Дата документу 25.09.2020
Справа № 937/5042/20
Провадження № 2/937/2368/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25 вересня 2020 року м. Мелітополь

Мелітопольський районний суд Запорізької області

у складі головуючої судді Колодіної Л.В.,

за участю секретаря Арифової Л.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом, в якому просить розірвати шлюб, укладений між нею і відповідачем 19.11.2011 та стягнути з відповідача ОСОБА_2 аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј усіх видів заробітку (доходу) ОСОБА_2 щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову і до досягнення донькою повноліття, але не менше, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позов обґрунтований тим, що 19 листопада 2011 року вони з відповідачем уклали шлюб, який зареєстрований у виконавчому комітеті Новобогданівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, Україна. Від шлюбу мають спільну дитину - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Спільне життя з відповідачем не склалося через несумісність, з цього приводу в їх сім`ї виникали сварки та конфлікти, що призвели до розладу сім`ї. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 2016 року. Згідно довідки виконавчого комітету Новобогданівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області від 14.07.2020, позивачка з дитиною проживають окремо, дитина перебуває на її утриманні. Власного сталого доходу для забезпечення життєвих потреб дитини та повноцінного їх розвитку, ОСОБА_1 не має. Позивачка вважає, що подальше перебування в статусі подружжя та існування шлюбу без фактичних шлюбних відносин, а також безперспективності їх поновлення, суперечить у подальшому її немайновим правам та інтересам. На примирення не згодна, а тому вважає, що необхідно розірвати шлюб.

Ухвалою судді від 25 серпня 2020 року відкрито провадження по справі, призначено справу до розгляду у порядку спрощеного провадження з викликом сторін та надано відповідачу строк для подання відзиву на позовну заяву.

В судове засідання позивачка ОСОБА_1 не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про дату, час та місце розгляду справи, надала суду заяву про розгляд справи за її відсутності, а також просить не стягувати з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору, позовні вимоги підтримує, просить їх задовольнити та після розірвання шлюбу залишити прізвище « ОСОБА_1 ».

Відповідач ОСОБА_2 який належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився. Надав суду заяву про розгляд справи за його відсутності, позовні вимоги визнає в повному обсязі та не заперечує проти їх задоволення.

Відповідно до ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання сторін, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши обставини справи та наявні докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебувають в шлюбі, зареєстрованому 19 листопада 2011 року виконавчим комітетом Новобогданівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, актовий запис №20, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб виданого 19.11.2011 серії НОМЕР_1 /а.с.9/.

У період шлюбу у сторін народилася донька - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_2 , виданого виконавчим комітетом Новобогданівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області, Україна, актовий запис №15 від 22.05.2015/а.с.10/.

Згідно довідки виконавчого комітету Новобогданівської сільської ради Мелітопольського району Запорізької області від 14.07.2020, позивачка - ОСОБА_1 та її донька - ОСОБА_3 проживають окремо, донька перебуває на утриманні позивачки, за адресою: АДРЕСА_1 .

Судом встановлено, що шлюбні відносини припинені через відсутність взаєморозуміння. Сім`я фактично розпалася і надалі спільне проживання і збереження сім`ї неможливе.

Відповідно до ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

За таких обставинах суд вважає, що сформовані в родині відносини виключають спільне проживання чоловіка і жінки й роблять їх спільне життя надалі неможливим тому, що збереження родини суперечило б інтересам сторін.

Відповідно до ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Аналогічне відображено в ч. 8 ст. 7 СК України, де вказано, що регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН «Про права дитини» від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789 Х11 (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає правом кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного морального і соціального розвитку дитини.

За Законом України №2037-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо посилення захисту права дитини на належне утримання шляхом вдосконалення порядку стягнення аліментів» мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Прожитковим мінімумом відповідно до ч.1 ст. 1 Закону України «Про прожитковий мінімум» є вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості.

Визначаючи в межах позовних вимог розмір аліментів, які підлягають стягненню, суд виходить з того, що батьки зобов`язані утримувати своїх дітей до досягнення ними повноліття та нести відповідні витрати в рівних частках, забезпечуючи їм рівень життя виходячи із мінімального прожиткового мінімуму.

Враховуючи викладене, суд вважає можливим стягнення з відповідача аліментів на утримання дитини у розмірі 1/4 частини від заробітку (доходу) ОСОБА_2 , але не менш 50 % прожиткового мінімуму доходів громадян для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення донькою повноліття.

Вирішуючи питання щодо витрат по справі, суд керується вимогами ст. 141 ЦПК України, однак враховуючи те, що позивачка просила не стягувати з відповідача на її користь витрати по сплаті судового збору, суд вважає за можливе залишити їх за нею.

Відповідно до ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо позивача, на користь якого ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, він стягується з відповідача в дохід держави, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 141, 258-259, 267, 268 ЦПК України ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - задовольнити повністю.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , зареєстрований 19 листопада 2011 року у виконавчому комітеті Новобогданівській сільській раді Мелітопольського району Запорізької області, Україна, актовий запис № 20.

Після розірвання шлюбу ОСОБА_1 залишити шлюбне прізвище « ОСОБА_1 ».

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 (ідентифікаційний номер - НОМЕР_4 ) аліменти на утримання доньки - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 у розмірі ј частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менш 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку з усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з 16 липня 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ідентифікаційний номер - НОМЕР_3 ) судовий збір на користь держави в розмірі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Рішення може бути оскаржене до Запорізького апеляційного суду області протягом 30 днів з дня його складення шляхом подання апеляційної скарги через Мелітопольський міськрайонний суд.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , ін.н. НОМЕР_4 , проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ін.н. НОМЕР_3 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 та проживає за адресою: АДРЕСА_3 .

Суддя: Л.В. Колодіна