ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

іменем України

01 жовтня 2020 року

м. Харків

справа № 641/5273/19

провадження № 22ц/818/3579/20

Харківський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

головуючого Котелевець А.В.,

суддів - Бурлака І.В., Кругова С.С.,

учасники справи:

позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

відповідач Державне підприємство «Завод імені Малишева»,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін апеляційну скаргу ОСОБА_3 на рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 березня 2020 року в складі судді Фанда О.А.,

у с т а н о в и в:

04 липня 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом до Державного підприємства «Завод імені Малишева» (далі ДП «Завод імені Малишева») про скасування наказу про зміни в структурі управління.

Позовні вимоги, з урахуванням уточнень, мотивовані тим, що вони перебували у трудових стосунках з ДП «Завод імені Малишева»: ОСОБА_1 працював комерційним директором на підставі наказу від 28 жовтня 2015 року № 913-К; ОСОБА_2 працював заступником генерального директора з безпеки на підставі наказу від 30 серпня 2016 року № 938-К; ОСОБА_3 працював заступником генерального директора з адміністративно-правових питань на підставі наказу від 28 грудня 2016 року № 1089-К, ОСОБА_4 працюєвав начальником юридичного відділу на підставі наказу від 16 січня 2017 року № 51-К.

Наказом генерального директора ДП «Завод імені Малишева» від 19 червня 2019 року № 77 з метою оптимізації управлінських зав`язків між структурними підрозділами підприємства до структури управління ДП «Завод імені Малишева» введено наступні посади: заступника генерального директора з комерційних питань, заступника генерального директора з загальних питань, директора безпеки, директора з маркетингу, директора з матеріально-технічного постачання, помічника заступника генерального директора з загальних питань з діловодства, помічники та радники заступника генерального директора з комерційних питань. У зв`язку з цим, підрозділи, підпорядковані комерційному директору, заступнику генерального директора з адміністративно-правових питань, заступнику генерального директора з безпеки перепідпорядковані заступнику генерального директора з комерційних питань, заступнику директора з загальних питань, директору з безпеки відповідно. Крім того, в структурі управління підприємством створено відділ правових відносин та претензійно-позовної роботи та скасовано всі функціональні зв`язки заступника генерального директора з адміністративно-правових питань з усіма підрозділами.

Зазначають, що наказ генерального директора ДП «Завод імені Малишева» від 19 червня 2019 року № 77 є незаконним, оскільки прийнятий не у зв`язку зі зміною в організації виробництва і праці, не містить конкретизації щодо оптимізації, направлений на усунення певних службових осіб від можливості виконання своїх службових обов`язків та фактично зводиться до створення ідентичних посад з іншою назвою.

Вважають, що наказ генерального директора ДП «Завод імені Малишева» від 19 червня 2019 року № 77 є дискримінаційним та виданий з порушенням вимог статті 32 Кодексу законів про працю України (далі КЗпП України), оскільки призводить до зміни істотних умов праці позивачів, про що вони мали бути попереджені не менше ніж за два місяці та за попередньою згодою профспілкового органу, а саме Первинної профспілкової організації Всеукраїнської професійної спілки «Захист справедливості» (далі - ППО ВПС «Захист справедливості»), членами якої є ОСОБА_3 і ОСОБА_4 . Крім того, наказ виданий з порушенням пункту 7.7 розділу 7 Статуту ДП «Завод імені Малишева», оскільки не погоджений з Державним концерном «Укроборонпром» (далі ДК «Укроборонпром»).

У зв`язку з виданням вказаного наказу виробничі зв`язки на роботі були втрачені, принижена ділова репутація та престиж, людська гідність зазнала істотних втрат, що призвело до моральних хвилювань, порушення нормальних життєвих зав`язків через складні стосунки з оточуючими на роботі людьми і вимагає від кожного з позивачів додаткових зусиль для продовження трудових відносин.

Посилаючись на вказані обставини, позивачі просили визнати незаконним та скасувати наказ генерального директора ДП «Завод імені Малишева» від 19 жовтня 2019 року № 77; зобов`язати ДП «Завод імені Малишева» відновити попередні умови праці ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 шляхом відновлення структури управління ДП «Завод імені Малишева» та штатного розпису, що діяли до внесення змін на підставі наказу генерального директора ДП «Завод імені Малишева» від 19 жовтня 2019 року № 77; стягнути з ДП «Завод імені Малишева» на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 компенсацію моральної шкоди в розмірі по 1 000,00 грн кожному.

04 жовтня 2019 року ДП «Завод імені Малишева» подало відзив на позовну заяву, в якому просило відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відзив мотивовано тим, що наказ генерального директора ДП «Завод імені Малишева» від 19 жовтня 2019 року № 77 ОСОБА_5 , яким змінено організаційну структуру підприємства, винесено з дотриманням вимог статті 64 Господарського кодексу України (далі ГК України), відповідно до якої підприємство самостійно визначає організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис. Втручання в господарську та іншу діяльність підприємства не допускається, крім випадків, передбачених законодавством України, що узгоджується з правовою позицією, яка висловлена в постанові Верховного Суду від 28 березня 2019 року у справі № 755/3495/16-ц. Зазначає, що оскаржуваний наказ свідчить лише про зміну внутрішньої (організаційної) структури підприємства, не порушує трудові права позивачів та не впливає на коло їх обов`язків. При цьому позивачів звільнено за власним бажанням на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України: ОСОБА_1 на підставі наказу від 02 вересня 2019 року № 459-к, ОСОБА_2 на підставі наказу від 02 вересня 2019 року № 458-к, ОСОБА_3 на підставі наказу від 02 вересня 2019 року № 457-к, ОСОБА_4 на підставі наказу від 24 липня 2019 року № 234-к, що свідчить про відсутність предмета спору та наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України.

Зазначає, що рішення про зміни в структурі управління підприємства не потребує згоди профспілкового органу. При цьому структура управління та зміни до штатного розпису підприємства погоджені з ДК «Укроборонпром», що підтверджується листом від 25 червня 2019 року (вих. UOP6.2-5429).

Вказує, що доказів на підтвердження заподіяння позивачам з боку відповідачів моральних страждань матеріали справи не містять.

26 липня 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 також звернулися до суду з позовом до ДП «Завод імені Малишева» про скасування розпорядження про скасування персонального окладу.

Позовні вимоги мотивовано тим, що 02 липня 2019 року відповідачем видано розпорядження № 40 «Про скасування персонального окладу», згідно з яким у зв`язку зі зміною обсягів особливо відповідальних робіт і функціональних обов`язків працівників позивачам з 09 вересня 2019 року скасовано персональні оклади. На підставі розпорядження цього ж дня видано наказ № 22.

Вважають, що розпорядження та видані на його підставі накази змінюють умови праці позивачів, є дискримінаційними, незаконними та такими, що видані з порушенням вимог статті 32 КЗпП України, оскільки це призводить до зміни істотних умов праці позивачів, про що вони мали бути попереджені не менше ніж за два місяці та за попередньою згодою ППО ВПС «Захист справедливості», членом якої є ОСОБА_3 . Крім того, рішенням ППО ВПС «Захист справедливості» відмовлено адміністрації ДП «Завод імені Малишева» в погодженні вказаного розпорядження.

У зв`язку з протиправними діями відповідача позивачам завдано моральних страждань, оскільки їх фахова компетенція та ділові якості поставлені під сумнів, знижені престиж та ділова репутація позивачів, виникли тяжкі зміни у життєвих та виробничих стосунках з оточуючими.

Посилаючись на вказані обставини, позивачі просили визнати незаконним та скасувати розпорядження ДП «Завод імені Малишева» від 02 липня 2019 року № 40 в частині зміни умов оплати праці ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 та накази ДП «Завод імені Малишева» від 02 липня 2019 року № 22 щодо зміни окладів ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 ; зобов`язати ДП «Завод імені Малишева» відновити попередні умови праці шляхом нарахування з 09 вересня 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заробітної плати, виходячи з персональних окладів, що були їм встановлені до 08 вересня 2019 року; стягнути з ДП «Завод імені Малишева» моральну шкоду: на користь ОСОБА_1 та ОСОБА_2 по 5 000,00 грн кожному, на користь ОСОБА_3 в розмірі 10 000,00 грн.

11 грудня 2019 року ДП «Завод імені Малишева» подало відзив на позовну заяву, в якому просило закрити провадження у справі.

Відзив мотивовано тим, що встановлення та скасування персонального окладу працівника підприємства залежить від виконання працівниками особливо важливої роботи та є правом, а не обов`язком роботодавця, у зв`язку з чим до спірних правовідносин не підлягає застосуванню стаття 32 КЗпП України. Звільнення позивачів за власним бажанням на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України свідчить про відсутність предмета спору та наявність підстав для закриття провадження у справі на підставі пункту 2 частини першої статті 255 ЦПК України. При цьому розпорядження погоджено з головою ППО ВПС «Захист справедливості» ОСОБА_6 . Вказує, що доказів на підтвердження заподіяння позивачам з боку відповідача моральних страждань матеріали справи не містять.

Ухвалами Комінтернівського районного суду м. Харкова від 06 листопада 2019 року та від 22 січня 2020 року клопотання позивачів задоволено. Провадження у справі в частині вирішення спору про відновлення попередніх умов праці ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 шляхом відновлення структури управління ДП «Завод імені Малишева» та штатного розпису, що діяли до внесення змін на підставі наказу генерального директора ДП «Завод імені Малишева» від 19 жовтня 2019 року № 77, в частині вирішення спору про зобов`язання ДП «Завод імені Малишева» відновити попередні умови праці шляхом нарахування з 09 вересня 2019 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 заробітної плати, виходячи з персональних окладів, що були їм встановлені до 08 вересня 2019 року, закрито. Вирішено питання щодо судового збору.

Ухвали суду першої інстанції мотивовані тим, що предмет спору в цих частинах позовних вимог відсутній, тому провадження у справі підлягає закриттю з підстав, передбачених пунктом 2 частиною першою статті 255 ЦПК України.

Ухвалою Комінтернівського районного суду м. Харкова від 25 лютого 2020 року цивільні справи за вказаними позовами об`єднані в одне провадження.

Рішенням Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 березня 2020 року позовні вимоги залишено без задоволення.

Залишаючи без задоволення позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 про скасування наказу про зміни в структурі управління, суд першої інстанції виходив із того, що оскарження працівниками рішення про визначення структури підприємства чи установи, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників не є належним способом захисту, оскільки прийняття такого рішення є виключною компетенцією власника підприємства чи установи або уповноваженого ним органу та є складовою права на управління діяльністю підприємства чи установи. При цьому працівник має право оспорювати правомірність власного звільнення. Залишаючи без задоволення позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про скасування розпорядження про скасування персонального окладу, суд першої інстанції вважав, що розпорядження ДП «Завод імені Малишева» від 02 липня 2019 року № 40 в частині зміни умов оплати позивачів видано з дотриманням вимог чинного законодавства про працю, крім того позивачі звільнені за власним бажанням.

26 травня 2020 року ОСОБА_3 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нову постанову про задоволення позовів в позовному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тими ж доводами, що і позовні вимоги. Крім того зазначено, що позови об`єднані в одне провадження з порушенням вимог частини першої статті 188 ЦПК України, оскільки не пов`язані між собою підставою виникнення або поданими доказами, позовні вимоги в одній справі по відношенню до позовних вимог іншої справи не є основними та похідними.

31 липня 2020 та 07 травня 2010 року Данько Олександр Олександрович представник ДП «Завод імені Малишева» подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просив залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Відзиви мотивовано тим, що висновки суду першої інстанції по суті вирішеного спору є правильними, підтверджуються наявними у справі доказами, яким суд дав належну правову оцінку. Доводи апеляційної скарги не спростовують цих висновків і не свідчать про порушення норм матеріального та процесуального права.

ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 рішення суду першої інстанції не оскаржили, правом на подання відзиву на апеляційну скаргу не скористались.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення (пункт 1 частини 1 статті 374 ЦПК України).

Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до вимог частини 1 статті 367 ЦПК України в межах доводів та вимог апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Матеріали справи свідчать, що позивачі перебували у трудових стосунках з ДП «Завод імені Малишева»: ОСОБА_1 працював комерційним директором на підставі наказу від 28 жовтня 2015 року № 913-к; ОСОБА_2 працював заступником генерального директора з безпеки на підставі наказу від 30 серпня 2016 року № 938-к; ОСОБА_3 працював заступником генерального директора з адміністративно-правових питань на підставі наказу від 28 грудня 2016 року № 1089-к, ОСОБА_4 працював начальником юридичного відділу на підставі наказу від 16 січня 2017 року № 51-к (а. с. 95, 109, 120, 130 т. 1).

Пунктом 7.7. Статуту ДП «Завод імені Малишева», затвердженого наказом ДК «Укроборонпром» 29 січня 2018 року № 25, встановлено, що керівник підприємства затверджує за погодженням з ДК «Укроборонпром» структуру і штатний розпис підприємства.

Наказом генерального директора ДП «Завод імені Малишева» від 19 червня 2019 року № 77 «Про зміни в структурі управління ДП «Завод імені Малишева» з метою оптимізації управлінських зв`язків між структурними підрозділами підприємства:

1. в структуру управління ДП «Завод імені Малишева» введено наступні посади: заступник генерального директора з комерційних питань, заступник генерального директора з загальних питань, директор безпеки, директор з маркетингу, директор з матеріально-технічного постачання, помічник заступника генерального директора з загальних питань з діловодства, помічники та радники заступника генерального директора з комерційних питань;

1.1. підпорядковано заступнику генерального директора з комерційних питань директора маркетингу, директора з матеріально-технічного постачання наступні підрозділи: відділ публічних закупівель; відділ експортного контролю (функціонально);

1.2. підпорядковано директору з маркетингу керівника проекту наступні підрозділи: відділ збуту спецпродукції; відділ збуту цивільної продукції; відділ зовнішньо-економічної діяльності; відділ маркетингу; відділ документального супроводу сервісного обслуговування; цех готової продукції та складського господарства;

1.3. підпорядковано директору з матеріально-технічного постачання наступні підроздліли: відділ допоміжних матеріалів; відділ кооперації; відділ комплектації; відділ декларування; автотранспортний цех; цех складського господарства та матеріально-технічного постачання;

1.4. підпорядковано заступнику генерального директора з загальних питань наступні підрозділи: відділ технічної паспортизації, обліку основних фондів та орендних відносин; дільницю використання вторинних ресурсів; відділ загального документообігу; адміністративно-господарський відділ; філію «Житлово-побутовий комплекс»; філію «Комбінат громадського харчування»;

1.5. підпорядковано директору з безпеки наступні підрозділи: управління з охорони та пожежної безпеки; відділ охорони філії «Агрегатний завод»; відділ економічної безпеки; відділ інформаційної безпеки;

1.6. підпорядковано заступнику генерального директора наступні підрозділи: відділ кадрів; відділ з розвитку персоналу.

1.7. В структуру управління підприємством введено відділ правових відносин та претензійно-позовної роботи, надавши йому шифр «13». Підпорядковано відділ правових відносин та претензійно-позовної роботи генеральному директору. Функціонально новостворений відділ підпорядковано заступнику генерального директора з загальних питань.

1.8. Відмінено всі функціональні зв`язки заступника генерального директора з адміністративно-правових питань з усіма підрозділами, зазначеними в структурі управління ДП «Завод імені Малишева», погодженої ДК «Укроборонпром» 04 квітня 2019 року (а. с. 80-82 т.1 1 ).

Структура управління та зміни до штатного розпису ДП «Завод імені Малишева» в межах граничної чисельності працівників та фонду оплати праці, затверджених у фінансовому плані на 2019 рік, були погоджені з ДК «Укроборонпром» (а. с. 197 т. 1).

Позивачі були звільнені за власним бажанням на підставі частини третьої статті 38 КЗпП України: ОСОБА_1 наказом в. о. генерального директора ДП «Завод імені Малишева» від 02 вересня 2019 року № 459-к; ОСОБА_2 наказом в. о. генерального директора ДП «Завод імені Малишева» від 02 вересня 2019 року № 458-к; ОСОБА_3 - наказом в. о. генерального директора ДП «Завод імені Малишева» від 02 вересня 2019 року № 457-к; ОСОБА_4 - наказом в. о. генерального директора ДП «Завод імені Малишева» від 24 липня 2019 року № 234-к (а. с. 189, 191, 193, 195 т. 1).

З наказами про звільнення позивачі ознайомлені: ОСОБА_7 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - на підставі наказу (розпорядження) про припинення трудового договору (контракту) від 02 вересня 2019 року № 65 (а. с. 217-219 т. 1).

Вважаючи, що наказом генерального директора ДП «Завод імені Малишева» від 19 червня 2019 року № 77 «Про зміни в структурі управління ДП «Завод імені Малишева» фактично змінено істотні умови праці, позивачі звернулись до суду з відповідним позовом.

КЗпП України визначає механізм захисту трудових прав працівників, що включає в себе, зокрема, право на працю, та визначає способи захисту прав працівників.

Так, КЗпП України визначає можливість працівника оскаржити наказ про його звільнення.

З матеріалів вбачається, що правомірність звільнення ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та ОСОБА_4 не є предметом розгляду даної справи, в межах вирішення якої судом повинно бути з`ясовано питання дотримання визначеної законом процедури звільнення працівників та обрано засіб правового захисту у разі установлення порушеного права чи інтересу позивачів.

Частиною третьою статті 64 ГК України визначено, що підприємство самостійно визначає організаційну структуру, встановлює чисельність працівників і штатний розпис.

Частиною другою статті 65 ГК України передбачено, що власник здійснює свої права щодо управління підприємством безпосередньо або через уповноважені ним органи відповідно до статуту підприємства.

При цьому саме втручання в господарську та іншу діяльність підприємства не допускається, крім випадків, передбачених законодавством України.

На підставі викладеного, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що не є належним способом захисту оскарження працівниками рішення про визначення структури підприємства чи установи, про зміну в організації виробництва і праці, скорочення чисельності або штату працівників, оскільки прийняття такого рішення є виключною компетенцією власника такого підприємства чи установи або уповноваженого ними органу та є складовою права на управління діяльністю підприємством чи установою. При цьому, правом працівника залишається оспорювати власне саме правомірність його звільнення. Позивачами не доведено факту завдання моральної шкоди, а також причинно-наслідкового зв`язку між діями відповідача щодо складання наказу від 19 червня 2019 року № 77 «Про зміни в структурі управління ДП «Завод імені Малишева».

Саме така правова позиція міститься в постанові Верховного Суду від 28 березня 2019 року у справі № 755/3495/16-ц (провадження № 61-1350св17).

При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина четверта статті 263 ЦПК України).

Під час роботи на ДП «Завод імені Малишева» позивачам за виконання особливо важливих робіт були встановлені персональні оклади: ОСОБА_1 в розмірі 52 600,00 грн; ОСОБА_2 в розмірі 55 600,00 грн; ОСОБА_3 - в розмірі 55 600,00 грн; ОСОБА_4 в розмірі 22 000,00 грн.

Розпорядженням генерального директора ДП «Завод імені Малишева» від 02 липня 2017 року № 40 «Про скасування персонального окладу» у зв`язку зі зміною обсягів особливо відповідальних робіт і функціональних обов`язків працівників з 09 вересня 2019 року скасовано персональні оклади працівників управління «44», управління виробництва «55» та юридичного відділу «16», зокрема персональні оклади були скасовані ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 . Дане розпорядження було погоджено з головою ППО ВПС «Захист справедливості» ОСОБА_6 .

Про скасування персональних окладів позивачі були повідомлені: ОСОБА_4 03 вересня 2019 року, ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та ОСОБА_3 - 02 вересня 2019 року (а. с. 19-23 т. 3)

Згідно з частинами першою-третьою статті 97 КЗпП України форми і системи оплати праці, норми праці, розцінки, тарифні сітки, ставки, схеми посадових окладів, умови запровадження та розміри надбавок, доплат, премій, винагород та інших заохочувальних, компенсаційних і гарантійних виплат встановлюються підприємствами, установами, організаціями самостійно в колективному договорі з дотриманням норм і гарантій, передбачених законодавством, генеральною та галузевими (регіональними) угодами. Якщо колективний договір на підприємстві, в установі, організації не укладено, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний погодити ці питання з виборним органом первинної профспілкової організації (профспілковим представником), що представляє інтереси більшості працівників, а у разі його відсутності з іншим уповноваженим на представництво трудовим колективом органом.

Конкретні розміри тарифних ставок (окладів) і відрядних розцінок робітникам, посадових окладів службовцям, а також надбавок, доплат, премій і винагород встановлюються власником або уповноваженим ним органом з урахуванням вимог, передбачених частиною другою цією статті.

Власник або уповноваженим ним орган чи фізична особа не має права в односторонньому порядку приймати рішення з питань оплати праці, що погіршують умови, встановлені законодавством, угодами, колективними договорами.

Відповідно до змісту статті 2 Закону України «Про оплату праці» у структуру заробітної плати входить основна заробітна плата, додаткова заробітна плата та інші заохочувальні та компенсаційні виплати, до яких належать виплати у формі винагород за підсумками роботи за рік, премії за спеціальними системами і положеннями, компенсаційні та інші грошові і матеріальні виплати, які не передбачені актами чинного законодавства або які провадяться понад встановлені зазначеними актами норми.

Згідно з частиною третьою статті 32 КЗпП України у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці допускається зміна істотних умов праці при продовженні роботи за тією ж спеціальністю, кваліфікацією чи посадою. Про зміну істотних умов праці систем та розмірів оплати праці, пільг, режиму, встановлення або скасування неповного робочого часу, суміщення професій, зміну розрядів і найменування посад та інших працівник повинен бути повідомлений не пізніше ніж на два місяці.

Про нові або зміну діючих умов оплати праці в бік погіршення власник або уповноважений ним орган повинен повідомити працівника не пізніш як за два місці до їх запровадження або зміни (стаття 103 КЗпП України).

Частина четверта статті 97 КЗпП України, яка забороняє власникові приймати одностороннє рішення з питань доплати праці, що погіршує умови, встановлені у відповідному порядку, не стосується випадків, коли власник застосовує на підприємстві відповідно до законодавства умови оплати праці.

Встановлення персональних окладів на ДП «Завод імені Малишева» регулюється Положенням про встановлення персональних окладів окремим працівникам за виконання особливо важливих робіт, що є додатком 3 до Колективного договору на 2015-2020 роки (далі Положення).

Так, пунктами 2, 4, 5, 7 Положення встановлено, що особливість робіт визначається генеральним директором або уповноваженою ним особою самостійно в кожному конкретному випадку. В загальний перелік особливо відповідальних робіт входять усі види робіт, що виконуються працівниками ДП «Завод імені Малишева». Встановлення персонального окладу не потребує перерахування усіх особливо відповідальних робіт в розпорядженні про встановлення персонального окладу.

Рішення про встановлення персонального окладу приймається генеральним директором підприємства, а у випадку його відсутності посадовою особою, на яку покладено тимчасове виконання його обов`язків.

Генеральний директор має право на власний розсуд визначити розмір персонального окладу в залежності від виконуваних робітниками особливо відповідальних робіт та строк, на який він встановлюється.

При прийнятті рішення про встановлення персонального окладу відділом організації праці та заробітної плати підготовлюється розпорядження «Про встановлення персонального окладу». Розпорядження підписується генеральним директором, а у випадку його відсутності посадовою особою, на яку покладено тимчасове виконання його обов`язків, погоджується з головою Об`єднаної профспілкової організації, а у випадку його відсутності з посадовою особою, на яку покладено тимчасове виконання його обов`язків, та передається в бухгалтерію підприємства для подальшого нарахування заробітної плати.

Суд першої інстанції, врахувавши структуру управління та зміни до штатного розпису ДП «Завод імені Малишева» в межах граничної чисельності працівників та фонду оплати праці, а як наслідок зміну обсягів особливо відповідальних робіт і функціональних обов`язків працівників, що потягло за собою скасування персональних окладів позивачів, дійшов правильного висновку про те, що розпорядження ДП «Завод імені Малишева» від 02 липня 2019 року № 40 в частині зміни умов оплати позивачів видано з дотриманням вимог чинного законодавства про працю. Прийняття генеральним директором ДП «Завод імені Малишева» розпорядження від 02 липня 2017 року № 40 «Про скасування персонального окладу» не можна кваліфікувати як погіршення умов оплати праці, про яке працівник повинен бути заздалегідь попереджений.

Суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права (стаття 375 ЦПК України).

Доводи апеляційної скарги про те, що позови об`єднані в одне провадження з порушенням вимог частини першої статті 188 ЦПК України, є безпідставними. Позови стосуються правовідносин, що виникають із трудових правовідносин сторін. Розгляд цих спорів є доцільним з метою процесуальної економії, тому їх об`єднання не суперечить вимогам ЦПК України.

Інші доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду щодо відсутності підстав для задоволення позовів, зводяться до переоцінки доказів, яким судом першої інстанції дана належна оцінка.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними, залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (рішення у справі «Проніна проти України», № 63566/00, параграф 23, ЄСПЛ, від 18 липня 2006 року).

Оскільки апеляційна скарга задоволенню не підлягає, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, немає.

Керуючись ст. ст. 367, 374 ч. 1 п. 1, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_3 залишити без задоволення.

Рішення Комінтернівського районного суду м. Харкова від 10 березня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення безпосередньо до Верховного Суду.

Повне судове рішення складено 01 вересня 2020 року.

Головуючий А.В.Котелевець

Судді І.В.Бурлака

С.С.Кругова