Справа № 362/4337/19
Провадження № 2/362/605/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2020 року Васильківський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Кравченко Л.М.,

за участі секретаря судового засідання -Яренко Н.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Василькові Київської області в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,-

в с т а н о в и в:

Позивач звернувся до суду з вказаним позовом, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що судовим наказом, виданим Васильківським міськрайонним судом Київської області, з нього стягнуто на користь відповідача аліменти на неповнолітніх дітей: дочки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 в розмірі 1/3 частини всіх видів його заробітку. Зазначає, що при винесенні вказаного наказу не було враховано наявність на його утриманні ще однієї неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , на утримання якого в примусовому порядку стягуються кошти. Крім того вказує на наявність у нього на утриманні непрацездатних батьків ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , його незначний дохід, наявність кредитної заборгованості по кредитним договорам, що були укладені ним в період перебування у шлюбі з позивачем в інтересах сімї. Також просить врахувати його позитивну характеристику.

За таких обставин, просить суд зменшити розмір аліментів на утриманн ОСОБА_3 та ОСОБА_4 , а саме стягнути ј частину усіх видів заробітку щомісячно до досягнення ОСОБА_3 повноліття, а потім на користь ОСОБА_4 ј частини усіх видів його заробітку (дооду), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи із ІНФОРМАЦІЯ_1 , або встановити їх у твердій грошовій сумі 3500,00 грн. на утримання ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .

Відповідачем подано відзив на позов, в якому вона спростовує обставини, зазначені позивачем в обґрунтування своїх вимог. Так, зазначає, що позивач приховує від суду свій реальний дохід, оскільки окрім офіційного працевлаштування працює неофіційно в майстерні свого брата і отримує заробітки. Вказує, що не відповідають дійсності обставини утримання позивачем своїх батьків, так навпаки, батько допомагав йому матеріально, сплачуючи заборгованість по аліментам дитині від першого шлюбу. Щодо аліментів на утримання їх спільних дітей - відповідач ухиляється від їх спати, а визначений судом розмір аліментів у виді 1/3 частини від всіх виді його заробітку не є завищеним і відповідає нормам СК України. Додатково звертає увагу, що діти потребують покращення умов життя і проживання - утеплення підлоги, підключення санвузла в будинок, купівлю меблів, шкільного приладдя, оновлення гардеробу, оплату щеплень молодшої дитини ОСОБА_7 .

Враховуючи, що сторони по справі в судове засідання не з`явились, відповідно до ст. 247ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши наявні у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що позов не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Декларацією прав дитини, прийнятою Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959 р., у принципі 6 проголошено, що дитина для повного і гармонійного розвитку її особистості потребує любові і розуміння. Вона повинна, коли це можливо, рости під опікою і відповідальністю своїх батьків і в усякому випадку в атмосфері любові і моральної та матеріальної забезпеченості.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Відповідно до ст. 150 Сімейного Кодексу України батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток, забезпечити здобуття дитиною повної загальної освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

09.03.2011 р. між сторонами зареєстровано шлюб у виконавчому комітеті Калинівської селищної ради Васильківського району Київської області, актовий запис №7, який розірвано рішенням Васильківського міськрайонного суду Київської області віж 26.03.2019 р.

Судом встановлено, що судовим наказом судді Васильківського міськрайонного суду Київської області Кравченко Л.М. від 22.04.2019 р. №362/1739/19 стягнуто з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , мешканки АДРЕСА_2 ) аліменти на утримання дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , у розмірі 1/3 частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення старшою дитиною ОСОБА_3 повноліття, а потім у розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно до досягнення повноліття меншою дитиною - ОСОБА_4 , але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20.03.2019 р.

Виходячи з положень ст. 192 Сімейного кодексу України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст.192 СК України наведено перелік обставин, за яких суд може винести рішення, зокрема, про збільшення (зменшення) розміру аліментів. Такими обставинами є: зміна матеріального стану, зміна сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я особи з якої стягуються аліменти, та в інших випадках, передбачених цим Кодексом, тому виходячи з вимог чинного законодавства, вказані обставини повинні бути суттєвими і відігравати значну роль у житті заявника, платника аліментів, при розгляді спору про зменшення або збільшення розміру аліментів, встановлених рішенням суду.

Як роз`яснено у п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 р. № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів», відповідно до ст.192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Таким чином, положення ст. 192 СК України регулює зміну розміру аліментів, тобто їх зменшення або збільшення.

При цьому, частиною 3 ст. 181 СК України встановлено способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину: у частці від доходу платника аліментів і (або) у твердій грошовій сумі.

Як з`ясовано судом, підтверджується наявними у справі доказами, позивач працює в ТОВ «Епіцентр К» на посаді комірника, загальна сума доходу за квітень, травень і червень 2019 р. складає 43587,79 грн., тобто середньомісячний заробіток складає 14529,00 грн.

Виходячи зі змісту положень ст. ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Відповідно до ст. ст. 183, 184 СК України за рішенням суду розмір аліментів визначається у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі.

Сімейний кодекс України передбачає підстави для зміни розміру аліментів, визначеного за рішенням суду, але не пов`язує їх зі способом присудження (ч. 3 ст. 181 СК України). Стаття 192 СК України тільки вказує на можливість зміни раніше встановленого розміру аліментів за наявності доведених в судовому порядку підстав, а саме: зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Обґрунтовуючи підстави звернення з цим позовом до суду з вимогою про зміну розміру аліментів, позивач посилається на те, що змінилось його матеріальне становище, оскільки на його утриманні перебувають непрацездатні батьки.

Так, позивачем надано відомості щодо непрацездатного стану ОСОБА_5 та ОСОБА_6 .

При цьому позивачем не надано суду доказів, на підтвердження того факту, що вказані особи є його батьками і що вони перебувають на його утриманні.

Також позивачем надано постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №56231554 про стягнення з нього аліментів на користь ОСОБА_8 в розмірі 350,00 грн., та довідки про заборгованість по сплаті вказаних аліментів, яка станом на 16.05.2019 р. становить 6800,00 грн.

Зазначені обставини судом не вважаються такими, що суттєвим чином впливають на матеріальне становище позивача, оскільки розмір аліментів, що стягуються в межах зазначеного виконавчого провадження є незначним.

Суду надано також позитивні характеристики ОСОБА_1 , які судом не спростовуються, разом з тим, позитивні якості ОСОБА_1 жодним чином не впливають на розмір аліментів, які стягуються на утримання його дітей.

Щодо наявності у позивача кредитної заборгованості, слід зазначити наступне.

Відповідно до ст. 12 ЦК України, особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд. Згідно положень ч.2 ст. 13 ЦК України, при здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, .

Тобто, отримуючи кредит та створюючи заборгованість по ньому, позивач реалізовував свої права, усвідомлюючи наслідки невиконання своїх обов`язків, що на думку суду не може впливати на права його неповнолітніх дітей на утримання з боку батька.

Тобто, позивачем не надано доказів щодо зміни його матеріального становища, чи стану здоров`я в порівнянні з тим періодом, в якому відбулось стягнення аліментів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно зі статтями 12, 13 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Згідно зі статтями 76-79 ЦПК України, доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір.

Згідно з ч.1,2 ст. 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Відповідно до ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Відповідно до ч.1, 6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Аналізуючи зібрані у справі докази у їх сукупності, суд приходить до висновку, що в межах даного спору позивачем не доведено належними доказами обставин, на які він посилався в обґрунтування своїх вимог за позовом, а саме, що після винесення судового наказу, яким присуджено до стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей, змінилось його матеріальне становище, чи виникли інші обставини, які відіграють суттєву роль в житті позивача, та у відповідності із ст.192 СК України, є підставою для зміни розміру аліментів, визначених рішенням суду.

Крім того, визначений судом розмір аліментів на утримання дітей не є завищений, відповідає потребам дітей та можливостям батька.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов ОСОБА_1 про зміну розміру аліментів, присуджених за рішенням суду, є необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню в повному обсязі.

В порядку ст. 141 ЦПК України, суд не вирішує питання щодо розподілу судових витрат, у зв`язку з ухваленням рішення про відмову у задоволенні позову в повному обсязі.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст.150, 180, 181, 183, 192 СК України, ст.ст. 2, 4, 5, 12, 13, 76-81, 133, 141, 259, 263-265, 273, 354, 355 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В :

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів, - відмовити.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення повного рішення суду.

Суддя Л.М.Кравченко