Дата документу 29.09.2020 Справа № 321/433/20
ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Єдиний унікальний № 321/433/20
Провадження №22-ц/807/2914/20
Головуючий в 1-й інстанції - Машкіна Н.В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року місто Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідачаКухаря С.В.,
суддів:Крилової О.В., Полякова О.З.,
секретарБєлова А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Першого заступника керівника Енергодарської місцевої прокуратури на ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 03 серпня 2020 року, постановлену у смт Михайлівка у справі за заявою заступника керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області про забезпечення позову,-

В С Т А Н О В И В:

Позивач - заступник керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави - Михайлівська селищна рада Михайлівського району Запорізької області звернулась до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна.

З метою забезпечення позову позивач просив накласти арешт на 19/100 часток цілісного майнового комплексу «Михайлівський маслозавод», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу частки нерухомого майна від 23.08.2016, зареєстрований у реєстрі за № 4126, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 3.

Ухвалою Михайлівського районного суду Запорізької області від 03 серпня 2020 року в задоволенні заяви заступника керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області Кузьминої А.С. про забезпечення позову - відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду Перший заступник керівника Енергодарської місцевої прокуратури подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на необґрунтованість висновків суду, порушення судом норм процесуального та матеріального права, просить ухвалу суду скасувати та ухвалити нове рішення, яким задовольнити вимоги заяви.

Узагальненими доводами апеляційної скарги є те що, матеріалами заяви підтверджується наявність спору між сторонами, а також наявність обставин, які вказують на те, що відсутність забезпечення позову може ускладнити та унеможливити виконання рішення суду у цій справі. Матеріали справи містять докази співмірності запропонованих заходів забезпечення з заявленими позовними вимогами, а також відсутність впливу застосування заходів забезпечення на господарську діяльність юридичних осіб за адресою об`єкту нерухомості, оскільки діяльність юридичних осіб припинена.

Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є:

1) неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи;

2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими;

3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи;

4) порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частини, відповідно ч. 4 ст. 376 ЦПК України.

Відмовляючи у задоволенні заяви щодо забезпечення позову, суд першої інстанції виходив з того, що заява про забезпечення позову та матеріали справи не містять відомостей, що забезпечення позову заступника керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області в інтересах держави - Михайлівської селищної ради Михайлівського району Запорізької області до ОСОБА_1 про стягнення доходу, отриманого від безпідставно набутого майна, шляхом накладення арешту на 19/100 часток цілісного майнового комплексу «Михайлівський маслозавод», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності відповідачу не порушить права інших співвласників 81/100 частки цього майнового комплексу, які не встановлені і до участі у справі не залучені. Крім цього, в матеріалах справи відсутні відомості, чи здійснюється вказаною юридичною особою господарська діяльність та не доведено неможливість перешкоджанню такій, якщо вона ведеться.

Між тим, з такими висновками суду першої інстанції колегія суддів погодитися не може, виходячи з наступного.

Відповідно до частин першої та другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем для підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, що звернулася з такою заявою, позовним вимогам. Вирішуючи питання про забезпечення позову, необхідно брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Отже, умовою застосування заходів забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог.

Метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, тимчасових заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо його буде ухвалено на користь позивача, у тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Підстави для забезпечення позову є оціночними та враховуються судом в залежності до конкретного випадку.

За змістом частини третьої статті 150 ЦПК України заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Виходячи зі змісту ст.ст. 149-153 ЦПК України, забезпечення позову слід розуміти як вжиття судом заходів для охорони матеріально-правових інтересів позивача, які гарантують реальне виконання можливого прийнятого за його позовом позитивного рішення.

Згідно з п. 6, 7 ст. 153 ЦПК України, про забезпечення позову суд постановляє ухвалу, в якій зазначає вид забезпечення позову і підстави його обрання.

Пунктом 1 ч. 1 ст. 150 ЦПК України передбачено, що позов забезпечується зокрема накладенням арешту на майно або грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Заходи забезпечення позову мають тимчасовий характер і діють до виконання рішення суду, яким закінчується розгляд справи по суті.

Мета забезпечення позову - це хоча і негайні, проте тимчасові заходи, направлені на недопущення утруднення чи неможливості виконання судового акту, а також перешкоджання спричинення значної шкоди позивачу.

При розгляді заяви про забезпечення позову вирішується лише питання про наявність підстав для вжиття заходів забезпечення позову і не вирішуються матеріально-правові вимоги та наперед результат розгляду справи по суті позову.

Власником 19/100 часток цілісного майнового комплексу «Михайлівський маслозавод» є одноособово Ханін Г.В. Зазначене майно не перебуває в оренді чи іпотеці, заборони на його відчуження відсутні.

Власником 81/100 часток цілісного майнового комплексу «Михайлівський маслозавод» є ОСОБА_2 . Нерухоме майно, яке належить ОСОБА_1 та ОСОБА_2 знаходяться на різних земельних ділянках, що підтверджується відповідними договорами оренди землі та договорами купівлі-продажу нерухомого майна, які додані до апеляційної скарги (а.с.98-111).

Таким чином, застосування заходів забезпечення позову не вплине на права та інтереси співвласника нерухомого майна.

Відповідно до п.1 договору купівлі-продажу частки нерухомого майна від 23.08.2016р. чітко визначено індивідуальне майно, яке придав ОСОБА_1 , а саме відокремлені будівлі та споруди,які знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , вартість яких на момент придбання складала 240 000,00 грн.

Оскільки ціна позову складає 262 419,88 грн, заявлені вимоги щодо забезпечення позову є співмірними із заявленими позовними вимогами.

Відповідно до даних з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань юридична особа ВАТ «Михайлівський маслозавод» припинена шляхом реорганізації у ВАТ «Дніпрорудненський сироробний комбінат», який у свою чергу також припинений. Дані обставини вказують на те, що застосування заходів забезпечення позову не вплине на господарську діяльність юридичних осіб, оскільки така не ведеться.

Враховуючи ціну позову та відсутність у відповідача джерел доходу невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або унеможливити виконання рішення по суті позовних вимог, оскільки відповідач в будь який час може розпорядитися належним йому майном.

Також слід зазначити, що накладання арешту на майно, жодним чином не перешкодить відповідачу у справі володіти та користуватися ним на власний розсуд, враховуючи також, що вказані заходи мають тимчасовий характер, і відповідач за наявності підстав має право звернутись до суду з заявою про скасування вказаних заходів забезпечення позову.

Однак, суд першої інстанції на наведене належної уваги не звернув, внаслідок чого дійшов помилкового висновку про те, що заявником не доведено необхідність вжиття заходів забезпечення позову.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку про наявність підстав для задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладання арешту на 19/100 часток цілісного майнового комплексу «Михайлівський маслозавод», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу частки нерухомого майна від 23.08.2016, зареєстрований у реєстрі за № 4126, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна: 3.

Керуючись ст. ст. 374, 379, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд у складі колегії суддів,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Першого заступника керівника Енергодарської місцевої прокуратури задовольнити.

Ухвалу Михайлівського районного суду Запорізької області від 03 серпня 2020 року у цій справі скасувати та ухвалити нове судове рішення наступного змісту.

Заяву заступника керівника Енергодарської місцевої прокуратури Запорізької області про забезпечення позову- задовольнити.

Накласти арешт на 19/100 часток цілісного майнового комплексу «Михайлівський маслозавод», який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , та належить на праві приватної власності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП: НОМЕР_1 ) на підставі договору купівлі-продажу частки нерухомого майна від 23.08.2016, зареєстрований у реєстрі за № 4126, реєстраційний номер об`єкту нерухомого майна:3.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.

Повна постанова складена 30 вересня 2020 року.

Головуючий, суддя-доповідач С. В. Кухар

судді: О. В. Крилова

О. З. Поляков