Справа № 482/2138/19
Номер провадження 6/482/26/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року м. Нова Одеса

Новоодеський районний суд Миколаївської області в складі: головуючого судді - Демінської О.І., секретар судового засідання Мозгова В.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нова Одеса справу за заявою ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду,-

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року заявник ОСОБА_1 звернулася до суду з заявою про розстрочку виконання судового рішення, в якій просить розстрочити виконання рішення Новоодеського районного суду Миколаївської області від 28.01.2020 року у справі №482/2138/19.

В обґрунтування заяви зазначила, що рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 28.01.2020 у справі № 482/2138/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, позовні вимоги задоволено, а саме стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 загальну суму боргу за договором позики від 13.09.2019 року в розмірі 3904,59 євро, з яких: 3863 євро сума боргу за договором позики, 3% річних в розмірі 41,59 євро, а також судовий збір у розмірі 1077 грн. 22 коп., та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 35000,00 грн.

Постановою приватного виконавця Довгань В.В. від 23.04.2020 року відкрито виконавче провадження ВП № 61905770 про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 3904,59 євро, з яких: 3863 євро сума боргу за договором позики, 3% річних в розмірі 41,59 євро, а також судового збору у розмірі 1077 грн. 22 коп., та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 35000,00 грн.

Відповідно до постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 23.04.2020 року приватним виконавцем розраховано основну винагороду в розмірі 390,46 євро та 3607,72 грн.

Відповідно до постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 23.04.2020 року виконавцем розраховано суму мінімальних витрат 450 грн.

Зазначає, що відповідно до постанови КМУ №211 від 11.03.2020 року в Україні введено карантині обмеження і значна частина населення залишилась без роботи та засобів існування.

01.05.2020 року частково здійснила сплату боргу в розмірі 3904,59 євро.

На момент звернення до суду із даною заявою вона є непрацездатною , будь-якого майна не має, підприємцем не являється, має скрутне матеріальне становище, а тому просить розстрочити виконання рішення суду частинами щомісячно на протязі 3 місяців, а саме: основну суму боргу в розмірі 3904,59 євро (з яких сума боргу за договором позики та 3% річниз) та 1077,22 судового збору до 05.05.2020 року; витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 35000 грн. до 05.06.2020 року; основна винагорода виконавця в розмірі 390,46 євро та 3607,72 грн, та сума мінімальних витрат 450 грн. до 05.07.2020 року.

04.06.2020 року ухвалою суду заява ОСОБА_1 прийнята до провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні на 15.06.2020 р.

10.06.2020 року ухвалою суду, за клопотанням представника заявника адвоката Фадєєвої Н.І., ухвалено розгляд заяви в судовому засіданні проводити в режимі відеоконференції з Подільським районним судом м. Києва.

У звязку із відсутністю відомостей про належне сповіщення про дату, час і місце розгляду заяви сторін виконавчого провадження, судове засідання неодноразово відкладалося.

У судове засідання, призначене на 29.09.2020 р., заявник та її представник не зявилися у судове засідання, будучи належно повідомоленими, як і інші учасники судового засідання про дату, час та місце розгляду справи.

Їх неявка у судове засідання не перешкоджає розгляду заяви судом в разі належного повідомолення про дату, час та місце розгляду справи.

Суд, вивчивши доводи заяви та матеріали справи приходить до висновку про відмову у задоволенні заяви з наступних підстав.

Судом встановлено, що рішенням Новоодеського районного суду Миколаївської області від 28.01.2020 у справі № 482/2138/19 за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про стягнення боргу за договором позики, позовні вимоги задоволено, а саме стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 загальну суму боргу за договором позики від 13.09.2019 року в розмірі 3904,59 євро, з яких: 3863 євро сума боргу за договором позики, 3% річних в розмірі 41,59 євро, а також судовий збір у розмірі 1077 грн. 22 коп., та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 35000,00 грн.

17.03.2020 року судом було видано виконавчі листи по справі №482/2138/19.

Постановою приватного виконавця Довгань В.В. від 23.04.2020 року відкрито виконавче провадження ВП № 61905770 про стягнення з неї на користь ОСОБА_2 заборгованості в розмірі 3904,59 євро, з яких: 3863 євро сума боргу за договором позики, 3% річних в розмірі 41,59 євро, а також судового збору у розмірі 1077 грн. 22 коп., та витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 35000,00 грн.

Відповідно до постанови про стягнення з боржника основної винагороди від 23.04.2020 року приватним виконавцем розраховано основну винагороду в розмірі 390,46 євро та 3607,72 грн.

Відповідно до постанови про розмір мінімальних витрат виконавчого провадження від 23.04.2020 року виконавцем розраховано суму мінімальних витрат 450 грн.

Відомості про викоання рішення суду відсутні.

Згідно зі ст.129-1 Конституції України, суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Відповідно до ч.1 ст.18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Як роз`яснив Європейський суд з прав людини в пілотному рішенні "Іванов проти України", право на суд, захищене статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, було б ілюзорним, як би національна правова система дозволяла, щоб остаточне, обов`язкове для виконання судове рішення залишалось невиконаним на шкоду будь-якій зі сторін (рішення у справі "Горнсбі проти Греції").

Згідно ч. 1 ст. 435 ЦПК України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до п.2 ч.4 ст.435 ЦПК України вирішуючи питання про відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення, суд також враховує: щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан.

Відповідно до ч.3 ст.435 ЦПК України підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення або розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Розстрочка, виходячи з положень вказаної статті - це надання боржникові права проводити виконання рішення у частинах і в строки, встановлені судом.

Законом встановлено, що критерієм визначення підстав для розстрочки виконання рішення є обставини, які утруднюють виконання судового рішення, надаючи суду можливість у кожному конкретному випадку вирішити питання про їх наявність з урахуванням всіх обставин справи, а також прав та законних інтересів сторін виконавчого провадження.

Підстави, які зумовлюють необхідність розстрочки виконання рішення, мають оціночний характер, так як законодавцем не надано його вичерпного переліку.

Обставинами, які утруднюють виконання рішення, можуть бути тільки ті обставини, які існують насправді і які безпосередньо не дозволяють виконати судове рішення в обсязі, строки та в порядку, визначеному в ньому.

Вирішуючи питання розстрочки виконання рішення, суд повинен виходити із засад доцільності та необхідності захисту інтересів, насамперед, стягувача, права якого підтверджені судовим рішенням; суд також враховує:1) ступінь вини відповідача у виникненні спору; 2) щодо фізичної особи - тяжке захворювання її самої або членів її сім`ї, її матеріальний стан; 3) стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до вимог ч.5 ст.435 ЦПК України, розстрочка та відстрочення виконання судового рішення не може перевищувати одного року з дня ухвалення такого рішення, ухвали, постанови.

Статтею 33 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.

Пунктом 10 постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» № 14 від 26.12.2003 р. зазначено, що при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, суду потрібно мати на увазі, що, їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення (хвороба боржника або членів його сім`ї, відсутність у нього майна, яке за рішенням суду має бути передане стягувачу, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо).

Жодних з перелічених обставин, які були б підставою для розстрочення виконання рішення суду, заява ОСОБА_1 не містить. ДОказів існування вказаних обставин також не надано суду і в ході розгляду судом заяви боржника.

Обставини, на які посилається заявник як на підставу для відстрочення виконання рішення суду (введення карантинних обмежень відповідно до постанови КМУ 3211 від 11.03.2020 року «Про запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої корона вірусом COVID-19») на момент звернення до суду із заявою є непрацездатною, не носять такого характеру у розумінні ст. 435 ЦПК України.

З урахуванням наведеного, заява ОСОБА_1 про розстрочення рішення суду задоволенню не підлягає.

Керуючисьст. ст. 259, 260, 435 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

В задоволенні заяви ОСОБА_1 про розстрочку виконання рішення суду - відмовити.

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Миколаївського апеляційного суду протягом пятнадцяти днів з дня проголошення ухвали.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.І.Демінська