Справа № 758/4986/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

07 вересня 2020 року Подільський районний суд міста Києва у складі:

головуючого судді - Васильченка О. В. ,

за участю секретаря судового засідання - Поляновській О. І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Київської міської ради, за участю третіх осіб: Першої Київської державної нотаріальної контори, Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом,

В С Т А Н О В И В :

Позивач пред`явила в суді позов до Київської міської ради про визнання права власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_2 . Позивач, з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом, звернулась до Першої київської державної нотаріальної контори однак, позивачеві відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, з підстав того, що нею не було подано правовстановлюючі документи на спадкове майно.

За таких обставин позивач звернулась до суду із зазначеним позовом, в якому просила визнати за нею право власності на 1/3 частку квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 .

До початку судового засідання позивач подала до суду заяву, в якій підтримала позовні вимоги, просила їх задовольнити та проводити розгляд справи без її участі.

Відповідач не забезпечив явку свого представника в судове засідання. Про розгляд справи був повідомлена належним чином, направив до суду відзив, в якому просив розглянути справу за відсутності відповідача та прийняти судом рішення згідно норм чинного законодавства.

Треті особи також свого права на участь у судовому засіданні не використали. Про розгляд справи були повідомлені належним чином. До суду представник Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації подав заяву про розгляд справи без його участі.

Суд, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому їх дослідженні, прийшов до висновку про задоволення позову з наступних підстав.

Судом достовірно встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , що підтверджується Свідоцтвом про смерть серія НОМЕР_1 (а.с. 10).

Згідно Свідоцтва про народження серія НОМЕР_2 ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 (а.с. 8).

Позивач, будучи донькою померлого батька, 30.10.2018 року звернулась до Першої київської міської нотаріальної контори ГУЮ у м. Києві з метою отримання свідоцтва про право на спадщину за законом.

Інші спадкоємці першої черги - ОСОБА_3 та ОСОБА_4 відмовились від прийняття спадщини, що підтверджено матеріалами спадкової справи № 1231/2018.

Однак, постановою державного нотаріуса Першої київської міської нотаріальної контори ГУЮ у м. Києві від 14.02.2019 року позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом з підстав того, що нею не було подано правовстановлюючі документи на спадкове майно.

Спадкове майно у виді 1/3 частки квартири за адресою: АДРЕСА_1 , належало ОСОБА_2 , однак як зазначила позивач, свідоцтва про приватизацію квартири було втрачене.

Згідно Листа Подільської районної в місті Києві державної адміністрації від 02.04.2019 року, квартира за адресою: АДРЕСА_1 , була приватизована на 3 осіб: ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 .

Правовідносини, що виникли між сторонами регулюються нормами Цивільного кодексу України.

Як, передбачено ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Померлий ОСОБА_2 заповіту не залишив, а тому спадкування має здійснюватися за законом.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Стаття 1218 ЦК України передбачає, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст. 1297 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Відповідно до ч. 5 ст. 1268 ЦК України, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

На підставі п. 4.14 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012 року №296/5, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів.

Згідно зі ст. 182 ЦК України та ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» від 01.07.2004 року №1952-ІV, право власності на нерухомість підлягає обов`язковій державній реєстрації та виникає з моменту такої реєстрації. Будь-які правочини щодо нерухомого майна, в тому числі видача свідоцтва про право на спадщину, вчиняються, якщо право власності на таке майно зареєстровано згідно з вимогами цього Закону.

Відповідно до Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування» зазначено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Як роз`яснено у листі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16.05.2013 року №24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних прав про спадкування», якщо документи, що засвідчують право власності на нерухоме майно, існували, проте були втрачені власником та не можуть бути відновлені в передбаченому законом порядку, застосуванню підлягає ст. 392 ЦК України, відповідно якої позов про визнання права власності може бути пред`явлений, якщо це право оспорюється або не визнається іншою, а також у разі втрати власником документа, який засвідчує його право власності.

Враховуючи те, що позивач в іншій спосіб, крім як звернутися з позовом до суду про визнання права власності в порядку спадкування, захистити своє порушене право не може, суд вважає, що позовні вимоги про визнання за позивачем права власності на 1/3 частину квартири за адресою: АДРЕСА_1 , в порядку спадкування за законом після смерті ОСОБА_2 ґрунтуються на чинному законодавстві, а тому підлягають задоволенню в повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 13, 14, 82, 259, 263-265, 268, 352, 354, а також п.п. 9, 15 Перехідних положень ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позов ОСОБА_1 до Київської міської ради, за участю третіх осіб: Першої Київської державної нотаріальної контори, Служби у справах дітей та сім`ї Шевченківської районної в місті Києві державної адміністрації, про визнання права власності на квартиру в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_3 ) право власності в порядку спадкування за законом на 1/3 частину квартири, розташовану за адресою: АДРЕСА_1 , після смерті ОСОБА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, або якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Київського апеляційного суду через Подільський районний суд м. Києва шляхом подачі апеляційної скарги (зважаючи на п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України щодо порядку подання апеляційних скарг на судові рішення).

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О. В. Васильченко