установах та інших кредитно - фінансових установах, а також на кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця у розмірі 22 292 грн. 93 коп. (а.с.10).

08 вересня 2020 року постановою приватного виконавця Барладіна П.О. зупинено вчинення виконавчих дій по виконавчому провадженню № 59186841 на підставі ухвали Ковпаківського районного суду м.Суми від 28 серпня 2020 року про забезпечення позову.

За загальним правилом статей 15,16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу має право звернутися до суду, який може захистити цивільне право або інтерес у один із способів, визначених частиною першою статті 16 ЦК України, або й іншим способом, що встановлений договором або законом.

При цьому, відповідно до статті 18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку, встановлених законом.

Згідно з частиною першої статті 1 Закону України від 2 вересня 1993 року № 3425-XII «Про нотаріат»(далі - Закон «Про нотаріат») нотаріат в Україні - це система органів і посадових осіб, на які покладено обов`язок посвідчувати права, а також факти, що мають юридичне значення, та вчиняти інші нотаріальні дії, передбачені цим Законом, з метою надання їм юридичної вірогідності.

Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами та посадовими особами органів місцевого самоврядування встановлюється Законом «Про нотаріат» та іншими актами законодавства України (частина перша статті 39 Закону «Про нотаріат»). Цим актом є, зокрема, Порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затверджений наказом Міністерства юстиції України 22 лютого 2012 року № 296/5 та зареєстрований у Міністерстві юстиції України 22 лютого 2012 року за № 282/20595 (далі - Порядок вчинення нотаріальних дій, Порядок).

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія (пункт 19 статті 34 Закону України «Про нотаріат»). Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Так, згідно зі статтею 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Статтею 88 Закону України «Про нотаріат» визначено умови вчинення виконавчих написів. Відповідно до приписів цієї статті Закону нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Порядок вчинення нотаріальних дій містить такі самі правила та умови вчинення виконавчого напису (пункти 1, 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Згідно з підпунктом 2.1 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку для вчинення виконавчого напису стягувачем або його уповноваженим представником нотаріусу подається заява, у якій, зокрема, мають бути зазначені: відомості про найменування і місце проживання або місцезнаходження стягувача та боржника; дата і місце народження боржника - фізичної особи, місце його роботи; номери рахунків у банках, кредитних установах, код за ЄДРПОУ для юридичної особи; строк, за який має провадитися стягнення; інформація щодо суми, яка підлягає стягненню, або предметів, що підлягатимуть витребуванню, включаючи пеню, штрафи, проценти тощо. Заява може містити також іншу інформацію, необхідну для вчинення виконавчого напису.

У разі якщо нотаріусу необхідно отримати іншу інформацію чи документи, які мають відношення до вчинення виконавчого напису, нотаріус вправі витребувати їх у стягувача (підпункт 2.2 пункту 2 Глави 16 розділу ІІ Порядку).

Крім того, підпунктами 3.2, 3.5 пункту 3 Глави 16 розділу ІІ Порядку передбачено, що безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172 (далі - Перелік документів). При вчиненні виконавчого напису нотаріус повинен перевірити, чи подано на обґрунтування стягнення документи, зазначені у вказаному Переліку документів. При цьому цей Перелік документів не передбачає інших умов вчинення виконавчих написів нотаріусами ніж ті, які зазначені в Законі України «Про нотаріат» та Порядку вчинення нотаріальних дій.

При цьому стаття 50 Закону України «Про нотаріат» передбачає, що нотаріальна дія або відмова у її вчиненні, нотаріальний акт оскаржуються до суду. Право на оскарження нотаріальної дії або відмови у її вчиненні, нотаріального акта має особа, прав та інтересів якої стосуються такі дії чи акти.

За результатами аналізу вищенаведених норм можна дійти наступних висновків.

Вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія, яка полягає в посвідченні права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. При цьому нотаріус здійснює свою діяльність у сфері безспірної юрисдикції і не встановлює прав або обов`язків учасників правовідносин, не визнає і не змінює їх, не вирішує по суті питань права. Тому вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Отже, відповідне право стягувача, за захистом якого він звернувся до нотаріуса, повинно існувати на момент звернення. Так само на момент звернення стягувача до нотаріуса із заявою про вчинення виконавчого напису повинна існувати й, крім того, також бути безспірною, заборгованість або інша відповідальність боржника перед стягувачем.

Безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника - це обов`язкова умова вчинення нотаріусом виконавчого напису (стаття 88 Закону України «Про нотаріат»). Однак характер правового регулювання цього питання дає підстави для висновку про те, що безспірність заборгованості чи іншої відповідальності боржника для нотаріуса підтверджується формальними ознаками - наданими стягувачем документами згідно з Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів.

Таким чином, вчинення нотаріусом виконавчого напису відбувається за фактом подання стягувачем документів, які згідно із відповідним Переліком є підтвердженням безспірності заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Однак сам по собі цей факт (подання стягувачем відповідних документів нотаріусу) не свідчить про відсутність спору стосовно заборгованості як такого.

З огляду на наведене та з урахуванням приписів статей 15, 16, 18 ЦК України, статей 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат» захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчиненням виконавчого напису.

Тому суд при вирішенні спору про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, не повинен обмежуватися лише перевіркою додержання нотаріусом формальних процедур і факту подання стягувачем документів на підтвердження безспірної заборгованості боржника згідно з Переліком документів. Для правильного застосування положень статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат» у такому спорі суд повинен перевірити доводи боржника в повному обсязі й установити та зазначити в рішенні чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису.

Законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Даний правовий висновок Верховного Суду викладений у постановах від 4 березня 2015 року в справі №6-27цс15, від 11 березня 2015 року в справі №6-141цс14.

З наданих суду документів неможливо встановити, чи дійсно на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник ОСОБА_1 мав безспірну заборгованість перед стягувачем, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі. Затребувана судом виписка з рахунку ОСОБА_1 із зазначенням суми заборгованості та строків її погашення, з відміткою про непогашення заборгованості, не надана. Відповідачем не подано до суду належних та достовірних доказів щодо спростування доводів позивача.

Також суд ставить під сумнів правомірність вчинення нотаріусом виконавчого напису з тих підстав, що з наявних в матеріалах справи документів вбачається, що строк позовної давності для пред`явлення вимог щодо стягнення боргу за кредитним договором, укладеним 13 грудня 2007 року між ОСОБА_1 та АТ «Альфа Банк», сплив 13 грудня 2010 року, оскільки саме ця дата є остаточною датою повернення кредитних коштів, в той час, коли за змістом оскаржуваного виконавчого напису сума боргу нарахована по 01 березня 2019 року включно.

Тобто, відсутні докази правомірності дотримання нотаріусом положень статті 88 Закону України «Про нотаріат» №3425-ХІІ від 02 вересня 1993 року, якою встановлено що нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо, зокрема, з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Згідно ст.12 та ст.81 ЦПУ України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, і сторони у справі мають рівні права щодо надання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості; кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Таким чином, оцінюючи належність та допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок наданих позивачем доводів у їх сукупності, оскільки відповідачем не надано суду жодних аргументів на підтвердження безспірності розміру заборгованості за кредитним договором, за наявності якої було б можливим вчинення виконавчого напису, враховуючи, що виконавчий напис було здійснено з порушенням процедури його вчинення, а саме строків, визначених ст. 88 ЗУ «Про нотаріат» та Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України №296/5 від 22.02.2012 року , суд вважає за необхідне позов задовольнити і визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 774 від 15 квітня 2019 року, вчинений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Потаповим М.Ю. про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості по кредитному договору № 500050187 від 13 грудня 2007 року на користь ТОВ "Платинум Фінанс"

У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України, з відповідача на користь держави належить судовий збір у розмірі 840 грн. 80 коп.

Керуючись ст. ст. 4, 76-83, 141, 264, 265 ЦПК України, ст. ст. 87, 88 ЗУ «Про нотаріат», постановою Кабінету Міністрів України від 29 червня 1999 року №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів», Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженим наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 №296/5, суд

у х в а л и в:

Позов ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 ) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Платинум Фінанс" (м.Київ, вул. Лариси Руденко 6А, офіс 525, ), треті особи: Приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Потапов Михайло Юрійович (м.Київ, вул. Анрі Барбюса 5 Б, офіс 65), Приватний виконавець виконавчого округу м.Київ Барладін Петро Олександрович (м.Київ, вул. Смоленська 31/33 Б), про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає примусовому виконанню - задовольнити.

Визнати виконавчий напис приватного нотаріуса Потапова Михайла Юрійовича від 15 квітня 2019 року, зареєстрований у реєстрі за № 774, щодо стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ «Платинум Фінанс» заборгованості за кредитним договором № 500050187 від 13 грудня 2007 року у розмірі 19 384 грн. 48 коп , таким, що не підлягає виконанню.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Платинум Фінанс" (м.Київ, вул. Лариси Руденко 6А, офіс 525, ) на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто Ковпаківським районним судом м. Суми, що його ухвалив за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Сумського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Ковпаківський районний суд міста Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або про прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 01 жовтня 2020 року.

Суддя Т.В. Шияновська