Справа № 567/926/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30 вересня 2020 рокум. Острог

Острозький районний суд Рівненської області у складі:

головуючий суддя Венгерчук А.О.

секретар Войтко А.Г.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Острог заяву ТОВ "Фінансова компанія "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ", про заміну сторони виконавчого провадження по цивільній справі №567/926/15-ц за позовом ПАТ "КРЕДОБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором

встановив:

заявник ТОВ "Фінансова компанія "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" звернулося до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження мотивуючи тим, що рішенням Острозького районного суду Рівненської області від 24.09.2015 було задоволено позов ПАТ "КРЕДОБАНК" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

В зв`язку з відступленням прав вимоги ПАТ "КРЕДОБАНК" правонаступником всіх прав та обов`язків ПАТ "КРЕДОБАНК" згідно з нормами ст.ст. 104-107 Цивільного кодексу України є ТОВ "Фінансова компанія "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ".

Представник ТОВ "Фінансова компанія "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" в судове засідання не з`явився, про день розгляду заяви був повідомлений належним чином, однак, в поданій до суду заяві просить судове засідання проводити за відсутності представника ТОВ "Фінансова компанія "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ".

Представник ПАТ "КРЕДОБАНК" в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином, причини неявки суду не повідомив.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про дату, час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, про причини неявки суд не повідомила, заперечень на заяву до суду не надавала.

Відповідно до ч. 3 ст. 442 ЦПК України, неявка учасників справи та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступні факти та відповідні їм правовідносини.

Як вбачається з матеріалів справи, 24 вересня 2015 року Острозьким районним судом Рівненської області по справі № 567/926/15-ц задоволено позов ПАТ «КРЕДОБАНК». Вирішено стягнути з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» заборгованість за кредитним договором N°13923-OWNCASH від 12 березня 2014 року в сумі 18900 (вісімнадцять тисяч девятсот) грн. 37 коп., а також 243 (двісті сорок три) грн. 60 коп. судового збору, на виконання якого 10.02.2016 судом виданий виконавчий лист.

В судовому засіданні встановлено, що 28.08.2017 між Публічним акціонерним товариством «КРЕДОБАНК» та Товариством з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» відповідно до чинного законодавства України укладено Договір факторингу із відступленням прав грошової вимоги за кредитними договорами. Відповідно до даного договору відбулося відступлення права вимоги за Кредитним договором № 13923-OWNCASH від 12.03.2014. Згідно Договору факторингу ТОВ «ФК «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» набуло прав кредитора до ОСОБА_1 .

Таким чином, до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ» перейшли всі права грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 13923-OWNCASH від 12.03.2014.

Відповідно до правової позиції, висловленої ВСУ в постанові від 20.11.2013 у справі N 6-122цс13, керуючись змістом статей 512, 514 ЦК, ст. 442 ЦПК, ст. 8 Закону N 606-ХІV, заміна кредитора у зобов`язанні можлива з підстав відступлення вимоги (цесія), правонаступництва (смерть фізичної особи, припинення юридичної особи) тощо, й до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, у тому числі бути стороною виконавчого провадження шляхом подання ним та розгляду судом заяви про заміну стягувача.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини (п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора в зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Відповідно до ст. 512 ЦК України, ст. 378 ЦПК України та ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Згідно із п. п. 1, 2 ч. 1 ст. 512 ЦК України у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Згідно ч. 5. ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов`язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов`язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин і не впливає на правомірність цесії.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Забезпечення належного виконання судових рішень є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Пунктом 2.13 Інструкції з організації примусового виконання рішень (редакція від 01.08.2017) передбачено, що в разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження (у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, а також в інших випадках заміни сторони у виконавчому провадженні), якщо правовідносини допускають правонаступництво, державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони виконавчого провадження її правонаступником. На підставі постановленої судом ухвали державний виконавець своєю постановою, яка затверджується начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, замінює назву сторони виконавчого провадження. Ухвала суду та постанова державного виконавця долучаються до виконавчого документа при його направленні за належністю або поверненні його стягувану чи до суду.

Пунктом 2.14 Інструкції з організації примусового виконання рішень передбачено, що правонаступництво можливе па всіх стадіях виконавчого провадження - з моменту відкриття виконавчого провадження до його закінчення. Після заміни вибулої сторони виконавчого провадження її правонаступником державний виконавець продовжує виконання виконавчого провадження в порядку, встановленому Законом.

Доказами правонаступництва, залежно від підстав виникнення, можуть бути: свідоцтво про право на спадщину (статті 1296, 1297 ЦК України), передавальний акт комісії з припинення юридичної особи (статті 104, 106 ЦК України), правочин щодо заміни кредитора або боржника у зобов`язанні (статті 512, 513, 520, 521 ЦК України).

Аналіз наведених правових норм вказує на те, що стадія виконавчого провадження передбачає собою вчинення її стороною (стягувачем) певних дій щодо її початку, а саме звернення з відповідною заявою. Заміна стягувача за рішенням суду можлива на стадії виконавчого провадження після його відкриття, та за умови, що правонаступник отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право сторони виконавчого провадження.

У порядку цивільного судочинства суд може замінювати сторону у виконавчому провадженні лише у тих випадках, якщо примусове виконання проводиться за виконавчим документом, виданим судом при розгляді цивільної справи.

Згідно ст. 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.

Відповідно до ст. 442 ЦПК України, у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження за поданням державного виконавця або за заявою сторони суд замінює сторону виконавчого провадження її правонаступником.

Відповідно до ч. 1 ст. 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником.

Відповідно до ч. 2 ст. 442 ЦПК України заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України, кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених ст. 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

В даному випадку підставою для заміни сторони виконавчого провадження є вибуття стягувача (кредитора) внаслідок його правонаступництва.

В зв`язку з заміною кредитора відбувається вибуття первісного кредитора з виконавчого провадження, у зв`язку із чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 Закону України «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України, за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження.

Отже, заява ТОВ "Фінансова компанія "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ", про заміну сторони виконавчого провадження, підлягає до задоволення.

Керуючись ст. 442, 353 ЦПК України, суд

постановив

заяву ТОВ "Фінансова компанія "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" (місцезнаходження: м.Київ, вул.Авіаконструктора Ігоря Сікорського, буд.8, ) про заміну сторони виконавчого провадження задовольнити.

Замінити стягувача ПАТ "КРЕДОБАНК" його правонаступником ТОВ "Фінансова компанія "ДОВІРА ТА ГАРАНТІЯ" у виконавчому провадженні з примусового виконання виконавчого листа №567/926/15-ц, виданого Острозьким районним судом Рівненської області за правом грошової вимоги до ОСОБА_1 .

На ухвалу може бути подана апеляційна скарга до Рівненського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена в день її проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали.

Ухвала набуває законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. В разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Суддя Острозького районного судуВенгерчук А.О.