Справа № 548/2603/19
Провадження № 2/548/146/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09.09.2020 року м. Хорол

Хорольський районний суд Полтавської області в складі :

головуючого судді - Коновод О. В.

за участю : секретаря судового засідання - Вовк М.І.,

представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Новицького В.В.

представника відповідача ОСОБА_2 - адвоката Левченка Г.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Хорол цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП,-

ВСТАНОВИВ:

Позиція позивача та заперечення відповідача, процесуальні дії, вчинені по справі.

Позивач звернувся до Хорольського районного суду з вищевказаним позовом.

На обґрунтування позову зазначає, що 12 серпня 2019 року близько 4 години 15 хвилин на 258 км автошляху Київ-Харків-Довжанський (М-03), Відповідач керуючи легковим автомобілем «DAEWOO NEXIA DOHC», д.н.з НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням своїм автомобілем під час руху в одному і тому ж напрямку, але в іншій смузі скоїв зіткнення із задньою частиною автомобіля «SKODA OKTAVIA A5 AMBITION», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить Позивачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_3 , виданого Чутівським ВРЕР 20.04.2012 року.

Внаслідок ДТП легковий автомобіль Позивача отримав значні видимі технічні пошкодження у вигляді обширної деформації бамперу, багажнику, задніх правого та лівого крил, з пошкодженням заднього скла, задньої панелі, задньої правої дверки, перекоса заднього правого дверного отвору з розбиттям правого та лівого задніх ліхтарів, що підтверджується Актом прийомки - здачі виконаних робіт (послуг) №624 від 20.09.2019 року та Видатковою накладною №10 від 10.09.2019 року , а також було завдано інших матеріальних збитків.

Дані видимі технічні пошкодження автомобіля Позивача, утворилися внаслідок ДТП що сталися з вини Відповідач, про що було чітко зазначено останнім в Повідомленні про дорожньо-транспортну пригоду .

Цивільно-правова відповідальність Відповідача на момент скоєння ДТП була застрахована в ПрАТ «СК «Уніка» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АМ/5445610, дійсного з 04.01.2019 року по 03.01.2020 року.

Цивільно-правова відповідальність Позивача на момент ДТП була застрахована в ПАТ «Страхова компанія «Країна» відповідно до полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №1168396, дійсного з 29.04.2019 року по 28.04.2020 року.

Тому Позивач, як власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування збитків звернувся до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» з Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду Страхувальника- Потерпілого в рамках прямого врегулювання збитків за фактом пошкодження 12.08.2019 року транспортного засобу - легкового автомобіля «SKODA OKTAVIA A5 AMBITION», д.н.з. НОМЕР_2 забезпеченого в даній страховій компанії з відповідними документами по справі.

За даним зверненням Позивача до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. Згідно прийнятого рішення страхової компанії сума страхового відшкодування 36551,99 грн. Дане відшкодування ПАТ «СК «Країна» становить перерахунку коштів на рахунок Позивача .

Позивач зазначив, що здійснено відновлення пошкодженого автомобіля згідно до Акту прийомки - здачі виконаних робіт (послуг) №624 від 20.09.2019 року Приватного підприємця ОСОБА_3 (РНКПП НОМЕР_4 ) сплачено 24850,00 грн. (двадцять чотири тисячі вісімсот п`ятдесят гривень 00 копійок), що підтверджується квитанцією, серія УНК №052489 від 20.09.2019 року та Видатковою накладною №10 від 10.09.2019 року на придбання запчастин, виданою Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 (РНКПП НОМЕР_5 ) на суму 25970,00 грн. (двадцять п`ять тисяч дев`ятсот сімдесят гривень 00 копійок), що є зареєстрованими як суб`єкти господарської діяльності .

Загальна сума відновлювальних робіт (матеріальних збитків), завданих Позивачу, як власнику автомобіля «SKODA OKTAVIA A5 AMBITION», д.н.з. НОМЕР_2 , внаслідок ДТП становить 50820,00 грн. (п`ятдесят тисяч вісімсот двадцять гривень 00 копійок).

Оскільки отриманою Позивачем страховою виплатою за шкоду йому відшкодовано не у повному розмірі, то деліктне зобов`язання відповідача перед позивачем не припинилось, існує і відповідач зобов`язаний сплатити позивачу суму, не покриту страховим відшкодуванням.

А тому відповідно до наданих розрахунків вартість відновлювального ремонту пошкоджених деталей кузова автомобіля складає 50820,00 грн. (п`ятдесят тисяч вісімсот двадцять гривень 00 копійок).

Таким чином, внаслідок ДТП, що сталася з вини Відповідача, Позивач поніс прямі матеріальні збитки в сумі 50820,00 грн. (п`ятдесят тисяч вісімсот двадцять гривень 00 копійок), які понесені на відновлювальний ремонт легкового автомобіля «SKODA OKTAVIA A5 AMBITION», д.н.з. НОМЕР_2 .

З урахуванням страхового відшкодування від 21.08.2019 року ПАТ «Страхова компанія «Країна» виплаченого Позивачу у розмірі 36551,99 грн. (тридцять шість тисяч п`ятсот п`ятдесят одна гривня 99 копійок), то сума до стягнення з Відповідача складає: 50820,00 грн. - 36551,99 грн. = 14268,01 грн.

Ухвалою суду від 21.12.2019 року провадження в справі відкрито за правилами загального позовного провадження з повідомленням сторін.

Ухвалою суду від 10.07.2020 року підготовче засідання закрито. Призначено справу до розгляду в судове засідання по суті позовних вимог.

В судовому засіданні представник позивачча - адвокат Новицький В.В. підтримав позов та прохав його задовольнити з підстав наведених у ньому.

В судовому засіданні відповідач ОСОБА_2 та його представник - адвокат Левченко Г.В. заперечували проти задоволення позовних вимог.

Врахувавши позиції сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, а відтак, з`ясувавши дійсні обставини справи, суд прийшов до наступного висновку.

Фактичні обставини, встановлені судом.

Судом встановлено, що 12 серпня 2019 року близько 4 години 15 хвилин на 258 км автошляху Київ-Харків-Довжанський (М-03), Відповідач керуючи легковим автомобілем «DAEWOO NEXIA DOHC», д.н.з НОМЕР_1 , не врахував дорожньої обстановки, не вибрав безпечної швидкості руху, не впорався з керуванням своїм автомобілем під час руху в одному і тому ж напрямку, але в іншій смузі скоїв зіткнення із задньою частиною автомобіля «SKODA OKTAVIA A5 AMBITION», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить Позивачу на підставі Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, серія НОМЕР_3 , виданого Чутівським ВРЕР 20.04.2012 року.

Внаслідок ДТП легковий автомобіль Позивача отримав значні видимі технічні пошкодження у вигляді обширної деформації бамперу, багажнику, задніх правого та лівого крил, з пошкодженням заднього скла, задньої панелі, задньої правої дверки, перекоса заднього правого дверного отвору з розбиттям правого та лівого задніх ліхтарів, що підтверджується Актом прийомки - здачі виконаних робіт (послуг) №624 від 20.09.2019 року та Видатковою накладною №10 від 10.09.2019 року , а також було завдано інших матеріальних збитків.

Норми права, застосовані судом.

Згідно вимог ч.3 ст.12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч.1 ст.13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч.1 ст.76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч.1 ст.81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України: … постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Відшкодування шкоди особою, яка її завдала, можливе лише за умови, що згідно із Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у страховика не виник обов`язок з виплати страхового відшкодування, чи розмір завданої шкоди перевищує ліміт відповідальності страховика. В останньому випадку обсяг відповідальності страхувальника обмежений різницею між фактичним розміром завданої шкоди і сумою страхового відшкодування.

Статтею 979 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором страхування страховик зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За приписами ст. 33.2 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов`язку інформувати відповідні підрозділи Національної поліції про її настання.

Моторним (транспортним) страховим бюро України було встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено Інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Відповідно до вказаної вище Інструкції у європротоколі зазначаються фактична дата, час та місце настання дорожньо-транспортної пригоди, інформація про страхувальника згідно з даними полісу та інше. Виправлення у повідомленні категорично забороняються та замість зіпсованого бланку заповнюється інший.

Даний Європротокол (Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду від 12.08.2019 року заповнений обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб «А» та транспортний засіб «Б», не містить виправлень, у відповідних пунктах зазначено дату, час та місце дорожньо-транспортної пригоди, наявна схема дорожньо-транспортної пригоди, а також відмітка в пункті 14 «Мої зауваження», де Відповідач зазначив про визнання вини в ДТП .

Повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду № б/н від 12.08.2019 року (Європротокол) є належним доказом, який підтверджує факт настання дорожньо-транспортної пригоди.

Статтею 990 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката). Страховий акт (аварійний сертифікат) складається страховиком або уповноваженою ним особою у формі, що встановлюється страховиком.

Зазначена шкода Позивачу як потерпілій особі особисто винуватцем ДТП відшкодована не була.

Відповідно до ст.ст. 8, 9 Закону України "Про страхування" страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов`язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі. Страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов`язаний провести виплату при настанні страхового випадку. Страхова виплата - грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. Розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком (ст.25 Закону України "Про страхування").

Згідно із Законом України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" (ст.ст.9, 22, 28, 29) страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов`язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. У разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи. Шкода, заподіяна в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну потерпілого, - це шкода, пов`язана: з пошкодженням чи фізичним знищенням транспортного засобу. У зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Тому Позивач, як власник пошкодженого автомобіля з метою отримання відшкодування збитків звернувся до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» з Повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду Страхувальника- Потерпілого в рамках прямого врегулювання збитків за фактом пошкодження 12.08.2019 року транспортного засобу - легкового автомобіля «SKODA OKTAVIA A5 AMBITION», д.н.з. НОМЕР_2 забезпеченого в даній страховій компанії з відповідними документами по справі.

Стаття 36 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачений порядок виплати страхового відшкодування. Страховик (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону), керуючись нормами цього Закону, приймає вмотивоване рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) або про відмову у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати). Рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) приймається у зв`язку з визнанням майнових вимог заявника тощо.

За даним зверненням Позивача до Публічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Країна» було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування. Згідно прийнятого рішення страхової компанії сума страхового відшкодування 36551,99 грн. Дане відшкодування ПАТ «СК «Країна» становить перерахунку коштів на рахунок Позивача .

Відповідно до частин першої та другої статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка їх завдала за наявності її вини.

За статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, зокрема, шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою (пункт 1 частини першої статті 1188 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 1188 ЦК України, шкода завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до правової позиції Верховного суду України від 20 січня 2016 року у справі № 6-2808цс15, визначено що право потерпілого на відшкодування шкоди її заподіювачем є абсолютним і суд не вправі відмовити в такому позові з тих підстав, що цивільно-правова відповідальність заподіювача шкоди застрахована. У разі задоволення такого позову заподіювач шкоди не позбавлений можливості пред"явити майнові вимоги до страхової компанії, з якою ним укладено договір обов"язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Частиною 1статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Пунктом 8 частини 2 статті 16ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

Статтею 22 ЦК України передбачено що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, зокрема якщо особа зазнала втрати у зв`язку з пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила для відновлення свого порушеного права, має право на їх відшкодування.

Відповідно до вимог ст. 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної чи юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до роз`яснень, які викладені в Постанові Пленуму Вищого спеціалізованою суду з розгляду цивільних та кримінальних справ від 01 березня 2013 року за № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки», розглядаючи позови про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки, суди повинні мати на увазі, що відповідно до статей 1166, 1187ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, піддягає відшкодуванню з повному обсязі особою, яка її завдала. Обов`язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, - незалежно від наявності вини. З огляду на презумпцію вини завдавача шкоди відповідач звільняється від обов`язку відшкодувати шкоду (у тому числі і моральну шкоду), якщо доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого (частина п`ята статті 1187 ЦК, пункт 1 частини другої статті 1167 ЦК). Потерпілий подає докази, що підтверджують факт завдання шкоди за участю відповідача, розмір завданої шкоди, а також докази того, що відповідач є завдавачем шкоди або особою, яка відповідно до закону зобов`язана відшкодувати шкоду.

Статтею 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).

Згідно зі статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

З огляду на зазначені положення ЦК України факт завдання шкоди майну потерпілого джерелом підвищеної небезпеки, якщо ця особа (потерпілий) не перебуває в договірних правовідносинах з особою, яка завдала шкоди, та/або якщо завдання такого роду шкоди не пов`язане з виконанням цими особами обов`язків за договором, породжує виникнення позадоговірного, деліктного зобов`язання.

Воно виникає з факту завдання шкоди й припиняється належним виконанням у момент відшкодування потерпілому шкоди в повному обсязі особою, яка її завдала. Сторонами деліктного зобов`язання класично виступають потерпілий (кредитор) і особа, яка завдала шкоди (боржник).

За загальним правилом відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Так, відповідно до статті 999 ЦК України законом може бути встановлений обов`язок фізичної або юридичної особи бути страхувальником життя, здоров`я, майна або відповідальності перед іншими особами за свій рахунок чи за рахунок заінтересованої особи (обов`язкове страхування). До відносин, що випливають з обов`язкового страхування, застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено актами цивільного законодавства.

До сфери обов`язкового страхування належить цивільно-правова відповідальність власників наземних транспортних засобів згідно зі спеціальним Законом України від 1 липня 2004 року № 1961-IV «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон № 1961-IV).

Метою здійснення обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності Закон № 1961-IV (стаття 3) визначає забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та/або майну потерпілих внаслідок ДТП, а також захист майнових інтересів страхувальників. Об`єктом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов`язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров`ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу (стаття 5 Закону № 1961-IV).

Згідно зі статтею 6 Закону № 1961-IV страховим випадком є ДТП, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

За змістом Закону № 1961-IV (статті 9, 22-31, 35, 36) настання страхового випадку (скоєння ДТП) є підставою для здійснення страховиком виплати страхового відшкодування потерпілому відповідно до умов договору страхування та в межах страхової суми. Страховим відшкодуванням у цих межах покривається оцінена шкода, заподіяна внаслідок ДТП життю, здоров`ю, майну третьої особи, в тому числі й шкода, пов`язана зі смертю потерпілого. Для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на його отримання, подає страховику заяву про страхове відшкодування. Таке відшкодування повинне відповідати розміру оціненої шкоди, але якщо розмір заподіяної шкоди перевищує страхову суму, розмір страхової виплати за таку шкоду обмежується зазначеною страховою сумою.

З огляду на зазначене сторонами договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є страхувальник та страховик. При цьому договір укладається з метою забезпечення прав третіх осіб (потерпілих) на відшкодування шкоди, завданої цим третім особам унаслідок скоєння ДТП за участю забезпеченого транспортного засобу.

Завдання потерпілому внаслідок ДТП шкоди особою, цивільна відповідальність якої застрахована, породжує деліктне зобов`язання, в якому право потерпілого (кредитора) вимагати відшкодування завданої шкоди в повному обсязі кореспондується з відповідним обов`язком боржника (особи, яка завдала шкоди). Водночас така ДТП слугує підставою для виникнення договірного зобов`язання згідно з договором обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, в якому потерпілий так само має право вимоги до боржника - в договірному зобов`язанні ним є страховик.

Разом з тим зазначені зобов`язання не виключають одне одного. Деліктне зобов`язання - первісне, основне зобов`язання, в якому діє загальний принцип відшкодування шкоди в повному обсязі, підставою його виникнення є завдання шкоди. Натомість страхове відшкодування - виплата, яка здійснюється страховиком відповідно до умов договору, виключно в межах страхової суми та в разі, якщо подія, внаслідок якої завдано шкоди, буде кваліфікована як страховий випадок.

Неодержання потерпілим страхового відшкодування за договором (або його одержання, якщо страхового відшкодування недостатньо для повного покриття шкоди) не обов`язково припиняє деліктне зобов`язання, й особа, яка завдала шкоди, залишається зобов`язаною.

При цьому потерпілий не є стороною договору страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, але наділяється правами за договором: на його, третьої особи, користь страховик зобов`язаний виконати обов`язок зі здійснення страхового відшкодування.

Особа здійснює свої права вільно, на власний розсуд (частина перша статті 12 ЦК України). Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов`язковим для неї (частина друга статті 14 цього Кодексу).

Відповідно до статті 511 ЦК України зобов`язання не створює обов`язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов`язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Згідно із частинами першою та четвертою статті 636 ЦК України договором на користь третьої особи є договір, в якому боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок на користь третьої особи, яка встановлена або не встановлена в договорі. Якщо третя особа відмовилася від права, наданого їй на підставі договору, сторона, яка уклала договір на користь третьої особи, може сама скористатися цим правом, якщо інше не випливає із суті договору.

З огляду на зазначене, право потерпілого на відшкодування шкоди за рахунок особи, яка завдала шкоди, є абсолютним і не може бути припинене чи обмежене договором, стороною якого потерпілий не був, хоч цей договір і укладений на користь третіх осіб. Закон надає потерпілому право одержати страхове відшкодування, але не зобов`язує одержувати його. При цьому відмова потерпілого від права на одержання страхового відшкодування за договором не припиняє його права на відшкодування шкоди в деліктному зобов`язанні.

Таким чином, потерпілому як кредитору належить право вимоги в обох видах зобов`язань - деліктному та договірному. Він вільно, на власний розсуд обирає спосіб здійснення свого права: а) шляхом звернення вимоги виключно до особи, яка завдала шкоди, про відшкодування цієї шкоди; б) шляхом звернення до страховика, у якого особа, яка завдала шкоди, застрахувала свою цивільну відповідальність, із вимогою про виплату страхового відшкодування; в) шляхом звернення до страховика та в подальшому до особи, яка завдала шкоди, за наявності передбачених статтею 1192 ЦК України підстав.

Потерпілий має право відмовитись від свого права вимоги до страховика та одержати повне відшкодування шкоди від особи, яка її завдала, в межах деліктного зобов`язання незалежно від того, чи застрахована цивільно-правова відповідальність особи, яка завдала шкоди. У такому випадку особа, яка завдала шкоди і цивільно-правова відповідальність якої застрахована, після задоволення вимоги потерпілого не позбавлена права захистити свій майновий інтерес за договором страхування та звернутися до свого страховика за договором з відповідною вимогою про відшкодування коштів, виплачених потерпілому, в розмірах та обсязі згідно з обов`язками страховика як сторони договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності.

Якщо потерпілий звернувся до страховика та одержав страхове відшкодування в розмірі, який у повному обсязі відшкодовує завдану шкоду, деліктне зобов`язання між потерпілим і особою, яка завдала шкоди.

Оскільки отриманою Позивачем страховою виплатою за шкоду йому відшкодовано не у повному розмірі, то деліктне зобов`язання відповідача перед позивачем не припинилось, існує і відповідач зобов`язаний сплатити позивачу суму, не покриту страховим відшкодуванням.

Відповідно до ст. 23 ЦК України визначено, що особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Згідно з ч. 3 ст. 23 ЦК України розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Протиправними діями Відповідача пошкоджено майно Позивача, тому є передбачені законом (ст.1167 та п.3 ч.2 ст.23 ЦК України) підстави для відшкодування завданої Позивачу моральної шкоди, яка полягає у душевних стражданнях, яких позивач зазнав у зв`язку із суттєвим (враховуючи розмір пошкоджень і вартість ремонту) пошкодженням майна. Очевидним і таким, що не підлягає окремому доказуванню (крім підтвердження і встановлення самого факту заподіяння майнової шкоди та її розміру і характеру), є факт заподіяння позивачу суттєвих побутових незручностей і необхідності додаткових зусиль, пов`язаних з неможливістю використовувати автомобіль за призначенням, і дані обставини мають істотне значення. Разом з тим, враховуючи вимоги розумності і справедливості Позивач розмір відшкодування моральної шкоди визначає в сумі 5000, 00 грн. (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

В той же час, ч. 1 п. 3 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» роз`яснено, що під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості. Визначаючи розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди, суд повинен наводити в рішенні відповідні мотиви (ч. 1 п. 9 Постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди»).

Таким чином, при визначенні розміру відшкодування моральної шкоди Позивач бере до уваги, що він в результаті ДТП змушений був докладати додаткових зусиль для організації свого життя, витрачати час на ремонт автомобіля та отримання страхового відшкодування, відтак, керуючись принципами розумності та справедливості, враховуючи це суд вважає за можливе стягнути з Відповідача на користь Позивача моральну шкоду розмірі 5000,00 грн (п`ять тисяч гривень 00 копійок).

Поняття «франшиза» міститься у ст. 9 Закону України «Про страхування» і його слід розуміти як частину збитків, що не відшкодовуються страховиком згідно з договором страхування. Крім того, застосування франшизи передбачено у ст. 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно з якою розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 % від страхової суми, у межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих. Страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до пункту 12.1. статті 12 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до п. 36.6 ст.36 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страхувальником або особою, відповідальною за завдані збитки, має бути компенсована сума франшизи, якщо вона була передбачена договором страхування.

Розподіл судових витрат між сторонами.

У відповідності до ст.ст. 133-137 ЦПК україни судові витрати складаються з судового збору та витрат, повязаних з розглядом справи, а сааме витрати на професійну правничу допомогу.

У відповідності до приписів ст.ст. 133-137 ЦПК України Позивач надає розрахунок і обгрунтування судових витрат, в тому числі витрат на правничу допомогу, що оплачені чи підлягають оплаті Позивачем.

Так, при зверненні до суду підлягають оплаті послуги з правничої допомоги з розрахунку:

перевірка фактичних даних та обставин справи (10 годин робочого часу з вартістю години -100 грн.) на суму 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. без ПДВ;

аналізу предмета та підстав позову, формування правової позиції із захисту прав та інтересів Позивача (5 годин робочого часу з вартістю години - 200 грн. на суму 1 000 (одна тисяча) грн. 00 коп. без ПДВ;

складання процесуальних заяв по суті спору (зокрема - позову) з докладним правовим обгрунтуванням позиції Позивача (10 годин робочого часу з вартістю години - 300 грн. на суму 3000 (три тисячі) грн. 00 коп. без ПДВ. Узгоджена сторонами винагорода Представнику складає: 5000 (п`ять тисяч) грн. 00 копійок без ПДВ, яка підтверджена Актом про надання послуг та Розрахунком, що додаються. Докази оплати означених послуг правника додається до позову.

Зважаючи на викладене, суд приходить до висновку про задоволення позову в повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 22,23, 1166, 1167, 1188, 1192, 1194, ст.ст. 12,13,76,81, 141, 223, 247, 258, 259, 263-265, 268, 272 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої ДТП,- задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2 , на відшкодування матеріальної шкоди спричиненої внаслідок ДТП у розмірі 14268,01 грн. ( чотирнадцять тисяч двісті шістдесят вісім гривень 01 копійка) та 5000 грн. ( п"ять тисяч гривень 00 копійок) на відшкодування моральної шкоди, а всього 19268,01 грн. ( дев"ятнадцять тисяч двісті шістдесят вісім гривень 01 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2 , судового збору 768,40 грн ( сімсот сорок вісім гривень 40 копійок) на відшкодування судових витрат та 5000 грн. ( п"ять тисяч гривень 00 копійок) за надання професійної правничої допомоги , а всього 5768,40 ( п"ять тисяч сімсот шістдесят вісім гривень 40 копійок).

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрованого за адресою : АДРЕСА_2 , розмірі франшизи в сумі 1000, 00 грн. ( тисячу гривень 00 копійок).

Апеляційна скарга на рішення суду подається до Полтавського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст судового рішення складено 18.09.2020 року.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрований та мешканець : АДРЕСА_2 .

Представник позивача: - адвокатське Бюро " Коваль та партнери" в особі адвоката Коваль Володимира Федоровича, адреса АДРЕСА_3 .

Відповідач : ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою : АДРЕСА_1 .

Предствник відповідача : ОСОБА_5 , адреса занходження : АДРЕСА_4 .

Суддя: О.В. Коновод