ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3871/20 Справа № 210/1991/19 Суддя у 1-й інстанції - Літвіненко Н. А. Суддя у 2-й інстанції - Барильська А. П.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року м.Кривий Ріг

справа № 210/1991/19

Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Барильської А.П.

суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.

сторони:

позивач ОСОБА_1

відповідач Акціонерне товариство «Банк Форвард»

розглянувши у спрощеному позовному провадженні, у порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України,без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 , на рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 17 грудня 2019 року, яке ухвалено суддею Літвіненко Н.А. у місті Кривому Розі Дніпропетровської області та повний текст рішення складено 23 грудня 2019 року, -

ВСТАНОВИВ:

В квітні 2019 року ОСОБА_1 звернулась з позовом до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна, про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

В обґрунтування позову зазначено, що в березні 2019 року позивач дізналась, що з її заробітної плати за місцем роботи, а саме ПАТ «АрселорМіттал Кривий Ріг», утримуються грошові кошти на підставі постанови про звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інші доходи боржника від 13.02.2019 року по виконавчому провадженню № 58081242. Дана постанова була винесена приватним виконавцем виконавчого округу м. Києва Вольф Т.Л. на виконання виконавчого напису №290 від 29.11.2018 року про стягнення з позивача на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 30 583,69 грн., який вчинений приватним нотаріусом Ірпинського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. Загальна сума, яка підлягає стягненню за виконавчим провадженням №58081242 складає 33 642,06 грн.

Позивач вважає, що при вчиненні вищезазначеного виконавчого напису були порушені приписи Закону України «Про нотаріат», Постанови Кабінету Міністрів України від 29.06.1999 р. №1172 «Про затвердження переліку документів, за якими стягнення заборгованості проводиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів» та Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, виконавчий напис нотаріусом вчинено на підставі документів, які не свідчать про безспірність заборгованості, оскільки вона не отримувала жодних документів від Банку з вимогою про повернення кредиту та повідомлення про суму заборгованості, а також зазначає, що Банком подавалася позовна заява про стягнення цієї заборгованості в судовому порядку.

Крім того позивач вказувала, що в провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу знаходиться на розгляді кримінальна справа, в якій вона визнана потерпілою стороною. Обставини цієї кримінальної справи пов`язані з незаконними діями обвинувачених осіб та отримання нею кредиту від АТ «Банк Форвард». Зазначає, що вона фактично не користувалась коштами, одержаними від банку, так як обвинувачені особи у вищезазначеному кримінальному провадженні своїми незаконними діями одразу заволоділи всією сумою кредиту.

На підставі викладеного, позивач ОСОБА_1 просила суд визнати виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом Ірпинського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. 28 грудня 2018 року, зареєстрований в реєстрі за № 290 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 30583,69 гривень таким, що не підлягає виконанню, судові витрати по справі покласти на відповідача по справі.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 17 грудня 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

В апеляційній скарзі представник позивача, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, ставить питання про скасування рішення суду першої інстанції, посилаючись на те, що при вчиненні нотаріальної дії, а саме при вчиненні виконавчого напису, нотаріусом не було дотримано діючих норм законодавства.

Апелянт зазначає, що для вчинення виконавчого напису нотаріусу Банком не були надані всі необхідні документи, які б свідчили про те, що розмір заборгованості позивача перед відповідачем є безспірним, при цьому зауважує, що відповідач подав позовну заяву про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором, що є підставою вважати, що заборгованість не є безспірною.

Крім того апелянт зазначає, що в провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу знаходиться на розгляді кримінальна справа, в якій вона визнана потерпілою стороною. Обставини цієї кримінальної справи пов`язані з незаконними діями обвинувачених осіб та отримання нею кредиту від АТ «Банк Форвард». Зазначає, що позивач фактично не користувалась коштами, одержаними від Банку, так як обвинувачені особи у вищезазначеному кримінальному провадженні своїми незаконними діями одразу заволоділи всією сумою кредиту.

Крім того зауважує, що у виконавчому напису нотаріуса невірно вказаний період, за який провадиться стягнення.

Відзив на апеляційну скаргу не подавався.

Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі, з наступних підстав.

Як встановлено судом та вбачається з матеріалів справи, 30.09.2016 року між ПАТ «Банк Форвард», у теперішній час АТ «Банк Форвард», та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 118326338, відповідно до умов якого Банк відкрив поточний рахунок № НОМЕР_1 та надав ОСОБА_1 грошові кошти в розмірі 29 990 грн. на умовах того, що ОСОБА_1 зобов`язалася точно в строки, обумовлені Кредитним договором, здійснити погашення кредиту та своєчасно сплачувати плату (проценти) за користування кредитом, а у випадку неналежного виконання взятих на себе зобов`язань на першу вимогу Банку сплачувати штрафні санкції, а також у повному обсязі всі інші платежі та відшкодувати завдані збитки.

29 листопада 2011 року АТ «Банк Форвард», який є правонаступником ПАТ «Банк Форвард», у зв`язку з невиконанням зобов`язань ОСОБА_1 за кредитним договором № 118326338 від 30.09.2016 року звернувся до приватного нотаріуса Ірпинського міського нотаріального округу Київської області Кондратюка В.С. про вчинення виконавчого напису.

Відповідно до розрахунку заборгованості за договором, сума боргу ОСОБА_1 перед АТ «Банк Форвард», станом на 29.11.2018 року включно, склала 29733 грн. 69 коп.

29 листопада 2018 року приватний нотаріус Ірпинського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 290, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» суми заборгованості за Кредитним договором 118326338 від 30.09.2016 року, за період з 30.09.2017 року по 30.06.2017 року, яка складає 29733,69 грн., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту 23739,48 грн., заборгованість за процентами 0,86 грн., плата за пропуск мінімальних платежів та плата за обслуговування кредитної заборгованості 5993,35 грн.

За вчинення виконавчого напису нотаріусом, на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» отримано плату із стягувача АТ «Банк Форвард» в розмірі 850 грн., яка підлягає стягненню з боржника.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь АТ «Банк Форвард», складає 30583,69 грн.

Звертаючись до суду з позовом про визнання виконавчого напису, який вчинений приватним нотаріусом Ірпинського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. 29 листопада 2018 року та зареєстрований в реєстрі за № 290,таким, що не підлягає виконанню, позивач посилалась на те, що вказаний напис вчинений з порушенням вимог чинного законодавства, та на те, що вона не користувалась коштами, одержаними від Банку.

Ухвалюючи рішення про відмову в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що позовні вимоги позивача є необґрунтованими та недоведеними.

Колегія суддів не може повністю погодитись з такими висновками суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Відповідно до ст.18 ЦК України, нотаріус здійснює захист цивільних прав шляхом вчинення виконавчого напису на борговому документі у випадках і в порядку встановлених законом.

Згідно п.19 ст.34 Закону України «Про нотаріат», виконавчий напис є нотаріальною дією, що вчиняють нотаріуси.

Виходячи з положень ст.87 Закону України Про нотаріат, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України № 1172 від 29 червня 1999 року затверджено Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів. В пункті 1 даної Постанови визначено, що нотаріально посвідчені договори, що передбачають сплату грошових сум, передачу або повернення майна, а також право звернення стягнення на заставлене майно. Для одержання виконавчого напису подаються: а) нотаріально посвідчені угоди; б) документи, що підтверджують безспірність заборгованості боржника та встановлюють прострочення виконання зобов`язань.

Відповідно до п.п.1.1., 3.1., 3.2. глави 16 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22 лютого 2012 року за №296/5, для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість, або на правочинах, що передбачають звернення стягнення на майно на підставі виконавчих написів. Нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем. Безспірність заборгованості підтверджують документи, передбачені Переліком документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів нотаріусів, затверджених Постановою Кабінета Міністрів України від 29 червня 1999 року № 1172.

Безспірний борг - це борг, що визначається боржником та кредитором і про суму якого сторони не сперечаються, тобто у разі відсутності заперечень боржника - вимога кредитора вважається безспірною.

Таким чином, в обов`язок нотаріуса входить перевірка безспірності боргу у боржника після надання стягувачем документів, що встановлюють прострочення зобов`язання. При наявності заперечень боржника нотаріус повинен оцінити його аргументи на предмет наявності ознаки безспірності відносно вимог кредитора. За відсутності ознаки безспірності нотаріус повинен був відмовити в здійсненні виконавчого напису.

З урахуванням приписів ст. ст. 15, 16, 18 ЦК України, ст. ст. 50, 87, 88 Закону України «Про нотаріат», захист цивільних прав шляхом вчинення нотаріусом виконавчого напису полягає в тому, що нотаріус підтверджує наявне у стягувача право на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна. Це право існує, поки суд не встановить зворотного. Тобто боржник, який так само має право на захист свого цивільного права, в судовому порядку може оспорювати вчинений нотаріусом виконавчий напис: як з підстав порушення нотаріусом процедури вчинення виконавчого напису, так і з підстав неправомірності вимог стягувача (повністю чи в частині розміру заборгованості або спливу строків давності за вимогами в повному обсязі чи їх частині), з якими той звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису, що зазначено в правовій позиції, викладеній у Постанові Верховного Суду України у справі №6-887цс17 від 05 липня 2017 року.

Для правильного застосування положень ст. 87, 88 Закону України «Про нотаріат» суд повинен перевірити у такому спорі доводи боржника в повному обсязі та установити, чи справді на момент вчинення нотаріусом виконавчого напису боржник мав безспірну заборгованість перед стягувачем, тобто чи існувала заборгованість взагалі, чи була заборгованість саме такого розміру, як зазначено у виконавчому написі, та чи не було невирішених по суті спорів щодо заборгованості або її розміру станом на час вчинення нотаріусом виконавчого напису. Разом з тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Велика Палата Верховного Суду, у Постанові від 16.05.2018 року у справі № 320/8269/15-ц, провадження № 14-83цс18, не відступила від наведених вище висновків Верховного Суду України щодо застосування статей 87, 88 Закону України «Про нотаріат».

Нотаріус вчиняє виконавчі написи: якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем; за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років.

Разом із тим, законодавством не визначений виключний перелік обставин, які свідчать про наявність спору щодо заборгованості. Ці обставини встановлюються судом відповідно до загальних правил цивільного процесу за наслідками перевірки доводів боржника та оцінки наданих ним доказів.

Аналогічні правові висновки містяться в Постанові Верховного Суду від 18 вересня 2019 року, справа №161/6092/18-ц.

Як вбачається із матеріалів справи, 29 листопада 2018 року приватний нотаріус Ірпинського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк В.С. вчинив виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 290, про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» суму заборгованості за Кредитним договором 118326338 від 30.09.2016 року, яка складає 29733,69 грн., в тому числі: заборгованість за сумою кредиту 23739,48 грн., заборгованість за процентами 0,86 грн., плата за пропуск мінімальних платежів та плата за обслуговування кредитної заборгованості 5993,35 грн.

За вчинення виконавчого напису нотаріусом, на підставі ст. 31 Закону України «Про нотаріат» отримано плату із стягувача АТ «Банк Форвард» в розмірі 850 грн., яка підлягає стягненню з боржника.

Загальна сума, яка підлягає стягненню з боржника, яким є ОСОБА_1 , на користь АТ «Банк Форвард», складає 30583,69 грн.

При цьому, як вбачається із матеріалів справи, період, за який проводиться стягнення, як у виконавчому напису нотаріуса, так і в заяві АТ «Банк Форвард» про вчинення виконавчого напису, зазначений з 30.09.2017 року по 30.06.2017 року, що позбавляє можливості встановити період, за який проводиться стягнення, та можливості встановити, чи не виходить цей період за межі позовної давності, що є підставою для визнання оспорюваного виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, у зв`язку з чим доводи апеляційної скарги представника відповідача в цій частині заслуговують на увагу.

При цьому колегія суддів вважає такими, що не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що відповідач подав позовну заяву про стягнення з неї заборгованості за кредитним договором, що є підставою вважати, що заборгованість не є безспірною, оскільки, відповідно до висновків, викладених в Постанові Великої Палати 305/2082/14-ц від 15.01.2020 року, наявність спору в суді за позовом кредитора до боржника про стягнення суми заборгованості за кредитним договором не спростовує висновок про безспірність заборгованості цього боржника та жодним чином не свідчить про неправомірність вчинення виконавчого напису.

Крім того колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги про те, що в провадженні Саксаганського районного суду м. Кривого Рогу знаходиться на розгляді кримінальна справа, в якій вона визнана потерпілою стороною та про те, що позивач фактично не користувалась коштами, одержаними від Банку, так як обвинувачені особи у вищезазначеному кримінальному провадженні своїми незаконними діями одразу заволоділи всією сумою кредиту, не є достатньою правовою підставою для визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню, оскільки вказані обставини можуть бути враховані при наявності обвинувального вироку, яким би були встановлені обставини, на які посилається позивач.

Виходячи з наведеного вище, колегія суддів вважає, що виконавчий напис, вчинений приватним нотаріусом нотаріусом Ірпинського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком В.С. 28 грудня 2018 року, зареєстрований в реєстрі за № 290 про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 30583,69 гривень підлягає визнанню таким, що не підлягає виконанню, оскільки неможливо встановити період, за який проводиться стягнення та встановити, чи не виходить цей період за межі позовної давності.

Враховуючи вищевикладене, апеляційна скарга ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 , підлягає частковому задоволенню, а рішення районного суду - скасуванню з ухваленням нового рішення про задоволенням позовних вимог.

Відповідно до положень ч. 13 ст. 141 ЦПК України з АТ «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню 1 921 грн. (768,40 грн. + 1152,60 грн.) в рахунок відшкодування судових витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги (а.с.1,204).

Керуючись ст. ст. 367-368, 374-376, 381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 , яка діє від імені та в інтересах позивача ОСОБА_1 , задовольнити частково.

Рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу від 17 грудня 2019 року скасувати та постановити нове рішення.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Банк Форвард», треті особи, які не заявляють самостійні вимоги щодо предмета спору: Приватний нотаріус Ірпінського міського нотаріального округу Київської області Кондратюк Віктор Станіславович, Приватний виконавець виконавчого округу міста Києва Вольф Тетяна Леонідівна про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню задовольнити.

Визнати таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис, вчинений 28 грудня 2018 року приватним нотаріусом нотаріусом Ірпинського міського нотаріального округу Київської області Кондратюком Віктором Станіславовичем, зареєстрований в реєстрі за № 290 про стягнення з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства «Банк Форвард» заборгованості в розмірі 30583 (тридцять тисяч п`ятсот вісімдесят три) грн. 69 коп.

Стягнути з Акціонерного товариства «Банк Форвард» на користь ОСОБА_1 судові витрати у вигляді сплаченого судового збору в сумі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) грн.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Повний текст постанови складено 18 березня 2020 року.

Головуючий:

Судді: