У Х В А Л А

25.09.2020 року місто Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в складі :

головуючої - судді : Бенца К.К.,

при секретарі судового засідання : Парова І.І.,

за участю:

представника позивача - Акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» Данило Ю.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгород клопотання відповідача про витребування доказів від закритого акціонерного товариства «Страхова компанія Інгосстрах" у цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

В С Т А Н О В И В :

В провадженні Ужгородського міськрайонного суду перебуває справа за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Відповідачем по справі ОСОБА_1 26.01.2017 року було подано клопотання про витребування доказів оскільки у відповідачки є складності у самостійному отриманні, доказів, необхідних для правильного вирішення даного спору та просила витребувати від закритого акціонерного товариства «Страхова компанія Інгосстрах» докази страхового відшкодування вигодонабувачеві - ПАТ КБ «Приватбанк» через настання страхового випадку обумовленого у договорі страхування наземного транспортну № MKL6AE 000066837 від 14.04.2008 р.

Дана справа знаходилась у провадженні суддів Лемак О.В., Монич О.В.

Ухвалою судді Ужгородського міськрайонного суду Лемак О.В. від 24.08.2016 року провадження у справі було відкрито і призначено справу до судового розгляду.

Розпорядженням керівника апарату Ужгородського міськрайонного суду від 24.09.2018 р. призначено повторний автоматизований перерозподіл справи №308/8632/16-ц, у зв`язку із тим, що суддя Монич О.В. звільнена з посади судді Ужгородського міськрайонного суду.

Дана справа передана судді Бенца К.К.

Представник позивача проти задоволення клопотання заперечив, вважаючи його необґрунтованим, зокрема зазначив, що ОСОБА_1 звертаючись до суду з клопотанням про витребування доказів, не надала відомостей про неможливість нею особисто отримати докази по справі.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце розгляду справи, що стверджується рекомендованим повідомленням про вручення судового виклику № 825.

Суд, заслухавши доводи представника позивача, дослідивши матеріали справи в межах заявленого клопотання, приходить до наступного.

Як вбачається з матеріалів справи відповідач ОСОБА_1 заявила клопотання під час розгляду справи під головуванням інших суддів, які не були вирішені та під час дії Цивільного процесуального кодексу України , у редакції що діяв до 15.12.2017 р.

Статтею 133 ЦПК України ( у редакції що діяв до 15.12.2017 р.) передбачено, що особи, які беруть участь у справі і вважають, що подання потрібних доказів є неможливим або у них є складнощі в поданні цих доказів, мають право заявити клопотання про забезпечення цих доказів. Способом забезпечення судом доказів є витребування доказів.

Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України ( у редакції що діяв до 15.12.2017 р.), у випадках, коли щодо отримання доказів у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, є складнощі, суд за їх клопотанням зобов`язаний витребувати такі докази.

Таким чином, обов`язковою умовою для винесення судом ухвали про витребування доказів є наявні у особи, яка бере участь у справі, складнощі у їх отриманні.

15 грудня 2017 року набув чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу Адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» №2147-VIII від 03.10.2017 року, якимЦПК України викладено в новій редакції.

Підпунктом 9 п.1 розділу ХІІІ «Перехідні положення» нової редакції Цивільного процесуального кодексу України передбачено, що справи у судах першої та апеляційної інстанцій, провадження у яких відкрито до набрання чинності цією редакцією Кодексу, розглядаються за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Отже, суд розглядає клопотання про витребування доказів за правилами, що діють після набрання чинності цією редакцією Кодексу.

Відповідно до ст.43 ЦПК України учасники справи, у тому числі, мають право подавати докази, заяви клопотання, надавати пояснення суду та інше.

Стаття 12 ЦПК України встановлює, що учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.

Норми ст. 76 ЦПК України передбачають, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Статтею 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 84 ЦПК України, учасник справи у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які можуть підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Таким чином, обов`язковою умовою для винесення судом ухвали про витребування доказів є наявні у особи, яка бере участь у справі, складнощі у їх отриманні.

Порядок витребування доказів регламентується ст.84 ЦПК України, де зазначено, що учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. У клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; підстави, за яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

Тобто заявляючи клопотання про витребування доказів особа повинна надати відомості про неможливість ним особисто отримати докази по справі.

Проте відповідач звертаючись до суду з клопотанням про витребування доказів, не надав відомостей про неможливість ним особисто отримати докази по справі, а саме з вимогою про надання документів відповідач до ЗАТ Страхової компанії Інгосстрах не звертався, що стало підставою для відмови у задоволенні її клопотання.

За таких обставин, виходячи з вищенаведеного, клопотання відповідача про витребування доказів не підлягає задоволенню, оскільки при заявлені клопотання не було дотримано вищевказаних вимог .

Керуючись ст. ст.76,77,81,84, 258-260 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ :

У задоволенні клопотання відповідача ОСОБА_1 про витребування доказів від закритого акціонерного товариства «Страхова компанія Інгосстрах" по справі за позовом Публічного акціонерного товариства комерційного банку «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Закарпатського апеляційного суду через Ужгородський міськрайонний суд протягом 15 днів з дня проголошення.

Відповідно до п. 2 ч. 2ст. 354 ЦПК Україниучасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Дата складання повного тексту ухвали суду 29.09.2020 року

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца