Березівський районний суд Одеської області
Справа № 499/209/18
Провадження № 2/494/35/20
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
10 січня 2020 року м. Березівка
Березівський районний суд Одеської області у складі:
Головуючого судді Лебединського С.Й.,
за участю секретаря судових засідань Авдєєвої С.В.,
в присутності позивача ОСОБА_1
розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду цивільну справу позовом ОСОБА_1 до Іванівської районної державної адміністрації Одеської області, Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 «Про визнання права власності на господарські будівлі»,
Позивач, звернувшись до суду з цим позовом та 21 серпня 2018 р. остаточно уточнивши свої позовні вимоги просила:
визнати суд незаконним і скасувати:
лист голови Іванівської районної державної адміністрації Одеської області Баянової Н.А. від 12 жовтня 2011 р. №О-381-04;
договір оренди землі Іванівської районної державної адміністрації Одеської області з ОСОБА_4 від 11 жовтня 2011 р. без номера.
Зобов`язати Іванівську РДА Одеської області:
передати їй в оренду строком на 40 років земельну ділянку несільськогосподарських угідь (під виробничими будівлями і дворами) для обслуговування господарських будівель доїльного комплексу № 10 , площею 0,15 га на території Бузинівської сільської ради (за межами населеного пункту АДРЕСА_1 ;
надати дозвіл на складання проекту землеустрою для відведення в оренду строком на 40 років земельної ділянки несільськогосподарських угідь (під виробничими будівлями і дворами) для обслуговування господарських будівель доїльного комплексу № 10 , площею 0,15 га на території Бузинівської сільської ради (за межами населеного пункту АДРЕСА_1 ;
затвердити проект землеустрою для відведення в оренду строком на 40 років земельної ділянки несільськогосподарських угідь (під виробничими будівлями і дворами) для обслуговування господарських будівель доїльного комплексу № 10 , площею 0,15 га на території Бузинівської сільської ради (за межами населеного пункту АДРЕСА_1 на її ім`я;
прийняти розпорядження про передачу в користування земельної ділянки в оренду строком на 40 років несільськогосподарських угідь (під виробничими будівлями і дворами) для обслуговування господарських будівель доїльного комплексу № 10 , площею 0,15 га на території Бузинівської сільської ради (за межами населеного пункту АДРЕСА_1 на її ім`я;
стягнути з Іванівської РДА Одеської області солідарно з відповідачами Бузинівською сільською радою, ОСОБА_4 , як відшкодування завданої їй матеріальної шкоди грошових коштів у розмірі 20 000 гривень;
стягнути з Іванівської РДА Одеської області солідарно з відповідачами Бузинівською сільською радою, ОСОБА_4 , як відшкодування завданої їй моральної шкоди грошових коштів у розмірі 200 000 гривень.
Також, позивач просила суд визнати:
свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП від 14 березня 2002 р. серія НОМЕР_5 , виданого їй Бузинівською сільською радою на господарські будівлі доїльного комплексі № 10 , розташованого на території сільської ради, дійсним;
акт приймання передачі майна від 25 квітня 2007 р. про передачу їй від ТОВ «Батьківщина» господарських будівель доїльного комплексу №10 дійсним, що підтверджує її право на майно КСП згідно свідоцтва від 14 березня 2002 р. серія НОМЕР_3 ,
просить суд визнати незаконним і скасувати викопіровку земельної ділянки із планово - картографічного матеріалу Бузинівської сільської ради для отримання в оренду земель ділянки площею 0,15 га несільськогосподарських угідь (під виробничими будівлями і дворами), які належать гр. ОСОБА_4 із земель сільськогосподарського призначення на території Бузинівської сільської ради (за межами населеного пункту АДРЕСА_1 , погоджену Головою Бузинівської сільської ради;
зобов`язати Бузинівську сільську раду:
передати їй в оренду строком на 40 р. земельну ділянку з несільськогосподарських угідь (під виробничими будівлями і дворами) для обслуговування господарських будівель доїльного комплексу № 10 , площею 0,15 га на території Бузинівської сільської ради (за межами населеного пункту АДРЕСА_1 ;
прийняти рішення про надання їй погодження на дозвіл щодо складання проекту землеустрою для відведення в оренду земельної ділянки несільськогосподарських угідь (під виробничими будівлями і дворами), строком на 40 р., для обслуговування господарських будівель доїльного комплексу № 10 , площею 0,15 га на території Бузинівської сільської ради (за межами населеного пункту АДРЕСА_1 ;
прийняти рішення про затвердження проекту землеустрою для відведення в оренду строком на 40 р. земельної ділянки несільськогосподарських угідь (під виробничими будівлями і дворами) для обслуговування господарських будівель доїльного комплексу № 10 , площею 0,15 га на території Бузинівської сільської ради (за межами населеного пункту АДРЕСА_1 , оренду земельної ділянки на її ім`я;
прийняти рішення про передачу ОСОБА_1 в користування земельної ділянки в оренду строком на 40 р. несільськогосподарських угідь (під виробничими будівлями і дворами) для обслуговування господарських будівель доїльного комплексу № 10 , площею 0,15 га на території Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області (за межами населеного пункту АДРЕСА_1 .
Стягнути з відповідача Бузинівської сільської ради солідарно з відповідачами Іванівською РДА, ОСОБА_4 , як відшкодування завданої їй матеріальної шкоди у розмірі 20 000 гривень.
Стягнути з Бузинівської сільської ради солідарно з відповідачами Іванівською РДА, ОСОБА_4 , як відшкодування завданої їй моральної шкоди у розмірі 200 000 гривень.
До відповідача ОСОБА_4 позивач просила суд визнати незаконним і скасувати:
лист голови Іванівської РДА Баянової Н.А. від 12 жовтня 2011 р. №0-381-04,
договір оренди землі Іванівської РДА з ОСОБА_4 від 11 жовтня 2011 р. без номера.
Стягнути з ОСОБА_4 солідарно з відповідачами Іванівською РДА, Бузинівської сільської ради, як відшкодування завданої їй матеріальної шкоди у розмірі 20 000 гривень.
Стягнути з ОСОБА_4 солідарно з відповідачами Іванівської РДА, Бузинівської сільської ради, як відшкодування завданої їй моральної шкоди у розмірі 200 000 гривень.
До відповідача ОСОБА_2 , уповноваженої особи майнової групи №1 реорганізованого КСП «Батьківщина» просить суд визнати незаконним i скасувати:
акт приймання передачі майна від 25 грудня 2004 р. з неоговореними виправленнями дати з 2004 р. на 2003 р. та Протоколу №2 на «Протокол №1» і написом « ОСОБА_5 » про «передачу господарської будівлі доїльного комплексу № 10 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 »;
Свідоцтво про право власності на мйановий пай господарської будівлі доїльного комплексу №10 на ім`я ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;
просить визнати суд дійсним:
свідоцтво про право власності на майновий пай члена КСП від 14 березня 2002 р. серія НОМЕР_5 , виданого їй, ОСОБА_1 Бузинівською сільською радою на господарські будівлі доїльного комплексу № 10, що на території Бузинівської сільської ради дійсним,
акт приймання передачі майна від 25 квітня 2007 р. про передачу їй від ТОВ «Батьківщина» господарських будівель комплексу №10 дійсним, що підтверджує її право власності на майно КСП згідно свідоцтва від 14 березня 2002 р. серія НОМЕР_5 .
До відповідача ОСОБА_3 , голови майнової комісії реорганізованого КСП «Батьківщина», просить суд визнати незаконним i скасувати:
акт приймання-передачі майна від 25 грудня 2004 р. з неоговореними виправленнями дати з 2004 р. на 2003 р. та Протоколу №2 на «Протоколу №1» і написом « ОСОБА_5 » про «про передачу господарської будівлі доїльного комплексу №10 ОСОБА_6 , ОСОБА_7 ;
свідоцтво про право власності на майновий пай господарської будівлі доїльного комплексу № 10 на ім`я ОСОБА_6 , ОСОБА_7 .
Просить визнати суд дійсним:
Свідоцтво про оправо власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства від 14 березня 2002 р. серія НОМЕР_5 , виданого їй, - Бузинівською сільською радою на господарські будівлі доїльного комплексу №10, розташованого на території Бузинівської сільської ради дійсним,
акт приймання-передачі майна від 25 квітня 2007 р. про передачу їй від товариства з обмеженою відповідальністю «Батьківщина» господарських будівель доїльного комплексу №10 дійсним, що підтверджує її право власності на майно колективного сільськогосподарського підприємства згідно свідоцтва від 14 березня 2002 р. НОМЕР_6
Відповідач Іванівська РДА Одеської області 08 листопада 2019 р. звернулася до суду з заявою про заміну неналежного відповідача, посилаючись на те, що вони не мають повноважень щодо розпорядження землями КСП.
Згідно ч.2 ст.51 ЦПК України якщо позов подано не до тієї особи, яка повинна відповідати за позовом, суд до закінчення підготовчого провадження, а у разі розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження - до початку першого судового засідання за клопотанням позивача замінює первісного відповідача належним відповідачем, не закриваючи провадження у справі.
Позивач у судовому засіданні відмовилась змінити відповідача Бузинівську сільську раду.
Відповідач Бузинівська сільська рада надіслала до суду заяву № 389 від 27 грудня 2019 р., з якої вбачається, що повноваження голови та секретаря Бузинівської сільської ради завершуються 28 грудня 2018 р. у зв`язку з приєднанням до Іванівської селищної ради.
Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 у судове засідання не з`явилися, повідомлялися належним чином, згідно положень п.1 ч.6 ст.128 ЦПК України, але про причини своєї неявки суд не повідомили, заяв на розгляд справи за їх відсутності не подавали.
В зв`язку з тим, що позивач не заперечував проти заочного розгляду справи, а відповідачі до суду не з`явилися, про причини неявки не повідомили, заяви на розгляд справи за їх відсутності та відзив не подавали, суд приймає рішення у заочному розгляді справи, відповідно до положень ст.ст.280-282 ЦПК України.
Вивчивши матеріали справи, заслухавши позивача, на підставі наданих доказів і доведення перед судом їхньої переконливості суді дійшов до наступного висновку.
Як вбачається з позовної заяви, позивач просить суд визнати дійсним свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства та акту приймання передачі, та в свою чергу визнати недійсним свідоцтво на майновий пай виданий іншим особам, а також акт приймання-передачі відповідно до даного свідоцтва, визнати за нею право власності на майно сільськогосподарського колективного підприємства.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.7 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам.
Згідно з п.п.9,16 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженого наказом Міністерства аграрної політики України від 14 березня 2001 року №62 (який був чинний на час виникнення спірних правовідносин), виділення із складу пайового фонду майна в натурі окремим власникам чи групі власників за їх бажанням у процесі вирішення майнових питань здійснюється згідно із затвердженою загальними зборами членів колективного сільськогосподарського підприємства структурою пайового фонду та не інакше як на підставі рішення зборів співвласників майнових паїв. Лише спірні питання щодо розподілу майна між співвласниками вирішуються в судовому порядку.
Відповідно до Указу Президента України №62/2001 від 29 січня 2001 р. Міністерству аграрної політики України, Раді міністрів Автономної Республіки Крим, обласним, Київській та Севастопольській міським, районним державним адміністраціям необхідно забезпечити утворення комісій з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки, а також здійснення заходів передбачених пунктом 1 цієї статті із залученням до їх складу колишніх членів колективних сільськогосподарських підприємств, працівників органів виконавчої влади, органів місцевого самоврядування та представників суб`єктів господарювання, які було створено внаслідок реорганізації чи на основі майна, що належало ліквідованим колективним сільськогосподарським підприємствам, а Кабінету Міністрів України затвердити у місячний строк типове положення про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають у процесі реформування аграрного сектора економіки.
Пунктом 10 ч.2 Типового положення про комісію з організації вирішення майнових питань, що виникають в процесі реформування аграрного сектору економіки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28 лютого 2000 року, встановлено, що комісія вносить пропозиції щодо виділення групі осіб (окремим особам), які є власниками паїв, індивідуально визначених об`єктів із складу майна реорганізованого підприємства та передачі їх у спільну власність.
Згідно з вимогами ст.358 ЦК України право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.
Відповідно до ч.1-2 ст.367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділене в натурі між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу спільного майна між співвласниками право спільної часткової власності на нього припиняється.
Отже, звернення до суду з позовом про визнання права власності на конкретне майно в рахунок майнового паю без попереднього вирішення даного питання загальними зборами співвласників майнових паїв є передчасним, адже суд не вправі підміняти рішення зборів всіх співвласників майнових паїв.
Враховуючи вищенаведене задля вирішення питання про дійсність чи недійсність відповідних актів, виданих колективним сільськогосподарським підприємством, необхідно зібрати збори співвласників, а в разі реорганізації чи ліквідації підприємства, правонаступників такого чи ліквідаційної комісії відповідно. Лише у разі неможливості вирішення даного питання в позасудовому порядку (з наданням підтверджуючих документів), особа має право звернутися до суду за захистом своїх прав.
Також у позовній заяві позивач не зазначає доказів на підтвердження завдання їй моральної та матеріальної шкоди, не наводить обґрунтування суми стягнення моральної та матеріальної шкоди з відповідачів на її користь.
Згідно ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Відповідно ст.78 ЦПК України суд не бере до уваги докази, що одержані з порушенням порядку, встановленого законом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно положень ст.79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Згідно ст.80 ЦПК України достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.
Європейський суд з прав людини, вирішуючи питання про дотримання права на справедливий суд, передбаченого пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованої Законом України від 17.07.1997 № 475/97-ВР, у контексті оцінки дій сторони в справі, спрямованих на захист свого права, або її бездіяльності, дійшов з урахуванням принципів, що випливають з прецедентної практики Суду, висновків про те, що: одним із фундаментальних аспектів верховенства права є принцип юридичної визначеності; «право на суд» не є абсолютним, воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави; сторона в розумні інтервали часу має вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їй судового провадження; право на вчинення процесуальних дій стороною або щодо певної сторони не є необмеженим, позаяк обмежується, зокрема, необхідністю дотримання прав іншої сторони в процесі та власне необхідністю забезпечити дотримання права на справедливий суд у розумінні п. 1 ст. 6 Конвенції (рішення від 19.06.2001 у справі «Креуз проти Польщі» (п.п. 52, 53, 57 та ін.); рішення від 03.04.2008 у справі «Пономарьов проти України» (п.п. 40, 41, 42 та ін.).
З огляду на викладене підстав для задоволення поданого позову не вбачається.
Керуючись ст.ст.10-13, 77-79, 81, 89, 263-265, 268, 280-284, 354 ЦПК України, суд -
ОСОБА_1 у задоволені позову до Іванівської районної державної адміністрації Одеської області, Бузинівської сільської ради Іванівського району Одеської області, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 «про визнання права власності на господарські будівлі» - відмовити.
Згідно до пункту 15 підпункту 15.5 частини 1 Перехідних положень та ст..352, 354 ЦПК України редакції від 15 грудня 2017 р., рішення може бути оскаржено до Одеського апеляційного суду на протязі 30 днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду першої інстанції.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя ________________________________________________