Справа № 219/9064/20
Провадження № 2/219/3055/2020
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

про залишення позовної заяви без руху

30 вересня 2020 року суддя Артемівського міськрайонного суду Донецької області Худіна О.О. розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування, -

встановив:

Позивач ОСОБА_1 звернувся з вказаним позовом до суду, згідно якого просить визнати незаконною бездіяльність Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не виплати спадщини (пенсії матері ОСОБА_1 ) за період з 01.03.2016 року по 30.06.2019 року в сумі 16 194 грн., та зобов`язати Бахмутсько-Лиманське об`єднане управління Пенсійного фонду України в Донецькій області виплатити недоотриману пенсію ОСОБА_2 її сину ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в сумі 16 194 грн.

Перевіривши матеріали справи, суд вважає, що позовна заява підлягає залишенню без руху, оскільки відповідно до Закону України «Про судовий збір» від 08 липня 2011 року №3674-VI (зі змінами та доповненнями), судовий збір за подання позовної заяви майнового характеру фізичною особою, становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 840,80 грн. Відповідно до п.12 Постанови пленуму суду України про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції визначаючи розмір судового збору, суди повинні мати на увазі, що заяви, в яких порушується питання про одночасне вирішення майнового і немайнового спорів, оплачуються судовим збором за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, і ставками для вимог немайнового характеру.

До позову позивачем ОСОБА_1 надана заява (а.с.17), згідно якої він просить звільнити його від сплати судового збору у зв`язку з скрутним фінансовим становищем, але не надано жодних доказів на підтвердження такого факту.

Згідно Закону України «Про судовий збір» дозволяє розмежувати підстави звільнення від сплати судового збору, в залежності від суб`єкта звернення, а також, виходячи з характеру позовних вимог, з якими особа звертається до суду. Крім пільг, визначених для громадян, Закон передбачає звільнення від сплати судового збору певні категорії суб`єктів владних повноважень. Також Закон встановлює пільги для певної категорії позивачів, в залежності від характеру спору, за вирішенням якого має місце звернення до суду. Зазвичай такі позовні вимоги витікають із застосування конкретного законодавчого акту, або з визначених Законом правовідносин, які є підставою для звернення до суду.

В той же час у разі, якщо особа, яка звертається до суду з позовом, та на яку не розповсюджуються визначені Законом пільги щодо звільнення від сплати судового збору, має незадовільний майновий стан, вона може звернутися до суду з клопотанням про відстрочення або розстрочення, зменшення розміру або звільнення від сплати судового збору.

Згідно зі ст.8 Закону України «Про судовий збір» від 8.07.2011року №3674-VІ, враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою за її клопотанням відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі з а таких умов: 1)розмір судового збору перевищує 5 відсотків розміру річного доходу позивача -фізичної особи за попередній календарний рік; або 2)позивачами є: а)військовослужбовці; б)батьки, які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда, якщо інший з батьків ухиляється від сплати аліментів; в)одинокі матері(батьки), які мають дитину віком до чотирнадцяти років або дитину-інваліда; г)члени малозабезпеченої чи багатодітної сім`ї; ґ) особа, яка діє в інтересах малолітніх чи неповнолітніх осіб та осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена; або 3) предметом позову є захист соціальних, трудових, сімейних, житлових прав, відшкодування шкоди здоров`ю. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

При цьому особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджає сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі. На підтвердження незадовільного майнового стану можуть бути надані, наприклад, довідка про доходи, про склад сім`ї, про наявність на утриманні непрацездатних членів сім`ї, банківські документи про відсутність на рахунку коштів, довідка податкового органу про перелік розрахункових та інших рахунків тощо.

Позивач у своїй заяві не зазначає конкретних доказів щодо того, що майновий стан позивача перешкоджає йому у сплаті судового збору у встановленому законодавством порядку і розмірі, також не надав жодного доказу на підтвердження незадовільного майнового стану, які б давали правові підстави для задоволення клопотання про звільнення або відстрочення сплати судового збору.

Згідно ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статті 175 і 177 ЦПК України, постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позову без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення вказаної ухвали.

А тому позивач повинен надати вказані судом докази та сплатити визначений судовий збір в розмірі 840 гр. 80 коп.

Крім того, щодо змісту позовних вимог суд зазначає про наступне:

За ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Згідно пункту першого позовних вимог позивач просить визначити незаконною бездіяльність Бахмутсько - Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України в Донецькій області щодо не виплати спадщини, а саме недоотриманої пенсії його матері ОСОБА_1 за період з 01.03.2016 року по 30.06.2019 року в сумі 16 194 гривень.

За п.1 ч.1 ст.19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема: спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом встановлено інший порядок судового провадження.

В Постанові Пленуму ВСУ № 2 від 12.06.2009 року «Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції» - не допускається об`єднання в одне провадження вимог, які підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, якщо інше не встановлено законом, а тому суд вважає, що позивачу необхідно уточнити свої позовні вимоги.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, ст.15ЦК України особа має право на захист свого цивільного права лише в разі його порушення.

Так, п.4 ч.3ст.175 ЦПК України закріплено, що обов`язковою складовою позовної заяви є зміст позовних вимог, який повинен передбачати спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або в інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них.

Під способами захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника. Загальний перелік таких способів захисту цивільних прав та інтересів міститься у ст.16 ЦК України.

Згідно з ч.2 ст.16 ЦК України до способів захисту цивільних прав та інтересів належать: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов`язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші особи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Зазначений перелік способів захисту не є вичерпним, а тому суд може застосувати інші способи захисту.

Аналізуючи зміст позовних вимог ОСОБА_1 вбачається, що ним обраний спосіб захисту відповідно до ст.5 КАС України, а саме: визнання дій суб`єктів владних повноважень протиправною та зобов`язання вчинити певні дії. Спори про зобов`язання Пенсійного фонду України нарахувати та виплатити пенсію є публічно-правовим і підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства (Постанова Верховного суду від 15.05.2019 року у справі № 759/9631/17 р.).

В той же час, в позовній заяві йдеться про порушене права позивача як спадкоємця.

З огляду на наведене, позивачу слід визначитись зі способом захисту його цивільних прав та інтересів, оскільки в порядку цивільного судочинства судом може бути вирішений спір щодо стягнення недоотриманої суми, яка є частиною спадкового майна.

Керуючись ст.ст.136, 175-177, 185 ЦПК України, ст. ст. 4, 8 Закону України «Про судовий збір», суддя-

ухвалив:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Бахмутсько-Лиманського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про стягнення недоотриманої пенсії в порядку спадкування - залишити без руху.

Повідомити позивача про необхідність виправити зазначені недоліки позовної заяви протягом 10 днів з моменту отримання ухвали. Роз`яснити, що у разі не усунення недоліків позову у строк, встановлений судом, позов буде вважатися неподаним та повернутий.

Копію даної ухвали невідкладно надіслати позивачу, що звернувся із заявою.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О.О.Худіна

Суддя О.О. Худіна