Провадження № 22-ц/801/1548/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Волошин С. В.
Доповідач:Рибчинський В. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 рокуСправа № 127/11732/20м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати

у цивільних справах:

судді-доповідача Рибчинського В.П.,

суддів Берегового О.Ю., Панасюка О.С.,

за участі секретаря судового засідання Топольської В.О., Ковальчук Г.І., представника ОСОБА_1 - адвоката Путіліна Є.В., представника ОСОБА_2 - адвоката Чернілевської Р.В., розглянувши апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області про відмову у забезпеченні позову від 15 липня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи без самостійних вимог - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Державна екологічна інспекція у Вінницькій області, Управління Держгеокадастру у м. Вінниці про визнання незаконними та скасування рішення, визнання недійсними свідоцтв про право власності та договору купівлі-продажу,

в с т а н о в и в :

15 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся в суд з заявою про забезпечення позову у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Вінницької міської ради, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , треті особи без самостійних вимог - ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , Державна екологічна інспекція у Вінницькій області, Управління Держгеокадастру у м. Вінниці про визнання незаконними та скасування рішення, визнання недійсними свідоцтв про право власності та договору купівлі-продажу.

В заяві про забезпечення позову ОСОБА_1 ставить питання про накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :03:033:0473 площею 0,1000 га, розташованої по АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку, кадастровий номер :03:033:0472, площею 0,1000 га, розташовану по АДРЕСА_1 .

Заява мотивована тим, що протягом розгляду справи відповідачі можуть відчужити земельні ділянки, належні їм на праві власності, що у разі задоволення позову може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а забезпечення позову дозволить здійснити ефективний захист та поновлення порушених прав позивача, за захистом яких він звернувся до суду.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2020 року було відмовлено в задоволенні заяви про забезпечення позову.

Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною, постановленою з порушенням норм процесуального права. В апеляційній скарзі просив скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2020 року та прийняти нове рішення, яким накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер :03:033:0473 площею 0,1000 га, розташованої по АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку, кадастровий номер :03:033:0472, площею 0,1000 га, розташовану по АДРЕСА_1 .

Відзивів на апеляційну скаргу не надходило.

Перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення виходячи з наступного.

Згідно ч. 1-3, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до частини першої, другої статті 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Відповідно до частини першої статті 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб.

Згідно з частиною третьою статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При розгляді заяви про забезпечення позову суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Тлумачення статей 152, 153 ЦПК України свідчить, що при вирішенні питання про забезпечення позову суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності заявлених вимог щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв`язку з вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками судового процесу. Суд повинен враховувати інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Співмірність передбачає врахування судом співвідношення негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, та майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Забезпечення позову спрямоване, перш за все, проти можливих несумлінних дій відповідача, який за час розгляду справи може приховати майно, продати, знищити чи знецінити його тощо.

Відмовляючи в задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельну ділянку кадастровий номер :03:033:0473 площею 0,1000 га, розташованої по АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку, кадастровий номер :03:033:0472, площею 0,1000 га, розташовану по АДРЕСА_1 , суд першої інстанції виходив з того, що заявником не наведено обставин та не надано жодних доказів, які б свідчили про реальну можливість відчуження майна відповідачем на користь третіх осіб та доказів, які б свідчили про те, що невжиття заходів забезпечення позову призведе до наслідків, зазначених в ч. 2 ст. 149 ЦПК України.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду.

Як роз`яснив Верховний Суд України в п. 4 Постанови Пленуму від 22.12.2006 № 9 "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову", розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Отже, важливими умовами для вжиття заходів забезпечення позову є наявність між сторонами дійсного спору та реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

При цьому цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише вказує на те, що суд має запобігти ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову.

Заява ОСОБА_1 щодо забезпечення позову не містить жодних відомостей про те, яким чином обраний ним спосіб забезпечення позову може в подальшому, у разі задоволення його позовних вимог, утруднити або зробити неможливим виконання такого рішення суду.

Доводи скаржника щодо намагання відповідачів відчужити спірні земельні ділянки на користь третіх осіб шляхом їх продажу не заслуговують на уваги, оскільки об`ява у номері №27 «Вінницької газети» від 10.07.2020 року не свідчить про те, що за даним повідомленням продаються саме спірні земельні ділянки. Нових доводів та аргументів на підтвердження намагання відповідачами відчужити спірні ділянки на користь третіх осіб ОСОБА_1 не надав.

На підставі вищевикладеного, приймаючи до уваги відсутність існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, колегія суддів приходить до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом накладення арешту на земельні ділянки належні відповідачам.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

За вказаних обставин, колегія суддів приходить до переконання, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновки суду першої інстанції, який вірно застосував норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини та постановив судове рішення, яке відповідає закону.

Враховуючи викладене вище, керуючись статтями 367, 368, 375, 382, 384 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 15 липня 2020 року про скасування заходів забезпечення позову залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст судового рішення складено 30 вересня 2020 року.

Суддя-доповідач: В.П. Рибчинський

Судді: О.Ю. Береговий

О.С. Панасюк