Провадження № 2/754/637/20
Справа № 754/2632/19
У Х В А Л А

Іменем України

30 вересня 2020 року м.Київ

Деснянський районний суд м. Києва в складі:

головуючого - судді Скрипки О.І.

при секретарі Моторенко К.О.

з участю позивача ОСОБА_1 ,

представника позивача ОСОБА_2 ,

представника відповідача,

який є третьою особою Кіцул С.Б.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні клопотання ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Київський завод гумових та латексних виробів» арбітражного керуючого Кіцула Сергія Богдановича про закриття провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київський завод гумових та латексних виробів», третя особа: Ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Київський завод гумових та латексних виробів» арбітражний керуючий Кіцул Сергій Богданович, про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, моральної шкоди, зобов`язання сплатити заборгованість по соціальним внескам, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ПАТ «Київський завод гумових та латексних виробів» про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, моральної шкоди, зобов`язання сплатити заборгованість по соціальним внескам.

До суду надійшло клопотання ліквідатора ПАТ «Київський завод гумових та латексних виробів» арбітражного керуючого Кіцула С.Б. про закриття провадження у справі. Дане клопотання мотивовано тим, що даний позов підлягає розгляду в порядку господарського судочинства судом, у провадженні якого знаходиться справа про банкрутство відповідача, з огляду на дію Кодексу України з процедур банкрутства, оскільки постановою Господарського суду м.Києва від 11.09.2013 року по справі № 50/311-б було визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру відносно відповідача.

В судовому засіданні представник відповідача, який є третьою особою ОСОБА_3 підтримав своє клопотання, просив задовольнити.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_2 заперечували проти задоволення клопотання.

Заслухавши думку учасників судового розгляду, вивчивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що клопотання задоволенню не підлягає, а справа підлягає направленню до належного суду, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, господарські суди розглядають, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Пунктом 4 Прикінцевих та Перехідних положень Кодексу України з процедур банкрутства (прийнятого 18.10.2018 року, діє з 21.10.2019 року, в редакції від 01.02.2020 року) визначено, що установлення з дня введення в дію цього Кодексу подальший розгляд справ про банкрутство здійснюється відповідно до положень цього Кодексу незалежно від дати відкриття провадження у справі про банкрутство, крім справ про банкрутство, які на день введення в дію цього Кодексу перебувають на стадії санації, провадження в яких продовжується відповідно до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". Перехід до наступної судової процедури та подальше провадження у таких справах здійснюється відповідно до цього Кодексу.

Згідно із ч. 2 ст. 7 цього Кодексу, господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника.

Відповідно до п.1 ч.1 ст. 255 ЦПК України, суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства. Про закриття провадження у справі суд постановляє ухвалу, а також вирішує питання про розподіл між сторонами судових витрат, повернення судового збору з державного бюджету.

З огляду на положення законодавства України, чинного на момент розгляду справи, Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 15.01.2020 року (справа №607/6254/15-ц), зазначено, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

При цьому, Велика Палата Верховного Суду зазначила, що закриття провадження у цивільній справі неможливе, оскільки такі дії перешкоджають позивачу у доступі до правосуддя та унеможливлюють захист його прав у господарському процесі у повному обсязі з урахуванням визначених строків звернення, встановлених статтею 45 Кодексу України з процедур банкрутства.

На думку суду, доводи представника відповідача, який є третьою особою, щодо закриття провадження по цивільній справі спростовуються висновками Великої Палати Верховного Суду, які повинні враховуватися судом.

Отже, відсутні підстави для задоволення клопотання представника відповідача, який є третьою особою, про закриття провадження по справі та, відповідно, дану цивільну справу слід передати до господарського суду, на розгляді якого перебуває справа про банкрутство відповідача.

Суд не приймає до уваги заперечення позивача та його представника проти клопотання, оскільки під час розгляду справи набрав чинності Кодекс України з процедур банкрутства від 18 жовтня 2018 року № 2597-VIII. Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» втратив чинність з 21 жовтня 2019 року, з набранням чинності Кодексу № 2597-VIII.

Відтак можна зробити висновок, що вказаний Кодекс № 2597-VIII передбачає також особливості розгляду справ про банкрутство, що і підтверджено у статті 7 цього Кодексу.

Оскільки суд має застосовувати норму, чинну на час вчинення окремої процесуальної дії розгляду справи, то суд застосовує норми Кодексу № 2597-VIII, які є чинними на час такого розгляду.

Зі змісту вказаних норм убачається, що законодавець захищає не лише права банкрута, а й права інших осіб, які мають вимоги до банкрута.

Захист таких осіб полягає у тому, що інші суди, незалежно від юрисдикції, які розглядали справи за позовами до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, не закривають таке провадження, а передають справу до належного суду для розгляду по суті. При цьому таким належним судом є виключно суд господарської юрисдикції, який відкрив справу про банкрутство відповідача.

Таке урегулювання процедури розгляду спорів до відповідача, щодо якого відкрито провадження у справі про банкрутство, встановлює зрозумілу і справедливу процедуру закінчення розгляду справи належним судом, дотримання принципу визначення юрисдикції справи та підсудності спорів одному господарському суду, який акумулює усі вимоги до відповідача, щодо якого порушено процедуру банкрутства.

Таким чином, з огляду на положення законодавства України, чинного на момент розгляду справи, законодавець вкотре підкреслив, що розгляд всіх майнових спорів, стороною в яких є боржник у справі про банкрутство, повинен відбуватися саме і виключно господарським судом, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи.

Аналогічні за змістом висновки викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 607/6254/15-ц (провадження № 14-404цс19), від 28 січня 2020 року у справі № 50/311-б (провадження № 12-143гс19), від 18 лютого 2020 року у справі № 918/335/17 (провадження № 12-160гс19).

Отже, спір у цій справі між сторонами виник з правовідносин, що відповідає ознакам спору, який підлягає розгляду в порядку господарського судочинства, тому не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства, а належить до господарської юрисдикції.

Таким чином, виходячи зі змісту та підстав поданого позову, характеру спірних правовідносин, ураховуючи наведені положення чинного законодавства, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні клопотання представника відповідача, який є третьою особою, про закриття провадження у справі та про необхідність передачі даної справи до господарського суду, на розгляді якого перебуває справа про банкрутство ПАТ «Київський завод гумових та латексних виробів».

Керуючись ст. 259, 260 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

В задоволенні клопотання ліквідатора Публічного акціонерного товариства «Київський завод гумових та латексних виробів» арбітражного керуючого Кіцула Сергія Богдановича про закриття провадження по цивільній справі за позовною заявою ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київський завод гумових та латексних виробів», третя особа: Ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Київський завод гумових та латексних виробів» арбітражний керуючий Кіцул Сергій Богданович, про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, моральної шкоди, зобов`язання сплатити заборгованість по соціальним внескам - відмовити.

Передати цивільну справу № 754/2632/19 за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства «Київський завод гумових та латексних виробів», третя особа: Ліквідатор Публічного акціонерного товариства «Київський завод гумових та латексних виробів» арбітражний керуючий Кіцул Сергій Богданович, про стягнення заборгованості по заробітній платі, середнього заробітку за час затримки виплати заробітної плати, моральної шкоди, зобов`язання сплатити заборгованість по соціальним внескам до Господарського суду м.Києва, на розгляді якого перебуває справа № 50/311-б про банкрутство Публічного акціонерного товариства «Київський завод гумових та латексних виробів».

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду протягом п"ятнадцяти днів шляхом подачі апеляційної скарги. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: