ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 677/834/16-ц
Провадження № 22-ц/4820/306/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Шевчук Ю.Г.,

учасники справи: представник апелянта Ярош В.Ю.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 07 листопада 2019 року (суддя Вознюк Р.В.) за позовом ОСОБА_1 до сільськогосподарського кооперативу «Западинський», Западинської сільської ради Красилівського району, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Красилівської районної державної адміністрації, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю «Подільський край», про визнання права на земельну частку (пай),

в с т а н о в и в :

У червні 2016 року ОСОБА_1 звернулась в суд із позовом до сільськогосподарського кооперативу «Западинський» (далі СК «Западинський»), Западинської сільської ради Красилівського району, Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Красилівської районної державної адміністрації, третя особа товариство з обмеженою відповідальністю «Подільський край», про визнання права на земельну частку (пай).

В обґрунтування позову зазначала, що з 12.03.1944 р. по 31.12.1973 р. вона була членом колгоспу ім. Леніна с. Западинці Красилівського району. При виході на пенсію за віком до Пенсійного фонду було надано подання колгоспу ім. Леніна с. Западинці Красилівського району № 3 від 16 жовтня 1987 року про призначення пенсії ОСОБА_1 як члену колгоспу.

17 жовтня 1995 року на підставі рішення Западинської сільської ради Красилівського району від 26 травня 1995 року колективному сільськогосподарському підприємству «Западинське» (далі - КСП «Западинське») було видано державний акт серії ХМ № 00032 на право колективної власності на землю площею 2217,84 га для ведення сільськогосподарського виробництва. В список громадян членів, які мають право на земельну частку (пай) ОСОБА_1 не була включена, внаслідок чого їй не видавався сертифікат на право на земельну частку (пай).

У зв`язку з тим, що на час видачі державного акту на право колективної власності на землю вона була пенсіонеркою, тому не працювала в СГК «Западинське», проте вона була членом колгоспу ім. Леніна с. Западинці Красилівського району, правонаступником якого став СК «Западинський», тому вважає, що має право на земельну частку (пай) згідно Указу Президента України від 08 серпня 1995 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям». Про порушення свого права вона дізналася у січні 2016 року.

Із врахуванням уточнень до позовної заяви, просила суд визнати за нею право на земельну частку (пай) із земель, що належали на праві колективної власності СГК «Западинський» в середньому розмірі особам, які мають право на земельну частку (пай) згідно державного акту на право колективної власності на землю серії ХМ № 00032 від 17.10.1995 за рахунок земель запасу та резерву на території Западинської сільської ради Красилівського району, які передані в оренду строком на 49 років ТОВ «Подільський край».

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 07 листопада 2019 року в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду мотивовано тим, що на час видачі державного акту про право на колективну власність на землю СК «Западинське», позивач не була членом колективного сільськогосподарського підприємства і не була внесена до списку осіб, що додається до акта про право колективної власності на землю, а тому підстав для набуття права власності на земельну частку (пай) у позивача не виникло.

В апеляційні скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити повністю.

Доводи апеляційної скарги мотивовано тим, що судом не враховано, що право на земельну частку (пай), згідно Указу Президента України від 08.08.1995 року № 720/95, виникає не лише у членів КСП, але й пенсіонерів, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного підприємства. Зазначала, що в матеріалах пенсійної справи позивача наявне подання колгоспу ім. Леніна с. Западинці № 3 від 16.10.1987 р., у якому статус ОСОБА_1 був зазначений як член колгоспу, будь-яких доказів на спростування цього відповідачами не надано та матеріали справи не містять. Позивач помилково не була включена до списків, що додавався до державного акту на право колективної власності на землю.

У відзиві на апеляційну скаргу Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін. Зазначивши, що відповідачем у справі є особа, яка має безпосередній зв`язок із спірними матеріальними правовідносинами та, на думку позивача, порушила, не визнала або оспорила його права, свободи чи інтереси. Проте, Головне управління та його структурні підрозділі не здійснювали діяльності, спрямованої на порушення законних прав та свобод позивача, у зв`язку з чим заперечує проти визначення Головного управління відповідачем по даній справі.

У відзиві на апеляційну скаргу третя особа ТОВ «Подільський край» вважає, що позивачем не доведено членство в КСП «Западинський», тому рішення суду першої інстанції є правильним. Просить залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник позивача, ОСОБА_2 , підтримав доводи апеляційної скарги просив її задовольнити.

Відповідачі: сільськогосподарський кооператив «Западинський», Западинська сільська рада Красилівського району, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, Красилівська районна державна адміністрація в судове засідання не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення судових повісток.

Третя особа ТОВ «Подільський край» в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Від представника третьої особи Лукіянчук ОСОБА_3 М. надійшло клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв`язку з її знаходженням на санаторному лікуванні, однак будь-яких доказів щодо такої причини неявки до суду не було надано, у зв`язку з чим колегія суддів вважає причину неявки до суду неповажною.

Заслухавши доповідь судді, пояснення учасників судового засідання, перевіривши наведені в апеляційній скарзі та відзивах на апеляційну скаргу доводи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до вимог п.3,4 ч.1 ст.376 ЦПК України підставою для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено та підтверджується наявними у справі доказами, що правонаступником колгоспу ім. Леніна с. Западинці Красилівського району було КСП «Западинське». Правонаступником КСП «Западинське» є СК «Западинський».

17 жовтня 1995 року на підставі рішення Западинської сільської ради Красилівського району від 26.05.1995 р., КСП «Западинське» було видано державний акт серії ХМ № 00032 на право колективної власності на землю площею 2217,84 га для ведення сільськогосподарського виробництва.

В список громадян-членів колективного сільськогосподарського підприємства, як додаток №1 до державного акту, які мають право на земельну частку (пай) ОСОБА_1 не була включена.

Відповідно до довідки № 22 від 27.04.2016 року виданої Западинською сільською радою Красилівського району інформація щодо членства ОСОБА_1 в колгоспі ім. Леніна с. Западинці Красилівського району, правонаступником якого є СК «Западинський» відсутня; в списки осіб, які мають право на земельну частку (пай) не включена.

Згідно повідомлення № 552/01.01-12/2016 від 06.06.2016 року Державного архіву Хмельницької області в протоколах засідань правління та загальних зборів членів колгоспу ім. Леніна с. Западинці Красилівського району за 1959-1960 роки питання про прийняття у члени колгоспу ОСОБА_1 не значиться.

Згідно копії трудової книжки ОСОБА_1 працювала в колгоспі ім. Леніна с. Западинці Красилівського району з 1959 року по 1979 рік (а.с.114 т.1).

Як вбачається із матеріалів справи, а саме, довідки Управління пенсійного фонду України в Красилівському районі Хмельницької області №25/П-12 від 24.05.2016 року та копії подання №3 ОСОБА_1 перебуває на обліку в управлінні Пенсійного фонду України в Красилівському районі з 16 жовтня 1987 року та отримує пенсію за віком. При призначенні пенсії враховано стаж за період роботи в колгоспі ім. Леніна с. Западинці з 12.03.1944 року по 31.12.1973 рік. При виході на пенсію за віком було надано подання №3 від 16.10.1987 року колгоспу ім. Леніна с.Западинці. В самому поданні зазначається, що представляється для призначення пенсії, член колгоспу ОСОБА_1 , дата вступу в колгосп - березень 1948 рік.

Частиною дев`ятою статті 5 Земельного кодексу України (тут і надалі по тексту у редакції від 22 червня 1993 року) передбачено, що кожний член колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства у разі виходу з нього має право одержати свою частку землі в натурі (на місцевості), яка визначається в порядку, передбаченому частинами шостою і сьомою статті 6 цього Кодексу.

Згідно з вимогами частини першої статті 22 ЗК України право власності на землю або право користування наданою земельною ділянкою виникає після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) і документа, що посвідчує це право.

Пунктом 1 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до пункту 2 Указу Президента України від 08 серпня 1995 року № 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» право на частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишилися членами зазначеного підприємства, кооперативу, товариства, відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю.

Згідно з вимогами статей 22, 23 ЗК України та зазначеного Указу особа набуває право на земельний пай за наявності трьох умов: 1) перебування в числі членів колективного сільськогосподарського підприємства на час паювання; 2) включення до списку осіб, доданого до державного акта на право колективної власності на землю; 3) одержання колективним сільськогосподарським підприємством цього акта.

Відповідно до роз`яснень, що містяться в пункті 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року № 7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ», член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта.

Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом колективного сільськогосподарського підприємства на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 6 листа Верховного Суду України від 29 жовтня 2008 року № 19-3767/0/8-08, при розгляді справ про визнання права на земельну частку (пай) судам необхідно перевіряти наявність підстав, передбачених Указом Президента України від 08 серпня 1995 року N 720/95 «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам, організаціям», відповідно до пункту 2 якого право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства (далі - КСП), сільськогосподарського кооперативу (далі - СК), сільськогосподарського акціонерного товариства (далі - САТ), у тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються його членами відповідно до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю. При цьому слід мати на увазі, що трудова книжка свідчить не про членство в КСП, СК чи САТ, а про наявність трудових відносин з ними.

Відповідно до пункту 6 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України 2003 року правила цього Кодексу про позовну давність застосовуються до позовів, строк пред`явлення яких, установлений законодавством, що діяло раніше, не закінчився до набрання чинності зазначеним Кодексом.

Згідно зі статтею 71 ЦК УРСР 1963 року, який діяв на час виникнення правовідносин, загальний строк для захисту права за позовом особи, право якої порушено (позовна давність), встановлюється в три роки.

Відповідно до статті 75 ЦК УРСР позовна давність застосовується судом незалежно від заяви сторін.

Згідно з вимогами статті 76 ЦК УРСР перебіг строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов. Право на позов виникає з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення свого права. Винятки з цього правила, а також підстави зупинення і переривання перебігу строків позовної давності встановлюються і статтями 78 і 79 цього Кодексу.

Відповідно до статті 80 ЦК УРСР закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову є підставою для відмови в позові. Якщо суд, арбітраж або третейський суд визнає поважною причину пропуску строку позовної давності, порушене право підлягає захистові.

Згідно положень статті 57 ЦПК України, 2004 року, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються на підставі пояснень сторін, третіх осіб, їхніх представників, допитаних як свідків, показань свідків, письмових доказів, речових доказів, зокрема звуко- і відеозаписів, висновків експертів.

Відповідно до статті 60 ЦПК України, 2004 року, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір.

Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позовних вимог суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що на час отримання Державного акту на право колективної власності на землю КСП «Іскра» 17.10.1995 року позивач не була членом КСП «Западинське», взявши до ували лише довідку №22 від 27.04.2016 року видану Западинською сільською радою, що інформація щодо членства ОСОБА_1 в колгоспі ім. Леніна, правонаступником якого є СК «Западинський» відсутня, до списку осіб, які мають право на земельну частку пай вона не включена, та повідомлення Державного архіву Хмельницької області, про те, що в протоколах правління та загальних зборів членів колгоспу ім. Леніна за 1959-1960 роки питання у прийняття у члени колгоспу ОСОБА_1 не значиться. При цьому судом першої інстанції взагалі не дано оцінки тій обставині, що подання про призначення пенсії за віком ОСОБА_1 відповідно з Законом про пенсії і допомогу членам колгоспу подавалося саме колгоспом ім. Леніна Западинської сільської ради, в якому зазначалося, що представляється для призначення пенсії член колгоспу ОСОБА_1 , дата вступу в колгосп березень 1948 рік. Будь-які відомості, що ОСОБА_1 було виключено (звільнено) із членів колгоспу ім. Леніна, а подальшому із КПС «Западинське» відсутні.

У той же час, вирішуючи спір, апеляційний суд повинен також надати оцінки доводам щодо спливу строку позовної давності до заявлених вимог позивача. В позовній заяві позивачка зазначає, що про порушення свого права вона дізналася в січні 2016 року.

Колегія суддів з такими доводами позивачки не погоджується, оскільки ОСОБА_1 не довела той факт, що вона з 1995 року не могла дізнатися про порушення свого цивільного права, що також випливає із загального правила, встановленого статтею 81 ЦПК України, про обов`язковість доведення стороною спору тих обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Проявивши розумний ступінь добросовісності, ОСОБА_1 могла у 1995 році довідатись про видачу КСП «Западинське» державного акту на право колективної власності на землю, ознайомитись з списком осіб, які включені в додаток №1 до державного акту, оспорити невключення її до відповідного списку, а отже могла дізнатись про порушення її прав на земельну частку (пай).

Таким чином, позов у 2016 році поданий ОСОБА_1 з пропуском строку позовної давності. Відповідно до статті 80 ЦК УРСР закінчення строку позовної давності до пред`явлення позову (за відсутності поважних причин пропуску такого строку) є підставою для відмови в позові.

Оскільки судом першої інстанції допущено неправильне застосування норм матеріального права, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги та зміни мотивувальної частини рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 07 листопада 2019 року змінити, виклавши його мотивувальну частину у редакції цієї постанови.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 16 березня 2020 року.

Судді: Т.О. Янчук

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк