Справа №295/5189/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.09.2020 року м. Житомир

Богунський районний суд міста Житомира в складі:

головуючого - судді Семенцової Л.М.,

за участі секретаря - Ковальчук М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором,-

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2020 року позивач звернувся до суду з указаним позовом, в якому просить стягнути з відповідача на свою користь заборгованість за договором про отримання товарів в системі ПлатиПізніше № 6 від 01.08.2019 року в розмірі 9432,50 грн. та витрати зі сплати судового збору у розмірі 2102,00 грн.

Представник позивача та відповідач у судове засідання не з`явилися, про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином. Від представника позивача до суду надійшла заява про закриття провадження у справі у зв`язку з відмовою від позову та просить повернути сплачений судовий збір, клопотання розглянути в його відсутності. Відповідач направив до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у його відсутності, а також просить закрити провадження у справі та повернути йому безпідставно сплачені кошти в дохід держави.

Згідно ч. 1-3 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві. До ухвалення судового рішення у зв`язку з відмовою позивача від позову або визнанням позову відповідачем суд роз`яснює сторонам наслідки відповідних процесуальних дій, перевіряє, чи не обмежений представник відповідної сторони у повноваженнях на їх вчинення. У разі відмови позивача від позову суд постановляє ухвалу про закриття провадження у справі.

Відповідно до п. 2, 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо відсутній предмет спору та позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Частиною 2 ст. 256 ЦПК України передбачено, що у разі закриття провадження у справі повторне звернення до суду з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав не допускається. Наявність ухвали про закриття провадження у зв`язку з прийняттям відмови позивача від позову не позбавляє відповідача в цій справі права на звернення до суду за вирішенням цього спору.

Згідно ч. 2 ст. 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Законом України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об`єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору.

Положеннями ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» визначено випадки, коли сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду, а саме в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі в суді першої інстанції, апеляційного та касаційного провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв`язку з повторним неприбуттям або залишенням позивачем судового засідання без поважних причин та неподання заяви про розгляд справи за його відсутності, або неподання позивачем витребуваних судом матеріалів, або за його заявою (клопотанням); 5) закриття (припинення) провадження у справі (крім випадків, якщо провадження у справі закрито у зв`язку з відмовою позивача від позову і така відмова визнана судом), у тому числі в апеляційній та касаційній інстанціях.

Таким чином, з наведеного вбачається, що ст. 7 Закону України «Про судовий збір» не передбачено повернення помилково сплаченого судового збору за судовим рішенням.

Повернення помилково сплачених коштів судового збору визначений Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013 року (надалі-Порядок).

Зокрема, відповідно до п. 5 вказаного Порядку повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету податків, зборів, пені, платежів та інших доходів бюджетів здійснюється за поданням органів, що контролюють справляння надходжень бюджету, а при поверненні судового збору (крім помилково зарахованого) - за судовим рішенням, яке набрало законної сили.

Повернення помилково або надміру зарахованих до бюджету платежів у національній валюті здійснюється органами Державної казначейської служби України (п. 3 Порядку).

За таких обставин, оскільки судовий збір був сплачений відповідачем помилково та, враховуючи положення вказаного Порядку, яким визначено процедуру повернення помилково сплачених коштів, даний судовий збір може бути повернутий за поданням до органу казначейства без відповідно постановленої ухвали суду, а тому в задоволенні клопотання про повернення помилково сплаченого судового збору слід відмовити.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність підстав для закриття провадження у справі за наведених у заяві обставин у зв`язку з відсутністю предмету спору та відмовою позивача від позову, яку слід прийняти.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі ч. 1 ст. 142 ЦПК України позивачу підлягає поверненню 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 1051,00 грн.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 133, 142, 255, 256, 260, 261, 352-354 ЦПК України, Порядком повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевих бюджетів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 787 від 03.09.2013 року, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Прийняти відмову від позову товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

Закрити провадження у цивільній справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за договором.

Повернутитовариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фангарант Груп» з державного бюджету судовий збір у сумі 1051,00 грн., сплачений відповідно до платіжного доручення № 4931 від 06.04.2020 року, оригінал якого зберігається в Богунському районному суді міста Житомира у матеріалах справи № 295/5189/20.

У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про повернення помилково сплаченого судового збору відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її проголошення, якщо інше не передбачено ЦПК України. Ухвала, постановлена судом поза межами судового засідання або в судовому засіданні у разі неявки всіх учасників справи, під час розгляду справи в письмовому провадженні, набирає законної сили з моменту її підписання суддею (суддями).

Ухвала може бути оскаржена до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Богунський районний суд міста Житомира протягом п`ятнадцяти днів з дня її оголошення.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Семенцова