Заводський районний суд м. Запоріжжя

Справа № 335/7311/19
Провадження №: 2/332/409/20
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Заводський районний суд м. Запоріжжя у складі:
Головуючого судді - Марченко Н.В.,
при секретарі Ковтуні В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Заводського районного суду м. Запоріжжя цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - провідного юрисконсульта адвоката Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», за участю третьої особи - Виконуючого обов`язки генерального директора Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» Заіки Олександра Ігоровича про визнання бездіяльності протиправною.
ВСТАНОВИВ:
У липні 2019 року позивач звернувся до Заводського районного суду м. Запоріжжя із зазначеним позовом. В обґрунтування власних вимог зазначив, щов Заводському районному суді знаходиться його позов до Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення заборгованості із заробітної плати, а також належних йому усіх виплат у зв`язку зі звільненням. Ціна позову станом на день його складання становила 215 717,87 грн. Станом на день подання даного позову за позовом про стягнення заробітної плати відкрито провадження. На його адресу надійшов відзив за підписом ОСОБА_2 - АТ «ЗАлК», де відповідач майже повністю визнає його позовні вимоги щодо стягнення заборгованості, проте в той же час - розрахунку так і не проведено.
Позивач зазначає, що вказані обставини, нелогічність і суперечливість дій та тверджень підприємства-боржника можуть свідчити лише про одне - законним представником АТ «ЗАлК» за довіреністю - Логачовим Володимиром Вікторовичем, який займає посаду провідного юрисконсульта-адвоката на комбінаті - не було належним чином повідомлено керівництво АТ «ЗАлК» про зазначену ситуацію, що склалася та не роз`яснено ані правової природи позову про стягнення належних виплат у зв`язку зі звільненням, так і можливих загроз та ризиків для комбінату у разі задоволення позову, що загалом може потягти за собою негативні для підприємства наслідки. Також, така бездіяльність уповноваженого представника АТ «ЗАлК» - провідного юрисконсульта-адвоката - Логачова Володимира Вікторовича - грубо порушує його конституційні права на отримання належних йому виплат у зв`язку зі звільненням внаслідок неналежного ним повідомлення керівництва комбінату про обставини справи щодо стягнення з підприємства заборгованості на його користь.
Згідно заперечень відповідач ОСОБА_2 просив суд відмовити у задоволенні позову. Відповідач зазначає, що він не є суб`єктом владних повноважень, не здійснює публічно - владних управлінських функцій, не надає адміністративних послуг, не здійснює публічну службу, а отже жодних дій по відношенню до ОСОБА_1 він не повинен був вчиняти, відповідно і не міг допустити бездіяльність по відношенню до позивача. Крім того, позов не містить посилання на нормативні документи, які б підтверджували певні обов`язки юрисконсульта-адвоката АТ «ЗАлК» в даних випадках, а також не зазначено, яким чином буде відновлено право позивача, у випадку його задоволення.
У судовому засіданні позивач просив позов задовольнити з підстав, наведених у позовній заяві.
Відповідач не з`явився, у відзиві на позовну заяву просив суд розглянути справу у його відсутності.
Представник третьої особи в судове засідання не з*явився.
Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, дійшов до таких висновків.
Статтею 55 Конституції України визначено, що права і свободи людини і громадянина захищаються судом.
Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Статтею 12 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставі своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненнями фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
Статтею 19 Конституції України визначено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 10 частини 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту є визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Судом встановлено, щов Запорізькому районному суді Запорізької області знаходиться позов ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» про стягнення заборгованості із заробітної плати, а також належних йому усіх виплат у зв`язку зі звільненням. (а.с.9)
Звертаючись із зазначеним позовом до суду позивач залучив відповідачем ОСОБА_2 - провідного юрисконсульта адвоката Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат». А в обґрунтування незаконності його дій зазначає, що законним представником АТ «ЗАлК» за довіреністю - Логачовим Володимиром Вікторовичем, який займає посаду провідного юрисконсульта-адвоката на комбінаті - не було належним чином повідомлено керівництво АТ «ЗАлК» про ситуацію, що склалася у зв`язку із розглядом цивільної справи та не роз`яснено ані правової природи позову про стягнення належних виплат у зв`язку зі звільненням, так і можливих загроз та ризиків для комбінату у разі задоволення позову, що загалом може потягти за собою негативні для підприємства наслідки.
Відповідно до роз`яснень, які містяться у Постанові Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах про хабарництво» № 5 від 26.04.2002 року, працівники підприємств, установ, організацій, які виконують професійні (адвокат, лікар, вчитель тощо), виробничі (наприклад, водій) або технічні (друкарка, охоронник, тощо) функції, можуть визнаватися службовими особами лише за умови, що поряд із цими функціями вони виконують організаційно-розпорядчі або адміністративно-господарські обов`язки.
Організаційно-розпорядчі обов`язки це обов`язки по здійсненню керівництва галуззю промисловості, трудовим колективом, ділянкою роботи, виробничою діяльністю окремих працівників на підприємствах, в установах чи організаціях незалежно від форми власності. Такі функції виконують, зокрема, керівники міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, державних, колективних чи приватних підприємств, установ і організацій, їх заступники, керівники структурних підрозділів (начальники цехів, завідуючі відділами, лабораторіями, кафедрами), їх заступники, особи, які керують ділянками робіт (майстри, виконроби, бригадири тощо).
Адміністративно-господарські обов`язки - це обов`язки по управлінню або розпорядженню державним, колективним чи приватним майном (установлення порядку його зберігання, переробки, реалізації, забезпечення контролю за цими операціями тощо). Такі повноваження в тому чи іншому обсязі є у начальників планово-господарських, постачальних, фінансових відділів і служб, завідуючих складами, магазинами, майстернями, ательє, їх заступників, керівників відділів підприємств, відомчих ревізорів та контролерів тощо.
Зважаючи на той факт, що відповідач ОСОБА_2 як юрисконсульт-адвокат не наділений організаційно-розпорядчими або адміністративно-господарськими обов`язками, а точніше повідомлення керівництва підприємства про суть цивільної справи, яка розглядається у суді, не відноситься до таких обов`язків, то суд доходить висновку, що позивачем обрий невірний спосіб захисту, у зв`язку із чим вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 259,263-265,268 ЦПК України, суд,
У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 - провідного юрисконсульта адвоката Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат», за участю третьої особи - Виконуючого обов`язки генерального директора Акціонерного товариства «Запорізький виробничий алюмінієвий комбінат» Заіки Олександра Ігоровича про визнання бездіяльності протиправною відмовити.
Повний текст рішення виготовлено 20.03.2020 року.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження
Суддя Н.В. Марченко