Придніпровський районний суд м.Черкаси
Справа № 711/467/19
Провадження 4-с/711/70/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року Придніпровський районний суд м. Черкаси в складі:

головуючого-судді Демчика Р.В.

при секретарі Бузун Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Черкаси заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому у справі за скаргою ОСОБА_1 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження,-

встановив:

В провадженні судді Придніпровського районного суду м. Черкаси Демчика Р.В. знаходиться цивільна справа за скаргою ОСОБА_1 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження.

14.09.2020 року ОСОБА_1 подала заяву про недовіру судді, посилаючись на те, що вона впевнена, що суддя порушить ст.. 213 ЦПК України і не буде під час розгляду справи безпосередньо досліджувати докази у справі та ст.. 264 ЦПК України не буде встановлювати фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження.

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

Відповідно до ст.2,3,10 чинного ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі. Цивільні справи вирішуються судом на підставі чинного законодавства за умов, що виключають сторонній вплив на нього.

Процесуальною гарантією забезпечення безсторонності та об`єктивності суду є право відводу. Можливість заявити відвід суду має забезпечити надійний захист процесу від ймовірного негативного впливу з боку упередженого суду.

А метою відводу судді є недопущення до вирішення справи упередженого судді, а підстави для відводу судді можуть мати об`єктивний чи суб`єктивний характер.

Відповідно до ч.1 ст. 36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо:

1) він є членом сім`ї або близьким родичем (чоловік, дружина, батько, мати, вітчим, мачуха, син, дочка, пасинок, падчерка, брат, сестра, дід, баба, внук, внучка, усиновлювач чи усиновлений, опікун чи піклувальник, член сім`ї або близький родич цих осіб) сторони або інших учасників судового процесу, або осіб, які надавали стороні або іншим учасникам справи правничу допомогу у цій справі, або іншого судді, який входить до складу суду, що розглядає чи розглядав справу;

2) він брав участь у справі як свідок, експерт, спеціаліст, перекладач, представник, адвокат, секретар судового засідання або надавав стороні чи іншим учасникам справи правничу допомогу в цій чи іншій справі;

3) він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи;

4) було порушено порядок визначення судді для розгляду справи;

5) є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Відповідно до частин 1-3 ст.40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі. Питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

З обгрунтувань заяви ОСОБА_1 про відвід мені, як головуючому, вбачається її незгода з рішенням суду в іншій справі і, що не є підставою для відводу у даному випадку.

Дійсно, виходячи з норм чинного вітчизняного законодавства, право подавати заяву про відвід судді є однією з гарантій законності здійснення правосуддя і об`єктивності та неупередженості розгляду справи.

Навіть статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР), закріплені основні процесуальні гарантії, якими може скористатися особа при розгляді її цивільного позову в національному суді, серед яких - розгляд справи незалежним і безстороннім судом, встановленим законом. Проте, Європейським судом з прав людини в рішенні по справі «Білуха проти України» (Заява № 33949/02) від 9 листопада 2006 року зазначено, що «особиста безсторонність суду презюмується, поки не надано доказів протилежного».

Заявником відводу не доведено, що існують обгрунтовані обставини, що можуть викликати сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, та є самостійною підставою для відводу судді. Також заявником не вказано й інших підстав, що можуть бути визнані будь-ким як пряма чи побічна заінтересованість судді в результаті розгляду справи, що може бути підставою як для відводу, так як і не надано доказів і відомостей того, що суддя вчиняв незаконні дії під час розгляду справи, ігнорував законні вимоги сторони, створював перешкод для реалізації процесуальних прав, нерівно ставився до сторін, нетактовно себе поводив, тощо.

Таким чином, головуючий суддя, що був визначений автоматичним розподілом для розгляду скарги ОСОБА_1 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження, - встановивши, що заявником відводу - скаржником не надано певних доказів на доведення факту наявності обставин, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді, дійшов висновку, про відсутність підстав для відводу судді.

Тому, дійшовши висновку, що заява ОСОБА_1 про відвід головуючому судді є необгрунтованою вона, відповідно до вимог ст.40 ЦПК України, підлягає вирішенню іншим суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст.40, ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про відвід головуючому у справі за скаргою ОСОБА_1 до Придніпровського відділу державної виконавчої служби у м.Черкаси Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) про скасування постанови про відкриття виконавчого провадження передати до канцелярії суду для визначення судді в порядку передбаченому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Ухвала є остаточною та оскарженню не підлягають.

Головуючий: Р. В. Демчик