Справа № 745/687/20
Провадження № 2/745/273/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.09.2020 року Сосницький районний суд Чернігівської області в складі:

головуючої судді Смаль І.А.

за участі секретаря Шуляр І.В.

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в смт. Сосниця цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Вільшанської сільської ради, третя особа: приватний нотаріус Сосницького районного державного нотаріального округу Куць М.І. про визнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом та просить суд за нею право приватної власності на жилий будинок з надвірними надбудовами, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та належав її матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позов мотивований тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилася спадщина на жилий будинок, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1 та інше майно, яке належало померлій. Вона своєчасно звернулася до приватного нотаріуса Куць М.І. по переоформленню спадщини після смерті ОСОБА_2 . Проте, при переоформлення житлового будинку, який належав померлій їй було відмовлено в оформленні нотаріальних документів в зв`язку тим, що нею неподані документи необхідні для вчинення нотаріальних дій, а саме відсутні правовстановлюючі документи про належність будинку.

Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, подала заяву про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує.

Представник відповідача Вільшанської сільської ради в судове засідання не з`явився, але з сільської ради надійшла заява з проханням розглянути справу без участі їх представника, позов визнають повністю.

Третя особа приватний нотаріус Сосницького районного державного нотаріального округу Куць М.І. в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду повідомлена належним чином.

Суд дослідивши матеріали справи, вважає за можливе позов задовольнити, в зв"язку з визнанням відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи та інтереси інших осіб, відповідно до положень ст. 200 ЦПК України, в порядку визначеному ст.206 ЦПК України.

В судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 (свідоцтво про смерть серія НОМЕР_1 від 05.09.2015 року).

З довідки приватного нотаріуса Сосницького районного державного нотаріальноого округу Куць М.І. видно, що після померлої ОСОБА_2 заведена спадкова справа на підставі заяви позивача ОСОБА_1 . Вона є спадкоємцем майна померлої за заповітом.

Померла все своє майно заповіла своїй дочці, позивачу по справі ОСОБА_1 , що підтверджується заповітом від 25.01.2008 року посвідченого секретарем Вільшанської сільської ради, зареєстрованим в реєстрі за №11 та свідоцтвом про народження НОМЕР_2 від 16.03.1955 року.

Відповідно до витягу з по господарської книги №2Вільшанської сільської ради Сосницького району Чернігівської області від 28.07.2020 року № 03-25/244 житловий будинок який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 належить померлій ОСОБА_2 .

Згідно довідки Вільшанської сільської ради від 15.01.2016 року №03-25/10 ОСОБА_2 проживала та була зареєстрована АДРЕСА_1 . На день смерті проживала одна.

З довідки виданої КП Зодчий БТІ Сосницької районної ради вбачається, що вартість житлового будинку з надвірними будівлями (А-1 житловий будинок, а-1 веранда, Б-1 сарай, б-1 сарай, б1-1 сарай, п/г - погріб, №1 - огорожа) (рік забудови 1957) за адресою АДРЕСА_1 становить 77903 грн.

Відповідно до статей 1216; 1217,1218 ЦК України спадкуванням є перехідправ та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла, до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

В судовому засіданні встановлено, що будівництво будинку було завершено (1946 рік) до набрання чинності Цивільним кодексом в редакції 2003 року. Тому враховуючи те, що відповідно до п. 4 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України в редакції 2003 року Цивільний кодекс застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності, то для врегулювання даного спору слід керуватися нормами, що діяли на момент завершення будівництва, тобто ЦК УРСР в редакції 1963 року.

Ст. 100 ЦК УРСР 1963 року визначала, що громадяни могли мати у власності житловий будинок. Норми ЦК УРСР в редакції 1963 року не передбачали обов"язову державну реєстрацію нерухомого майна.

До введення в дію Закону України "Про власність" та Цивільного кодексу України в редакції 2003 року будь-якого іншого порядку реєстрації збудованих до 15.04.1991 року в сільській місцевості домоволодінь або їх перереєстрації не передбачалося, самовільно збудованими вони також не являються так як будувалися і реєструвалися згідно діючого на той час законодавства.

Ст. 3 Закону України Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до набрання чинності цим Законом, визнаються дійсними у разі відсутності їх державної реєстрації, передбаченої цим Законом, за таких умов: якщо реєстрація прав та їх обтяжень була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення, або якщо на момент виникнення прав та їх обтяжень діяло законодавство, що не передбачало обов`язкової реєстрації таких прав та їх обтяжень.

Державна реєстрація права власності на житлові будинки, споруди регулювалася підзаконними нормативними актами, зокрема, такими,як Інструкція про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР,затверджена заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року,яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56,Тимчасове положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін"юсті 18.02.2002 року за №157/6445. Зазначені нормативні акти передбачали державну реєстрацію будівель,споруд, в тому числі і на підставі записів у погосподарських книгах .Тобто записи у погосподарських книгах визнавалися в якості актів органів влади,що підтверджують право приватної власності.

З постанови про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.06.2020 року вбачається, що позивачу відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок за адресою АДРЕСА_1 в звязку з неподанням документів необхідних для вчинення нотаріальної дії.

Отже позивач може захистити свої права тільки шляхом звернення до суду.

Таким чином, надані позивачем та досліджені в судовому засіданні докази дають підставу встановити, що спірний жилий будинок за адресою дійсно належав померлій, а позивач є спадкоємцем майна померлої в силу ст. 1235 ЦК України.

За таких обставин, суд вважає за необхідне визнати право власності на спадкове майно, а саме на жилий будинок за АДРЕСА_1 за спадкоємцем ОСОБА_1 .

Керуючись ст. 3 ЗУ Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, ст.ст. 328, 1216-1218, 1235, п. 4 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного Кодексу України, Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу УРСР,затвердженою заступником Міністра комунального господарства УРСР 31.01.1966 року,яка втратила чинність на підставі наказу Держжитлокомунгоспу від 13.12.1995 року №56,Тимчасовим положення про порядок реєстрації прав власності на нерухоме майно,затверджене наказом Міністерства юстиції України від 07.02.2002 року №7/5 і зареєстроване в Мін"юсті 18.02.2002 року за №157/6445,ст.100 ЦК УРСР 1963 року, та ст.ст.12, 13, 200, 206, 263-265, 273 ЦПК України,суд

В И Р І Ш И В

Позовні вимоги задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право власності на спадкове майно, а саме на житловий будинок з надвірними будівлями (А-1 житловий будинок, а-1 веранда, Б-1 сарай, б-1 сарай, б1-1 сарай, п/г - погріб, №1 - огорожа) (рік забудови 1957) за адресою АДРЕСА_1 вартістю 77903,00 грн.

Рішення може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду через Сосницький районний суд шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги .

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Позивач - ОСОБА_1 АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .

Відповідач Вільшанська сільська рада, вул.Грушевського 16 с.Вільшане Чернігівської області, .

Третя особа приватний нотаріус Сосницького районного державного нотаріальноого округу Куць М.І., вул.Чернігівська 19/15 смт.Сосниця Чернігівської області, код ЄДРПОУ НОМЕР_4 .

Суддя І.А.Смаль