Єдиний унікальний номер 719/364/20
Номер провадження 2/719/88/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

02 жовтня 2020 року м. Новодністровськ

Новодністровський міський суд Чернівецької області в складі:

судді Цицак В.Л.,

за участі секретаря Матковської А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Новодністровськ, Чернівецької області, в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 , за підписом представника позивача, адвоката Радамовського Миколи Миколайовича, до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, -

ВСТАНОВИВ:

26 серпня 2020 року в суд надійшла позовна заява позивача ОСОБА_1 , за підписом представника, адвоката Радамовсього М.М., до відповідача ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В обґрунтування позову зазначає, що ОСОБА_1 є власником квартири АДРЕСА_1 , на підставі договору купівлі-продажу квартири від 19.03.2020р. На даний час в зазначеній квартирі зареєстровані члени сім`ї позивача та колишній власник - відповідач ОСОБА_2 , який фактично в квартирі не проживає. При цьому, добровільно знятися з реєстраційного обліку ОСОБА_2 не бажає, його місце фактичного проживання позивачу не відоме. Вказує, що реєстрація місця проживання в квартирі ОСОБА_2 , з яким домовленостей про збереження права на проживання в квартирі немає, порушує право власності ОСОБА_1 щодо вільного користування та розпорядження майном, створює перешкоди у соціально-побутовій сфері, зокрема використання державної допомоги (субсидії), що суттєво впливає на матеріальний стан. З огляду на зазначене, просять визнати відповідача ОСОБА_2 таким, що втратив право на користування житловим приміщенням за адресою: АДРЕСА_2 .

В судове засідання позивач ОСОБА_1 та його представник, адвокат Радамовський М.М. не з`явилися, проте представник позивача подав письмову заяву про розгляд справи за його відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги підтримує та просить задоволити (а.с. 29). Окрім того, при подачі позовної заяви надав згоду на винесення заочного рішення (а.с. 2-3).

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, хоча повідомлявся про дату, час та місце судового засідання за місцем реєстрації; жодних заяв чи клопотань суду не подавав, відзив на позов не надав.

Відповідно до п. 2 ч. 7, п. 4 ч. 8 ст. 128 ЦПК України у разі ненадання учасниками справи інформації щодо їх адреси судова повістка надсилається фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Таким чином, враховуючи відсутність відповідача за адресою його реєстрації, що підтверджена матеріалами справи, зокрема, довідкою №2758 від 01.09.2020р., виданою Відділом ведення реєстру територіальної громади м. Новодністровськ, Новодністровської міської ради (а.с. 20), у зв`язку з чим в суд повернулись конверт із відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою» (а.с. 25-26), суд вважає відповідача таким, що повідомлений про дату судового засідання належним чином.

Враховуючи неявку в судове засідання відповідача, який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи і від якого не надійшло ні відзиву на позов, ні клопотань про відкладення розгляду справи чи про розгляд справи у його відсутності, про причини неявки суд не повідомлено, отримавши згоду позивача, суд відповідно до ст.ст. 280-281 ЦПК України постановив проводити заочний розгляд справи на підставі наявних у справі доказів.

У зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши письмові докази по справі, суд встановив, що на даний час власником квартири АДРЕСА_1 , є позивач ОСОБА_3 , що підтверджується договором купівлі-продажу квартири від 19.03.2020р., посвідченим приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Банковською О.Ю, зареєстрованим в реєстрі за №270, витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №204827130 від 19.03.2020р. (а.с.7-8).

Із вищевказаного договору, вбачається, що колишніми власниками спірного житла за адресою: АДРЕСА_2 , були відповідач ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с.7).

На даний час в квартирі АДРЕСА_1 , зареєстровані позивач ОСОБА_3 , його дружина ОСОБА_5 , сини ОСОБА_6 , та ОСОБА_7 , а також відповідач ОСОБА_2 , що підтверджується довідкою №2606 від 13.08.2020р., виданою Відділом ведення реєстру територіальної громади м. Новодністровськ, Новодністровської міської ради Чернівецької області (а.с. 9).

Як зазначено у позовній заяві, реєстрація місця проживання відповідача створює незручності та обмежує права власника на користування та розпорядження квартирою, оскільки останній не є членом сім`ї позивача, а домовленості про збереження за колишнім власником права на проживання в квартирі не має. При цьому, фактично у спірній квартирі відповідач не проживає з моменту її відчуження, особистих речей останнього в житлі немає.

Доказів, які б спростовували твердження позивача ОСОБА_1 відповідачем ОСОБА_2 суду не надано.

Відповідно до ст.ст. 317, 319 ЦК України власникові належить право володіння, користування та розпорядження своїм майном. Власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Згідно ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ч. 1 ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. А згідно ч.ч. 3, 4 ст. 334 ЦК України право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.

При цьому, право власності припиняється, зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 346 ЦК України у разі відчуження власником свого майна.

Об`єктом права власності може бути згідно ст.ст. 379, 382 ЦК України квартира.

Права власника житлового будинку, квартири визначені, зокрема, ст. 383 ЦК України та ст. 150 ЖК Української РСР, якими передбачено право власника використовувати житло для власного проживання, проживання членів сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно ч.ч. 2, 3 ст. 64, ч. 4 ст. 156 ЖК України до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Особи, які не є членами сім`ї власника квартири, відповідно до ст.158 ЖК України, користуються жилим приміщенням у будинку, що належить громадянинові на праві власності, відповідно до договору найму жилого приміщення.

Згідно ст. 391 ЦК України, ст.150 ЖК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Аналіз наведених вище норм законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, внаслідок відчуження цією особою житла.

Таким чином, оскільки відповідач ОСОБА_2 відчужив належне йому майно, не являється та не являвся членом сім`ї позивача, фактично не проживає у спірній квартирі АДРЕСА_1 , з моменту її відчуження та жодних домовленостей, в тому числі договорів, між позивачем власником квартири та відповідачем щодо збереження за ним права на проживання в квартирі не має, суд приходить до висновку, що позов про визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим приміщенням, підставний та підлягає задоволенню.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України з відповідача підлягає стягненню 840,80 грн. судового збору на користь позивача.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. 64, 150, 156, 158 ЖК Української РСР, ст.ст. 16, 317, 319, 321, 328, 334, 346, 379, 382, 383, 391 ЦК України, ст.ст. 2-4, 7-13, 17-19, 76-82, 89, 95, 128, 141, 247, 258-259, 263-265, 268, 272-274, 279-284, 288-289, 352, 354-355, п. 3 Прикінцевих положень, п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 ), за підписом представника позивача, адвоката ОСОБА_8 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 , ідентифікаційний № НОМЕР_2 ), до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний № НОМЕР_3 ) про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням, задоволити.

Визнати ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний № НОМЕР_3 ) таким, що втратив право користування житловим приміщенням - квартирою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , ідентифікаційний № НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний № НОМЕР_1 ) судовий збір в розмірі 840, 80 грн. (вісімсот сорок гривень 80 копійок).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано до Новодністровського міського суду Чернівецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом, а саме протягом тридцяти днів з дня його проголошення подати апеляційну скаргу на рішення суду до Чернівецького апеляційного суду через Новодністровський міський суд Чернівецької області.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя: