Номер провадження 22-ц/816/285/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м.Суми

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Орлова І.В.,

суддів: Собини О.І., Ткачук С.С.,

за участю секретаря

судового засідання: Чуприни В.І.

заявника: ОСОБА_1

учасники справи:

заявник: ОСОБА_1 ,

заінтересовані особи: ОСОБА_2 ,

виконавчий комітет Сумської міської ради

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Сумського апеляційного суду цивільну справу № 592/11007/19 за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ковпаківського районного суду м. Суми від 19 листопада 2019 року (суддя Котенко О.А., дата складання повного тексту рішення не зазначена), -

в с т а н о в и в:

18 липня 2019 року ОСОБА_1 з визначених стятими 39 та 60 Цивільного кодексу (ЦК) України підстав, звернувся до суду із заявою про визнання недієздатним і встановлення опіки над своїм батьком - ОСОБА_2 , 1943 року народження.

Рішенням Ковпаківського районного суду міста Суми від 19 листопада 2019 року у задоволенні заяви відмовлено за необґрунтованістю заявлених вимог. Суд на підставі статті 137 ЦПК України стягнув з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати за правничу допомогу у розмірі 3000,00 гривень.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись не неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, просив скасувати рішення місцевого суду і ухвалити нове судове рішення, яким задовольнити подану ним заяву.

У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_2 - адвокат Самохін А.М. зазначив, що оскаржене рішення суду є законним і обґрунтованим і підстав для його скасування за доводами апеляційної скарги немає.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення заявника, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного судового рішення, апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

Відмовляючи у визнанні особи недієздатною і встановлення над нею опіки, суд першої інстанції визнав недоведеними обставини, що свідчать про наявність у ОСОБА_2 хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого останній не здатен усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Суд також не знайшов достатніх даних про психічний розлад здоров`я ОСОБА_2 , а тому відмовив заявнику у призначенні судово-психіатричної експертизи.

Апеляційний суд повністю породжується з правильністю такого рішення з огляду на таке.

Судом встановлено і матеріалами справи підтверджується, що заявник - ОСОБА_1 доводиться ОСОБА_2 усиновленим сином (а.с. 35). ОСОБА_2 , 1943 року народження, не перебуває на обліку у лікарів нарколога і психіатра, що підтверджується виданими 21 серпня 2019 року довідками (а.с. 47).

Щодо права спадкування майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 матері і дружини сторін - ОСОБА_3 існує невирішений цивільно-правовий спір, який з 02 липня 2018 року розглядається у Ковпаківському районному суді міста Суми в рамках цивільної справи № 592/7493/18 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним (а.с. 40).

Заявник ОСОБА_1 не сприймає спосіб життя ОСОБА_2 , його захоплення і інтереси, не спілкується з ним, здійснює на батька певний тиск шляхом видачі записок глумливого змісту (а.с. 48-49,62).

Відповідно до частин 1-2 статті 39 ЦК України, фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом (ЦПК) України.

Частиною 3 статті 297 ЦПК України визначено, що у заяві про визнання фізичної особи недієздатною мають бути викладені обставини, що свідчать про хронічний, стійкий психічний розлад, внаслідок чого особа не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Відповідно до статті 298 ЦПК України, суд за наявності достатніх даних про психічний розлад здоров`я фізичної особи призначає для встановлення її психічного стану судово-психіатричну експертизу. У виняткових випадках, коли особа, щодо якої відкрито провадження у справі про обмеження її у цивільній дієздатності чи визнання її недієздатною, явно ухиляється від проходження експертизи, суд у судовому засіданні за участю лікаря-психіатра може постановити ухвалу про примусове направлення фізичної особи на судово-психіатричну експертизу.

Суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування (частина 1 статті 60 ЦК України).

Відповідно до частини 1 статті 300 ЦПК України, с уд, ухвалюючи рішення про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи (у тому числі обмеження або позбавлення права неповнолітньої особи самостійно розпоряджатися своїми доходами) чи визнання фізичної особи недієздатною, встановлює над нею відповідно піклування або опіку і за поданням органу опіки та піклування призначає їй піклувальника чи опікуна.

Про те, що ОСОБА_2 внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатен усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, у справі не доведено. Висновок суду першої інстанції про відсутність правових підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 про визнання фізичної особи недієздатною та встановлення опіки, є законним, обґрунтованим і таким, що відповідає обставинам справи. За відсутністю достатніх даних про психічний розлад здоров`я ОСОБА_2 підстав для призначення судово-психіатричної експертизи для встановлення психічного стану останнього немає. Орган опіки та піклування з поданням про призначення ОСОБА_2 опікуна до суду не звертався. Необхідності у встановленні такої опіки немає. Отже, рішення про відмову у задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання особи недієздатною і встановлення опіки є законним і обґрунтованим і підстав для його скасування у цій частині за доводами апеляційної скарги немає.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції вважає, що стосовно розподілу судових витрат, застосувавши положення статті 137 ЦПК України, місцевий суд допустив помилку.

Так, відповідно до частини 2 статті 299 ЦПК України, судові витрати, пов`язані з провадженням справи про визнання фізичної особи недієздатною або обмеження цивільної дієздатності фізичної особи, відносяться на рахунок держави.

Лише установивши, що заявник діяв недобросовісно без достатньої для цього підстави, суд стягує із заявника всі судові витрати (частина 3 статі 299 ЦПК України). Відмова судом першої інстанції у задоволенні поданої заяви недобросовісність дій заявника не засвідчує.

Відповідно до статей 374, 376 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право, скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення. Зміна судового рішення може полягати в доповненні або зміні його мотивувальної та (або) резолютивної частин.

За таких обставин рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 19 листопада 2019 року в частині розподілу судових витрат підлягає скасуванню з ухваленням у цій частині нового судового рішення про компенсацію ОСОБА_2 за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України витрат на правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції у розмірі 3.000,00 гривень.

Також ОСОБА_2 за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України необхідно компенсувати витрати на правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 2.000,00 гривень.

Керуючись статтями 299, 367, 374, 376, 382 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 19 листопада 2019 року скасувати в частині розподілу судових витрат і ухвалити у цій частині нове судове рішення.

Компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України витрати на правничу допомогу під час розгляду справи в суді першої інстанції у розмірі 3.000,00 (три тисячі) гривень.

В іншій частині рішення Ковпаківського районного суду міста Суми від 19 листопада 2019 року залишити без змін.

Компенсувати ОСОБА_2 за рахунок держави у порядку встановленому Кабінетом Міністрів України витрати на правничу допомогу під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції у розмірі 2.000,00 (дві тисячі) гривень.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складене 16 березня 2020 року.

Головуючий І.В.Орлов

Судді: О.І.Собина

С.С.Ткачук