Провадження № 2/643/1390/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.02.2020 Московський районний суд м. Харкова у складі: головуючого судді Єрмак Н.В., розглянувши в порядку спрощеного провадження за наявними у справі матеріалами цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Факторінгова компанія «СТАНДАРТ-КЕПІТАЛ», Приватного нотаріуса Харківського міського нотаріального округу Малахової Галини Іванівни про визнання договору купівлі-продажу недійсним та скасування рішення про державну реєстрацію,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вищезазначеним позовом.

22.07.2008 року між нею та ВАТ КБ «Надра» укладений кредитний договір № 6/1/27/2008/840-МК/06, за умовами якого вона отримала кредитні кошти у розмірі 56000 доларів США зі сплатою відсотків (10,64% на рік) строком до 12.07.2028 року. 22.07.2008 року нею було придбано квартиру АДРЕСА_1 . В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором між нею та ВАТ КБ «Надра» укладений договір іпотеки від 22.07.2008 року, за умовами якого позивач передала банку в іпотеку квартиру АДРЕСА_1 . 12.02.2019 року між ПАТ КБ «Надра» та ТОВ «Факторингова компанія «СТАНДАРТ-КЕПІТАЛ» укладено договір про відступлення права вимоги за вищезазначеними кредитним та іпотечним договором. В своїй позовній заяві позивач посилається на те, що на даний час вона оскаржує у суді договір про відступлення права вимоги. 15.11.2019 року між ТОВ «Факторингова компанія «СТАНДАРТ-КЕПІТАЛ» та ОСОБА_2 укладено договір купівлі-продажу спірної квартири. В спірній квартирі вона мешкає разом з сином, іншого житла у них немає. Позивач також вказує, що укладення договору купівлі-продажу квартири, суперечить вимогам Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014 року. Також, ОСОБА_1 зазначає, що перед укладанням Договору купівлі-продажу було проведено незалежну оцінку майна суб`єктом оціночної діяльності, згідно висновку якого ринкова вартість об`єкта оцінки (спірної квартири) становить 641027,00 грн. Водночас відповідно до договору купівлі-продажу продаж квартири вчинено за 454645,37 грн.

Ухвалою судді Московського районного суду м.Харкова від 27.11.2019 року відмовлено у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Ухвалою судді Московського районного суду м.Харкова від 27.11.2019 року задоволено клопотання позивача про витребування доказів.

Інші процесуальні дії у справі (забезпечення доказів, зупинення і поновлення провадження тощо): не застосовувались.

Відповідачем ОСОБА_2 у встановлений строк та станом на момент прийняття рішення по справі не надано заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову.

Представник відповідача ТОВ «Факторингова компанія «СТАНДАРТ-КЕПІТАЛ», через канцелярію суду надав письмовий відзив проти позову, в якому зазначив, що підстави визнання договору купівлі-продажу квартири, зазначені позивачем в своєму позові, є безпідставними та необґрунтованими. Наголосив, що договір купівлі-продажу квартири був здійснений згідно чинного законодавства.

Відповідачем Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. у встановлений строк та станом на момент прийняття рішення по справі не надано заперечень щодо розгляду справи у порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву та доказів, котрими підтверджуються заперечення проти позову. Разом з цим, відповідачем надано належним чином завірену копію договору купівлі-продажу та всіх долучених до нього документів.

Розглянувши подані матеріали, з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

22.07.2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» укладений кредитний договір № 6/1/27/2008/840-МК/06, за умовами якого вона отримала кредитні кошти у розмірі 56000 доларів США зі сплатою відсотків (10,64% на рік) строком до 12.07.2028 року. 22.07.2008 року ОСОБА_1 було придбано квартиру АДРЕСА_1 . В забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 22.07.2008 року між ОСОБА_1 та ВАТ КБ «Надра» було укладено договір іпотеки № 6/1/27/2008/980-ИП/07. В іпотеку було передано квартиру, розташовану за адресою: АДРЕСА_2 .

13 лютого 2019 року між ТОВ «Факторингова компанія «СТАНДАРТ-КЕПІТАЛ» та ПАТ КБ «Надра» було укладено договір купівлі-продажу прав вимоги за кредитним договором та іпотечним договором.

ТОВ «Факторингова компанія «СТАНДАРТ-КЕПІТАЛ» відповідно до договору відступлення права вимоги за кредитним договором та за іпотечним договором від 13.02.2019 року, умов кредитного договору, враховуючи наявність в іпотечному договорі відповідного застереження, прийняте рішення про задоволення вимог іпотекодержателя шляхом продажу в порядку та на умовах, визначеному статтею 38 Закону України «Про іпотеку».

20.08.2019 року ТОВ «Факторингова компанія «СТАНДАРТ-КЕПІТАЛ» направило боржнику повідомлення про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору та ст. 38 Закону України «Про іпотеку» у зв`язку із непогашенням заборгованості за кредитним договором.

Згідно договору купівлі-продажу від 15.11.2019 року, укладеному між ТОВ «Факторингова компанія «СТАНДАРТ-КЕПІТАЛ» та відповідачем ОСОБА_2 була відчужена квартира АДРЕСА_1 , продаж було вчинено за 454645,37 грн.

Приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу Малаховою Г.І. 15.11.2019 року, здійснено державну реєстрацію прав та їх обтяжень, індексний номер 49707616 від 15.11.2019р., про реєстрацію права власності на спірну квартиру за ОСОБА_2 .

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право у разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

Статтею 33 Закону України «Про іпотеку» передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону.

Правовідносини, які стосуються порядку звернення стягнення на передане в іпотеку майно, врегульовані Законом України «Про іпотеку». Цим Законом визначені способи звернення стягнення на предмет іпотеки в разі невиконання чи неналежного виконання забезпеченого іпотекою зобов`язання. Так, звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Позасудовий спосіб захисту права за договором про задоволення вимог іпотекодержателя або за відповідним застереженням в договорі іпотеки реалізується шляхом передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки або надання права іпотекодержателю від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу.

Відповідно до ст. 36 Закону України «Про іпотеку», сторони іпотечного договору можуть вирішити питання про звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання на підставі договору. Позасудове врегулювання здійснюється згідно із застереженням про задоволення вимог іпотеко держателя, що міститься в іпотечному договорі, або згідно з окремим договором між іпотекодавцем і іпотекодержателем про задоволення вимог іпотекодержателя, що підлягає нотаріальному посвідченню, який може бути укладений одночасно з іпотечним договором або в будь-який час до набрання законної сили рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, визначає можливий спосіб звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до цього Закону. Визначений договором спосіб задоволення вимог іпотеко держателя не перешкоджає іпотекодержателю застосувати інші встановлені цим Законом способи звернення стягнення на предмет іпотеки. Договір про задоволення вимог іпотеко держателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачати: передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку, встановленому статтею 37цього Закону; право іпотекодержателя від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу у порядку, встановленому статтею 38 цього Закону. Після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобовязання: боржником - фізичною особою є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Відповідно до положень ст. 38 Закону України «Про іпотеку», ціна продажу предмета іпотеки встановлюється за згодою між іпотекодавцем і іпотекодержателем або на підставі оцінки майна суб`єктом оціночної діяльності, на рівні, не нижчому за звичайні ціни на цей вид майна.

Зі сторони продавця, ТОВ «Факторингова компанія «СТАНДАРТ-КЕПІТАЛ», для законності правочину було надано оціночний звіт оціночної компанії ПП «ВІПАГЕНТ». Вартість квартири за оціночним звітом становила 451807,00 грн., що повністю відповідало ринковим цінам на цей вид майна на час укладення договору купівлі-продажу. Жодного іншого звіту про оцінку спірної квартири позивачем у якості доказів до суду подано не було.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Отже, обставини, на які посилається позивач в своєму позові про визнання недійсним договору купівлі-продажу квартири не є, та не можуть бути, підставою для визнання договору купівлі-продажу недійсним.

Стосовно посилань Позивача, що Банк порушив вимоги Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014р. № 1304-VII суд зазначає наступне:

07.06.2014р. набув чинності Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014р. № 1304-VII, пунктом 1 якого передбачено, що протягом дії цього Закону не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України «Про заставу» та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України «Про іпотеку», якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

- таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

- загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку.

Суд при ухваленні рішення приймає до уваги правовий висновок, що зроблений Верховним Судом в Постанові від 02.10.2019 року по справі № 201/7030/17, відповідно до якого чинним законодавством передбачено порядок задоволення вимог іпотекодержателя за рахунок предмета іпотеки як шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса (у примусовому порядку), так і позасудове (добровільне) врегулювання згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя, яким також вважається відповідне застереження в іпотечному договорі, зокрема й права іпотекодержателя від свого імені продавати пердмет іпотеки.

Тобто Верховний Суд зробив висновок, що позасудовий порядок є добровільним способом врегулювання, а не примусовим, а Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03.06.2014р. № 1304-VII вказує саме про примусові порядки.

Аналогічні за змістом висновки зроблено і в Постановах Верховного Суду від 12 липня 2018 року по справі № 372/977/16, від 13 червня 2018 року по справі № 645/5280/16-ц; від 21 листопада 2018 року по справі № 640/17931/16.

З огляду на все вищевикладене, рішення про укладення договору купівлі-продажу та подальша реєстрація права власності на іпотечне майно за ОСОБА_2 було здійснене з урахуванням вимог закону, у зв`язку з чим заявлені позовні вимоги ОСОБА_1 не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-13,76-81,89, 158, 264-265 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В:

В задоволенні позову відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Позивач: ОСОБА_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 .

Відповідач: ОСОБА_2 ,, зареєстрований за адресою: АДРЕСА_4 .

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Факторіногова компанія «СТАНДАРТ-КЕПІТАЛ», місцезнаходження: 01001, м.Київ, вул. М.Грушевського, буд.4, н/п №53.

Відповідач: Приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Малахова Галина Іванівна, місцезнаходження: 61166, м.Харків, вул. Бакуліна, 4-А.

Суддя: Н.В.Єрмак