МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

справа №370/1321/20

"02" жовтня 2020 р. Макарівський районний суд Київської області у складі головуючого судді Мазки Н.Б., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом

ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу

в с т а н о в и в:

позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, посилаючись на те, що з 10.06.2006 року вони перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Позивачка зазначає, що спільне життя з відповідачем не склалося через відсутність взаєморозуміння, розходження поглядів на сімейні відносини та сімейні обов`язки з ведення спільного господарства та виховання дітей. Вони неодноразово намагалося примиритися, проте спроби налагодити стосунки були невдалими. Близько року припиненні сімейно-шлюбні відносини. Спільне господарство не ведеться. Подальше спільне життя суперечить особистим інтересам позивачки та відповідача. Примирення і подальше спільне проживання та збереження шлюбу - неможливі.

Позивачка ОСОБА_1 просить: розірвати шлюб між нею, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , відновити її дошлюбне прізвище - ОСОБА_1 .

Згідно ухвали суду від 24.07.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрите провадження. Розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) учасників справи. Відповідачу встановлено 15-тиденний строк з дня вручення даної ухвали для подання відзиву на позовну заяву.

Відповідач ОСОБА_2 , отримавши 12.08.2020 року копію позовної заяви, ухвалу суду від 24.07.2020 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення №799, клопотань, заяв, відзив не надав.

Згідно пункту 3 розділу XII «Прикінцевих положень» ЦПК України, під час карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню короновірусної хвороби (СОVID-19) строки визначені законом та судом продовжуються на строк дії такого карантину.

Сторонами не подано клопотань про продовження процесуальних строків.

Судом були створені учасникам процесу належні умови для ознайомлення з рухом справи шляхом надсилання процесуальних документів, наданням строку для подачі відзиву.

Кожен з учасників справи має право безпосередньо знайомитися з її матеріалами, зокрема з аргументами іншої сторони, та реагувати на ці аргументи відповідно до вимог ЦПК України.

Крім того, практика Європейського суду з прав людини з питань гарантій публічного характеру провадження у судових органах в контексті пункту 1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, свідчить про те, що публічний розгляд справи може бути виправданим не у кожному випадку (рішення від 08.12.1983 року у справі «Axen v.Germany», заява №8273/78, рішення від 25.04.2002 року «Varela Assalino contre le Portugal», заява №64336/01).

Так, у випадках, коли мають бути вирішені тільки питання права, то розгляд письмових заяв, на думку ЄСПЛ, є доцільнішим, ніж усні слухання, і розгляд справи на основі письмових доказів є достатнім. В одній із зазначених справ заявник не надав переконливих доказів на користь того, що для забезпечення справедливого судового розгляду після обміну письмовими заявами необхідно було провести також усні слухання. Зрештою, у певних випадках влада має право брати до уваги міркування ефективності й економії. Зокрема, коли фактичні обставини не є предметом спору, а питання права не становлять особливої складності, та обставина, що відкритий розгляд не проводився, не є порушенням вимоги пункту 1 ст.6 Конвенції про проведення публічного розгляду справи.

За таких обставин суд здійснює розгляд справи в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Між сторонами склалися правовідносини, які регулюються вимогами ч.2 ст.104, ч.2 ст.112 СК України, якими передбачено, що шлюб припиняється внаслідок його розірвання. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їх дітей, що мають істотне значення.

Частиною 1 ст.24 СК України передбачено, що шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка.

Частиною 2, 3, 4 ст.56 СК України передбачено, що дружина та чоловік мають право вживати заходів, які не заборонені законом і не суперечать моральним засадам суспільства, щодо підтримання шлюбних відносин. Кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до збереження шлюбних відносин є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість.

Встановлено, що згідно свідоцтву про шлюбу серії НОМЕР_1 , виданого повторно 03.09.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції у Київській області, ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрували шлюб 10.06.2006 року, про що зроблено запис №57, прізвище після укладення шлюбу чоловіка - ОСОБА_2 , дружини - ОСОБА_1 (а.с.10).

Відповідно свідоцтву про народження серії НОМЕР_2 , виданого 22.10.2013 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Макарівського районного управління юстиції у Київській області, ОСОБА_3 народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 , її батьками вказані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.12).

Згідно свідоцтву про народження серії НОМЕР_3 , виданого 21.11.2018 року Макарівським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 , її батьками вказані: ОСОБА_2 та ОСОБА_1 (а.с.13).

Оцінюючи належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд визнає їх достовірними, належними, допустимими, а позов таким, що підлягає задоволенню, оскільки позивач наполягає на розірванні шлюбу, а відповідач не заперечив, то відповідно відмова в розірванні шлюбу буде примушуванням до шлюбу та шлюбним відносинам, що є неприпустимим.

Керуючись вимогами ч.1 ст.24, ч.2, 3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.2 ст.112 СК України, ч.13 ст.7 ст.263-265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

позов задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_4 , уродженкою міста Київ, та ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , уродженцем села Ніжиловичі Макарівського району Київської області, зареєстрований 10.06.2006 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Макарівського районного управління юстиції у Київській області, актовий запис №57.

Прізвища сторін після розірвання шлюбу: чоловіка - ОСОБА_2 , жінки - ОСОБА_1 .

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а якщо воно не проголошувалося - з дати складення повного його тексту.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.273 ЦПК України.

Рішення складено 02.10.2020 року.

Суддя