ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/819/915/20 Доповідач Орловська Н.В.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 вересня 2020 року Херсонський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Орловської Н.В.

суддів Кутурланової О.В.

Майданіка В.В.

секретар Литвиненко В.О.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Херсоні цивільну справу за апеляційною скаргою Національного природного парку «Нижньодніпровський» на рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05 лютого 2020 року у складі судді Майдан С.І. у справі за позовом ОСОБА_1 до Національного природного парку «Нижньодніпровський» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу

В С Т А Н О В И В :

19 жовтня 2017 року ОСОБА_1 звернувся із позовом до Національного природного парку «Нижньодніпровський» про поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

В обґрунтуваннях заявлених вимог позивач послався на те, що на підставі наказу №86-ОС від 16.05.2017р. прийнятий на посаду інспектора з охорони природно-заповідного фонду 1 категорії Георгіївського природоохоронного науково-дослідного відділення. Посадові обов`язки передбачали під час роботи постійне пересування по території парку. Постійне обладнане робоче місце не встановлено.

Наказом № 135-ОС від 26.09.2017р. був звільнений із роботи з підстав п.4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин.

Вважає своє звільнення незаконним, оскільки трудової дисципліни не порушував, не допускав прогулу чи відсутності на роботі більше трьох годин. Крім того, звільнення проведено з порушенням ст. 149 вказаного Кодексу, оскільки поважність причин відсутності на роботі не з`ясувалась, пояснення він не надавав.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 05 лютого 2020 року позов задоволено в повному обсязі. Постановлено: визнати незаконним та скасувати наказ керівника Національного природного парку «Нижньодніпровський» від 26.09.2017р. № 135-ОС про звільнення ОСОБА_1 . Поновити ОСОБА_1 на посаді інспектора з охорони природно-заповідного фонду 1 категорії Георгіївського природоохоронного науково-дослідного відділення Національного природного парку «Нижньодніпровський». Стягнути із Національного природного парку «Нижньодніпровський» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 83921,04 грн, та на користь держави судовий збір 640грн. Допустити негайне виконання рішення суду в частині поновлення на роботі ОСОБА_1 .

В апеляційній скарзі представник Національного природного парку «Нижньодніпровський» посилається на невідповідність рішення суду фактичним обставинам справи, просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог. В обгрунтування доводів апеляційної скарги послався на те, що патрулювання парку у період із 18-20 вересня 2017р. працівниками парку не здійснювалось. Позивач був відсутній на роботі 18.12.2017р., про що складено акт. Крім того, факт прогулу підтверджено матеріалами адміністративної справи, згідно якої ОСОБА_1 притягнений до адміністративної відповідальності за ч.4 ст. 85 КУпАП за вчинене 18.09.2017р. порушення правил рибальства, а також дописом позивача на власній сторінці в соціальній мережі від 20.09.2017р., де розміщена його світлина із уловом у низині Дніпра.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Мінаєва Вікторія Валентинівна, яка діє в інтересах ОСОБА_1 , заперечує її доводи, просить залишити її без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін, оскільки встановлений п.2 п.19 Правил внутрішнього трудового розпорядку, затвердженого наказом № 35-од від 09.08.2015р. поширюється лише на центральний апарат установи, проте робочий час решти працівників, у тому числі інспекторів, регламентований абзацами сьомим та восьмим 8 п.19, згідно яких інпектори зобов`язані забезпечувати цілодобову роботу парку, із встановленням підсумкового обліку робочого часу. Тому для визначення часу роботи позивача, який перебував на посаді інспектора, встановлено підсумковий облік, який зазвичай не співпадає із режимом роботи центрального апарату.

Відповідачем не доведено факт порушення трудової дисципліни, оскільки в наказі про звільнення не зазначений день і час прогулу, тоді як висновки відповідача про відсутність на робочому місці 18 та 19 вересня 2017р. є припущенням. Крім того, не дотримано порядку накладання дисциплінарного стягнення.

Заслухавши доповідача, осіб, які приймають участь у розгляді справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах, визначених ст. 367 ЦПК України, встановлені такі обставини.

Відповідно до положень статті 139 КЗпП України працівники зобов`язані працювати чесно і сумлінно, своєчасно і точно виконувати розпорядження власника або уповноваженого ним органу, додержуватися трудової і технологічної дисципліни, вимог нормативних актів про охорону праці, дбайливо ставитися до майна власника, з яким укладено трудовий договір.

Трудова дисципліна - це система правових норм, що регулюють внутрішній трудовий розпорядок, встановлюють трудові обов`язки працівників та роботодавця, визначають заохочення за успіхи в роботі й відповідальність за невиконання цих обов`язків.

Згідно з ч.1 ст. 147 КЗпП України за порушення трудової дисципліни до працівника може бути застосовано такі заходи стягнення як догана або звільнення.

Пунктом четвертим частини першої статті 40 КЗпП України передбачено, що трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом у випадку прогулу (в тому числі відсутності на роботі більше трьох годин протягом робочого дня) без поважних причин.

При розгляді позовів про поновлення на роботі осіб, звільнених за пунктом 4 статті 40 КЗпП України, суди повинні виходити з того, що передбаченим цією нормою закону прогулом визнається відсутність працівника на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин.

Таким чином, у п. 4 ст. 40 КЗпП України встановлено право роботодавця обрати стягнення у вигляді звільнення як за скоєння одного прогулу, так і у разі, коли прогули мають тривалий характер. Для встановлення факту прогулу, тобто факту відсутності особи на робочому місці більше трьох годин протягом робочого дня без поважних причин, суду необхідно з`ясувати поважність причини такої відсутності. Поважними визнаються такі причини, які виключають вину працівника.

Таке застосування матеріального права узгоджується із усталеною практикою Верховного Суду, зокрема у постанові від 27.08.2020р. у справі № 161/14225/19 (провадження № 61-8917св20).

З матеріалів справи вбачається, що напідставі наказу № 86-ОС від 16.05.2017р. ОСОБА_1 прийнятий на посаду інспектора з охорони природно-заповідного фонду 1 категорії Георгіївського природоохоронного науково-дослідного відділення, посадові обов`язки якого визначені Посадовою інструкцією, затвердженою 17 травня 2017р., зі змістом якої у цей же день ознайомлений позивач. ( а.с.-9).

Наказом № 36-ОД від 28.12.2016р. затверджений розподіл територій НПК «Нижньодніпровський» між природоохоронними науково-дослідними відділеннями, згідно якого Геройське ПНДВ розміщене від межі с. Рибальче в межах земель державної власності Голопристанського району Геройської сільської ради до фактичної межі з Миколаївською областю. Розподіл водної гладі Дніпровського лиману між Білозерським та Геройським ПНДВ умовно проведена по фарватеру Херсонського морехідного каналу.

Посадові обов`язки інспектора з охорони природно-заповідного фонду 1 категорії Георгіївського природоохоронного науково-дослідного відділення передбачають, що інспектор підпорядкований безпосередньо начальнику природоохоронного науково-дослідного відділення. (розділ 1 п.3). До обов`язків науково-дослідного напрямку інспектора належить обстеження території парку. (розділ третій).

Наказом № 135-ОС від 26.09.2017р. позивач був звільнений із роботи з підстав п.4 ст. 40 КЗпП України за прогул без поважних причин.

Як зазначається у тексті наказу, підставою звільнення є службова записка начальника відділу державної охорони природно-заповідного фонду Сініцина Ю.В. від 22.09.2017р.

Разом із тим, судом встановлено, що станом на час виникнення спірних правовідносин адміністрація апарату НПК «Нижньодніпровський» була розміщена у орендованих ним приміщеннях будівлі АДРЕСА_1 , яка не співпадає із офіційним місцем реєстрації юридичної особи у відповідності до відомостей Єдиного Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб підприємців та громадських формувань( а.с. 54-58).

За змістом Правил внутрішнього трудового розпорядку для працівників НПК «Нижньодніпровський» тривалість робочого часу працівників Парку не може перевищувати 40 годин на тиждень. При цьому, абзац другий п.19 Правил визначає режим роботи для працівників центрального апарату з 8 годин ранку до 17 год, а в п`ятницю до 15-45 год.

Для працівників, які забезпечують цілодобову роботу парку встановлюється підсумковий облік робочого часу.

Як встановлено судом, обсяг посадових обов`язків позивача визначений посадовою інструкцією, згідно якої інспектор з охорони природно-заповідного фонду підпорядкований безпосередньо начальнику природоохоронного дослідного відділення та за своїми обов`язками виконує завдання охоронного та науково дослідного напрямків.

В ході розгляду справи, представник відповідача наявність підстав для звільнення позивача обґрунтовував тим, що ОСОБА_1 18 та 19 вересня 2017р. не був на робочому місці, на телефонний зв`язок із керівництвом не виходив, а тому встановлений факт вчинення ним 18.08.2019р. порушення правил риболовлі свідчить про те, що позивач допустив прогул, оскільки не був на роботі без поважних причин.

А також зазначив, що робочим місцем інспектора є приміщення адміністративної будівлі, розміщеної по АДРЕСА_2 . Крім того, завдання може отримувати від керівництва у телефонному режимі.

Проте, за наявним у матеріалах справи витягом із табелю первинного обліку робочого часу ОСОБА_1 зазначається про перебування його на роботі протягом всього вересня місяця 2017р., і у період із 18-22.09.2017р. ( а.с.149).

Апеляційний суд надає оцінку матеріалам службової перевірки від 3.07.2020р., яка проведена вже після розгляду справи судом першої інстанції, де встановлено, що в табелі обліку робочого часу позивача за вересень 2017р. проставлені години роботи, код «Р», за кожний робочий день.

Апеляційний суд звертає увагу, що за посадовими обов`язками інспектора позивач має виконувати щоденно доведені до нього завдання із природоохоронних та науково-дослідних напрямків на території Геройського природоохоронного відділення, яке розміщене у відповідності до наказу відповідача від 28.12.2016р. № 36-ОД на значній відстані від приміщення адміністрації установи, а тому обов`язок здійснення первинного обліку робочого часу такого працівника має покладається на завідувачів відділів Парку, які згідно п. 20 Правил внутрішнього трудового розпорядку, що діяв на час звільнення позивача, зобов`язані організовувати облік присутності і відсутності на роботі працівників протягом робочого дня .( а.с.6-9).

Службовою перевіркою не встановлено обставин, за яких первинний облік використання робочого часу позивача у вересні 2017р. не відображає його відсутність на робочому місці.

Не є належним доказом прогулу наявні у справі акти про відсутність позивача на роботі протягом робочого дня у період із 18 вересня 2017р, оскільки їх зміст спростований офіційними матеріалами первинного обліку робочого часу, а також відсутністю доказів надання у встановлений строк, до 25 числа поточного місяця, уповноваженою особою фактичних даних щодо використання працівниками робочого часу у другій половині вересня.

Крім того, судом встановлено, що в порушення вимог ст. 149 КЗпП України відповідач, прийняв рішення застосувати до позивача дисциплінарне стягнення, однак не зажадав надання письмових пояснень.

Жодних пояснень ОСОБА_1 щодо невиконання ним покладених на нього службових обов`язків та завдань, а також встановлення причин відсутності його на роботі матеріали справи не містять, також відсутні такі відомості у особовій справі працівника, що була предметом дослідження в ході службової перевірки.

Разом із тим, свідок ОСОБА_2 , який працював начальником Білозерського відділення, зазначив, що у першій частині робочих днів другої половини вересня 2017р. він бачив ОСОБА_1 біля адміністративного приміщення НПП «Нижньодніпровський».

Під час розгляду справи відповідачем не надано належних та допустимих доказів відсутності ОСОБА_1 на роботі як протягом усього робочого дня, так і більше трьох годин безперервно або сумарно протягом робочого дня без поважних причин, а також не надано доказів на підтвердження доводів щодо наявності перешкод для отримання пояснень позивача про причини вчинення дисциплінарного порушення, прогулу.

Не спростовують висновків суду і доводи апеляційної скарги щодо неналежної оцінки судом доказу вчинення прогулу матеріали адміністративного провадження про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за порушення правил риболовлі, оскільки згідно протоколу від 18.09.2017р. та постанови Білозерського районного суду Херсонської області від 11.12.2017 р. вказане порушення виявлене о 17-00 годині на природоохоронній території Парку та не містить жодної інформації про відсутність позивача на роботі більше трьох годин. ( а.с. 33-34)

Враховуючи встановлені обставини, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для звільнення позивача за п.4 ч.1 ст. 40 КЗпП України та порушення порядку накладання дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення, що є достатньою підставою для поновлення позивача на роботі та стягнення на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу, але не більше як за один рік. Розмір встановленої судом суми стягнення не заперечується.

Оскільки справу розглянуто з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують підстави для її задоволення відсутні.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375 ЦПК України, суд

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну Національного природного парку «Нижньодніпровський» залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 05 лютого 2020 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом 30 днів з дня складання повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повний текст судового рішення складено 30 вересня 2020 року.

Головуючий ______________ Н.В. Орловська

Судді ______________ О.В. Кутурланова

______________ В.В. Майданік