ДАРНИЦЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М.КИЄВА
провадження № 6/753/30/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"10" лютого 2020 р. Дарницький районний суд м. Києва у складі головуючого судді Трусової Т.О.,

секретар судового засідання Кримчук Я.Р.,

учасники справи:

заявник (стягувач) - ОСОБА_1 ,

представник заявника - ОСОБА_2 ,

заінтересовані особи - 1. ОСОБА_3 (боржник); 2. ОСОБА_4 ; 3. ОСОБА_5 ,

представник заінтересованої особи 1. - ОСОБА_8

представник заінтересованої особи 2. - ОСОБА_9

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Києві заяву стягувача ОСОБА_1 про видачу дублікатів виконавчих документів та поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання,

В С Т А Н О В И В:

У грудні 2019 р. ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , заявник, стягувач) звернулася до суду із заявою про про видачу дублікатів виконавчих листів виданих за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28.09.2016 про стягнення з ОСОБА_3 (далі - ОСОБА_3 , боржник) аліментів на утримання дитини та дружини до досягнення дитиною трьох років та поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчого документа про стягнення аліментів на утримання дружини.

Заява обґрунтована тим, що виконавчі листи не були пред`явлені до виконання, оскільки боржник періодично погоджувався добровільно сплачувати аліменти і в результаті вони залишились у боржника, який відмовляється їх повертати.

В судовому засіданні представник стягувача заяву підтримав, просив її задовольнити.

Боржник подав заперечення на заяву стягувача пославшись на те, що виконавчих листів у нього немає, причини непред`явлення їх до виконання у визначений судом строк йому невідомі. Вказуючи, що доказів втрати виконавчих листів стягувачем не надано, і до того ж стягувач не зверталась до суду з відповідною заявою в межах строків, передбачених п. 17.4. Розділу XIII Перехідних положень ЦПК України, а дитина досягла трирічного віку, просив у задоволенні заяви ОСОБА_1 відмовити.

Представник боржника в судовому засіданні вказані заперечення підтримав, вважав заяву стягувача безпідставною і необґрунтованою та просив у її задоволенні відмовити.

Представник заінтересованої особи ОСОБА_4 подав заперечення на заяву пославшись на такі обставини. Стягувач та боржник як на дату ухвалення судом рішення про стягнення аліментів, так і на даний час, проживають однією сім`єю у придбаній боржником квартирі, їх шлюб не розірваний, а позов про стягнення аліментів був ініційований з метою зменшення розміру аліментів, які боржник сплачує на утримання дітей від першого шлюбу. Про це свідчить факт звернення боржника з відповідним позовом, у задоволенні якого було відмовлено. 12.10.2016 ОСОБА_1 отримала виконавчі листи, при цьому строк пред`явлення до виконання виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання дружини закінчився 30.06.2019. Підстав для переривання строків заявником не наведено, поважність причин пропущення строку пред`явлення виконавчого листа до виконання не доведена. Також заявником не надано належних доказів втрати виконавчих листів.

Заінтересована особа ОСОБА_5 (мати боржника, на утримання якої він також зобов`язаний сплачувати аліменти) подала заяву про розгляд справи без її участі, послалась на безпідставність вимог стягувача вказуючи, що її син ні в суді, ні від ОСОБА_1 , не отримував виконавчі листи.

Заслухавши учасників справи та дослідивши матеріали цивільної справи № 753/14656/16, суд встановив такі обставини.

28.09.2016 Дарницький районний суд м. Києва ухвалив рішення про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі ј частки доходу та на утримання дружини до досягнення дитиною трьох років в такому ж розмірі.

12.10.2016 за даним судовим рішенням стягувачу ОСОБА_1 було видано два виконавчі листи, які до примусового виконання не пред`являлись.

16.08.2017 Апеляційний суд м. Києва за результатами розгляду апеляційної скарги ОСОБА_7 змінив рішення суду першої інстанції та зменшив розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_3 , а саме: на утримання дитини - до 1/8 частини доходів; на утримання дружини - до 1/20 частини доходів.

Водночас Верховний Суд за результатами розгляду касаційної скарги ОСОБА_1 своєю постановою від 15.08.2018 скасував рішення Апеляційного суду м. Києва від 16.08.2017 та залишив в силі рішення Дарницького районного суду м. Києва від 28.09.2016.

Вирішуючи вимоги заяви ОСОБА_1 суд керується основним законом України - Конституцією, положеннями цивільного процесуального законодавства, які визначають порядок вирішення процесуальних питань, пов`язаних з виконанням судових рішень, а також відповідними нормами Закону України «Про виконавче провадження».

Так, стаття 124 Конституції України проголошує, що судові рішення ухвалюються іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Однією з основних засад судочинства в Україні є обов`язковість рішень суду (пункт 9 частини 3 статті 129 Конституції України).

Частина 1 статті 18 ЦПК України передбачає, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державних влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Конституційний принцип обов`язковості виконання рішення суду реалізується, зокрема, на стадії виконавчого провадження, яке являється завершальною стадією судового провадження, спрямованою на реальне поновлення порушених прав.

За приписом частини 1 статті 431 ЦПК України виконання судового рішення здійснюється на підставі виконавчого листа, виданого судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Виконавчі листи викладаються в електронній формі з використанням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи шляхом заповнення відповідних форм процесуальних документів, передбачених Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему, і підписуються електронним цифровим підписом судді (в разі колегіального розгляду - електронними цифровими підписами всіх суддів, які входять до складу колегії).

Підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідних положень» ЦПК Українипередбачено, що у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання визначені статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження».

Згідно з положеннями частини 3 цієї норми виконавчий документ про стягнення періодичних платежів, зокрема, у справах про стягнення аліментів, може бути пред`явлено до виконання протягом усього періоду, на який присуджені платежі.

Строки пред`явлення виконавчого документа до виконання перериваються у разі: 1) пред`явлення виконавчого документа до виконання; 2) надання судом, який розглядав справу як суд першої інстанції, відстрочки або розстрочки виконання рішення (частина 4 статті 12 Закону України «Про виконавче провадження»).

Аналіз наведених норм в їх сукупності дає підстави для висновку, що навіть у разі втрати виконавчого документа видача його дубліката можлива лише у разі, якщо відповідна заява стягувача надійшла до суду до закінчення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З огляду на те, що аліменти на утримання дружини були присуджені на строк до досягнення дитиною трьох років, а син сторін народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , строк пред`явлення цього виконавчого документа до виконання закінчився 30.06.2019.

Підстав для переривання строків стягувачем не наведено, таких обставин не встановлено і в суді.

Отже враховуючи, що з даною заявою стягувач звернулася лише у грудні 2019 р., правові підстави для видачі дубліката виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання дружини відсутні.

Частина 1 статті 433 ЦПК України передбачає, що у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Водночас ураховуючи, що у даному випадку розгляд вимоги про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання напряму залежить від розгляду вимоги про видачу дубліката виконавчого листа, підстави для поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа про стягнення аліментів на утримання дружини також відсутні.

Вирішуючи вимогу про видачу дубліката виконавчого листа за рішенням суду про стягнення аліментів на утримання дитини, суд виходить з наступного.

Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Одним із основних прав дитини є право на утримання, яке кореспондується з конституційним обов`язком батьків утримувати дітей до їх повноліття (стаття 51 Конституції України) та знайшло своє закріплення у Сімейному кодексі України.

Стягнення аліментів на утримання дитини є одним із способів захисту інтересів дитини, забезпечення одержання нею коштів, необхідних для її життєдіяльності.

Конвенція про права дитини від 20.11.1989, ратифікована постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27.02.1991, яка є першим і основним міжнародно-правовим документом, присвяченим широкому спектру прав дитини, визначає, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Такі ж рекомендації містяться і в Декларації прав дитини, прийнятій Генеральною Асамблеєю ООН 20.11.1959.

Згідно з визначеними Декларацією принципами, дитині законом та іншими засобами має бути забезпечений спеціальний захист і надані можливості та сприятливі умови, що дадуть їй змогу розвиватися фізично, розумово, морально, духовно та соціально, здоровим і нормальним шляхом… .

Найкраще забезпечення інтересів дитини має бути керівним принципом для тих, хто несе відповідальність за її освіту і навчання; насамперед таку відповідальність несуть її батьки.

Отже зважаючи на встановлені обставини та вищенаведені положення національного та міжнародного сімейного законодавства та ураховуючи, що відсутність виконавчого документа є перешкодою для примусового виконання чинного рішення суду про стягнення аліментів, що не відповідає принципу якнайкращого забезпечення інтересів дитини, суд вбачає підстави для ухвалення рішення про видачу дубліката виконавчого листа про стягнення аліментів на утримання дитини.

На підставі викладеного, керуючись підпунктом 17.4 пункту 1 розділу XIII «Перехідних положень» тастаттею 433 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Видати дублікат виконавчого листа за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року у цивільній справі № 753/14656/16-ц в частині стягнення ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відмовити у видачі дубліката виконавчого листа за рішенням Дарницького районного суду м. Києва від 28 вересня 2016 року у цивільній справі № 753/14656/16-ц в частині стягнення ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання дружини та у поновленні строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закритті апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повної ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга на ухвалу суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Згідно з підпунктом 15.5 пункту 15 частини першої Перехідних положень Розділу XIII ЦПК України до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя: