КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/4389/20
Провадження № 2-о/552/148/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01.10.2020 року Київський районний суд м.Полтави в складі:

Головуючого судді - Турченко Т.В.

При секретарі - Ребро Л.В.

За участю адвоката-Зязюн Ю.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Полтаві цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису, -

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася до суду з вказаною заявою, в якій просила видати обмежувальний припис стосовно ОСОБА_2 , на строк до 6 місяців, яким визначити наступні тимчасові обмеження його прав, а саме: перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 ; наближення ближче ніж на 300 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 ; наближення ближче ніж на 300 метрів до місця перебування ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 та переслідування їх; особисто або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , якщо вони за власним бажанням перебуває у місці невідомому ОСОБА_2 , переслідувати їх та в будь-який спосіб спілкуватися з ними; ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 або контактування з ними через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб; обмеження спілкування з постраждалими дітьми - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Заявлені вимоги обґрунтовує тим, що перебуває в шлюбі з ОСОБА_2 з 25.10.2008 року. Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Зазначила, що відповідач протягом останніх декількох місяців почав застосовувати до неї та їх дітей психологічне насильство, яке знаходить прояв у вигляді агресивного поводження, принижування сина, систематичних знущань, словесних образ, наклепів, переслідувань та залякувань фізичною розправою, у зв`язку з чим у неї виникли реальні побоювання за своє та дітей життя, здоров`я, моральний стан. Щоб запобігти поглибленню конфліктів вона змушена викликати поліцію.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 , адвокат Зязюн Ю.А., підтримали подану заяву, просили її задовольнити, посилаючись на обставини, викладені в заяві.

Заінтересована особа ОСОБА_2 , будучи належним чином повідомленим про дату, час та місце розгляду справи в судове засідання не з`явився.

Суд, заслухавши пояснення заявника ОСОБА_1 , думку адвоката Зязюн Ю.А., вивчивши та дослідивши матеріали справи, приходить до наступного висновку.

Заявник ОСОБА_1 та ОСОБА_2 перебувають у шлюбі з 25.10.2008 року.

Від шлюбу мають малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Як вбачається з повідомлень ВП № 1 Полтавського ВП ГУНП в Полтавській області, ОСОБА_1 неодноразово зверталася до поліції з заявами про вчинення відносно неї ОСОБА_2 , фізичного та психологічного насильства.

Порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису визначений главою 13 розділу IV «Окреме провадження» ЦПК України.

Відповідно до ст. 294 ЦПК України справи окремого провадження розглядаються судом з додержанням загальних правил, встановлених цим Кодексом, за винятком положень щодо змагальності та меж судового розгляду. Інші особливості розгляду цих справ встановлені цим розділом.

Відповідно до правил ст.305-2 ЦПК України, заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Відповідно до ст. 27 Конституції України кожна людина має невід`ємне право на життя. Ніхто не може бути свавільно позбавлений життя. Обов`язок держави - захищати життя людини. Кожен має право захищати своє життя і здоров`я, життя і здоров`я інших людей від протиправних посягань.

Відповідно до ст. 28 Конституції України кожен має право на повагу до його гідності. Ніхто не може бути підданий катуванню, жорстокому, нелюдському або такому, що принижує його гідність, поводженню чи покаранню. Жодна людина без її вільної згоди не може бути піддана медичним, науковим чи іншим дослідам.

Частиною другою статті 3 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», визначено перелік осіб на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання серед яких - особи, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у шлюбі між собою, їхні батьки та діти; особи, які мають спільну дитину (дітей).

Предметом доказування є вчинення по відношенню до заявника домашнього насильства, що є необхідною умовою для можливості застосування судом до заінтересованої особи спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству.

Відповідно до п. п. 3, 7, 14, 17 ч. 1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Психологічне насильство - форма домашнього насильства, що включає словесні образи, погрози, у тому числі щодо третіх осіб, приниження, переслідування, залякування, інші діяння, спрямовані на обмеження волевиявлення особи, контроль у репродуктивній сфері, якщо такі дії або бездіяльність викликали у постраждалої особи побоювання за свою безпеку чи безпеку третіх осіб, спричинили емоційну невпевненість, нездатність захистити себе або завдали шкоди психічному здоров`ю особи;

Фізичне насильство - форма домашнього насильства, що включає ляпаси, стусани, штовхання, щипання, шмагання, кусання, а також незаконне позбавлення волі, нанесення побоїв, мордування, заподіяння тілесних ушкоджень різного ступеня тяжкості, залишення в небезпеці, ненадання допомоги особі, яка перебуває в небезпечному для життя стані, заподіяння смерті, вчинення інших правопорушень насильницького характеру.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Кривдником є особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі (п. 6 ч. 1 ст.1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Враховуючи положення ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Згідно ч.ч. 2,3 ст.26 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству» обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.

Оцінкою ризиків вважається оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи (п. 9 ч. 1 ст. 1 ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству»).

Наявність чи відсутність ризиків в поєднанні з доведеним фактом вчинення особою домашнього насильства є основною і фактично єдиною підставою для застосування чи не застосування обмежувального припису.

«Оцінка ризиків» та «наявність ризиків» - є основними обставинами, які повинні бути встановленні судом для ухвалення законного та обґрунтованого рішення в справах про видачу обмежувального припису.

Так, судом встановлено, що учасники справи є особами, які перебувають у шлюбі між собою, мають спільних дітей.

З пояснень заявниці та досліджених в судовому засіданні доказів вбачається наявність конфлікту, неприязного відношення заінтересованої особи до заявника. Стосунки між сторонами напружені та конфліктні.

Статтею 350-6 ЦПК України передбачено, що розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених ЗУ«Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 .

Відповідно до ч. 3 ст.350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст.350-4 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.350-1 - 350-6, ст.350-8 ЦПК України, ЗУ «Про запобігання та протидію домашньому насильству», суд,-

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Видати обмежувальний припис ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 на строк 6 (шість) місяців із заборонами щодо:

перебування в місці проживання (перебування) ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 ;

наближення ближче ніж на 300 метрів до місця проживання (перебування) ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 ;

наближення ближче ніж на 300 метрів до місця перебування ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 та переслідування їх;

особисто або через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 , якщо вони за власним бажанням перебувають у місці невідомому ОСОБА_2 , переслідувати їх та в будь-який спосіб, спілкуватися з ними;

ведення листування, телефонних переговорів з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_1 або контактування з ними через інші засоби зв`язку особисто або через третіх осіб;

обмеження спілкування з постраждалими дітьми - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Копію рішення суду про видання обмежувального припису направити до Полтавського відділу поліції Головного управління Національної поліції України у Полтавській області для взяття ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживаючого у АДРЕСА_2 , громадянина України на профілактичний облік та до виконавчого комітету Київської районної у місті Полтаві ради.

Рішення суду підлягає негайному виконанню і його оскарження не зупиняє його виконання.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст рішення складено 01.10.2020 року.

Головуючий Т.В.Турченко