ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 677/994/16-ц
Провадження № 22-ц/4820/116/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Журбіцького В.О.

учасники справи: представник позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_8 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Заставки» на рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2018 року (суддя Вознюк Р.В.) за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Заставки», ОСОБА_4 про визнання недійсним протоколу проведення аукціону з реалізації майна підприємства банкрута,

в с т а н о в и в :

У липні 2016 року ОСОБА_1 та ОСОБА_3 звернулися до суду з позовом до сільськогосподарського виробничого кооперативу «Заставки» (далі - СВК «Заставки») в особі арбітражного керуючого Капличного А.М., ОСОБА_4 про визнання недійсним протоколу проведення аукціону з реалізації майна підприємства банкрута.

В обґрунтування позовної заяви зазначили, що вони є власниками майнових паїв пайового фонду майна КСП «Світанок», до якого, серед іншого майна, входить також майстерня тракторного парку загальною площею 767,9 кв.м, розташована в с. Заставки Красилівського району Хмельницької області.

Постановою господарського суду Хмельницької області від 22 листопада 2012 року СВК «Заставки» було визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Капличного А.М., який вчиняє дії щодо продажу майна, яке входить до пайового фонду реорганізованого КСП «Світанок».

Як наслідок, 17 червня 2016 року на товарній біржі «Подільська» арбітражний керуючий Капличний А.М. від імені СВК «Заставки» продав вищезазначену майстерню тракторного парку площею 767,9 кв.м, чим спричинив позивачам істотної шкоди.

Посилаюсь на зазначене, ОСОБА_1 та ОСОБА_3 просили визнати недійсним протокол аукціону від 17 червня 2016 року № 1, проведеного товарною біржею «Подільська» з реалізації майна підприємства-банкрута СВК «Заставки».

Рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2018 року позов задоволено. Визнано недійсним протокол № 1 проведення аукціону на товарній біржі «Подільська» від 17 червня 2016 року з реалізації майна підприємства банкрута СВК «Заставки».

Додатковим рішенням Красилівського районного суду Хмельницької області від 27 грудня 2018 року вирішено питання розподілу судових витрат.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції дійшов висновку, що аукціон на Товарній біржі «Подільська» з продажу майстерні тракторного парку загальною площею 767,9 кв.м, що розташована в с.Заставки Красилівського району Хмельницької області, було проведено з порушенням чинного законодавства, продаж майна здійснено особою, яка не є його власником, чим порушено права дійсних власників майстерні - позивачів у справі.

В апеляційній скарзі СВК «Заставки», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просило рішення суду першої інстанції скасувати та закрити провадження у справі.

В обґрунтування скарги вказано, що суд невірно розглянув спір в порядку цивільного судочинства, оскільки відповідно до ч.8 ст.44 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» спори, які виникають при проведенні та виконанні результатів аукціонів, у тому числі про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна, розглядаються в межах провадження у справі про банкрутство. Крім того, суд неправомірно визнав недійсним протокол проведення аукціону на товарній біржі, оскільки застосував норми, які регулюють недійсність правочину. На думку апелянта, протокол аукціону не є правочином в розумінні ст.202 ЦК України. Предметом позову в даному випадку є безпосередньо аукціон з продажу майна та договір, який повинен бути укладений за наслідками проведення аукціону. Крім того, позивачами не було підтверджено належними доказами право власності на спірну майстерню тракторного парку загальною площею 767,9 кв.м, тому у них відсутні правові підстави для оспорювання результатів проведення аукціону.

В судове засідання представник апелянта Ярош В.Ю., арбітражний керуючий Капличний А.М., не з`явилися, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що підтверджується розпискою (а.с.165 т.2)

Представник ОСОБА_1 , ОСОБА_5 в судовому засіданні заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Позивач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

В судове засідання ОСОБА_4 не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Заслухавши доповідача, пояснення представника позивача Сидорук Д.В., дослідивши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.

Частиною 1 статті 375 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Апеляційний суд вважає, що рішення ухвалене з додержанням норм матеріального і процесуального права, доводи апеляційної скарги висновки суду не спростовують.

Судом вірно з`ясовані фактичні обставини справи та дана їм належна оцінка, а його висновки підтверджуються матеріалами справи і ґрунтуються на нормах діючого законодавства.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є власниками майнових паїв пайового фонду майна КСП «Світанок», що підтверджується свідоцтвом про право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії НОМЕР_2 від 19.01.2009 року, свідоцтвом про право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії НОМЕР_4

Згідно акта приймання-передачі від 02 серпня 2005 року головою комітету Спілки співвласників майна пайового фонду реорганізованого КСП «Світанок» ОСОБА_6 було передано голові правління СВК «Заставки» ОСОБА_7 майно пайового фонду реорганізованого КСП «Світанок», у тому числі майстерню тракторного парку загальною площею 767,9 кв.м, яка розташована в с. Заставки Красилівського району Хмельницької області, для користування (т.1 а.с. 8-10).

Постановою господарського суду Хмельницької області від 22 листопада 2012 року у справі № 3/5025/1159/12 визнано банкрутом СВК «Заставки», відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Капличного А.М.

У процесі здійснення ліквідаційної процедури СВК «Заставки» 17 червня 2016 року на товарній біржі «Подільська» проведено аукціон з продажу майстерні тракторного парку загальною площею 767,9 кв.м, яка розташована в с. Заставки Красилівського району Хмельницької області.

Згідно з протоколом № 1 проведення аукціону на товарній біржі «Подільська» від 17 червня 2016 року власником вказаної майстерні тракторного парку було зазначено СВК «Заставки» в особі уповноваженої особи - арбітражного керуючого Капличного А.М., переможцем аукціону визнано фізичну особу ОСОБА_4 .

Відповідно до Закону України від 02.10.2012 року № 5405-VI «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо виконання господарських зобов`язань» розділ Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі -Закону № 2343-XII) доповнено пунктом 1-1, яким визначено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

У зв`язку з набранням чинності 19.01.2013 року (за винятком окремих положень) Закону України від 22.12.2011 року № 4212-VI «Про внесення змін до Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» Закон № 2343-XII викладено в новій редакції.

Згідно з пунктом 7 розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2343-XII статтю 12 ГПК України у редакції до 15.12.2017 року доповнено пунктом 7, відповідно до якого до підвідомчості господарських судів віднесено справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство.

15 грудня 2017 року набрав чинності Закон України від 03 жовтня 2017 року № 2147-VIII «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів», яким кодекси викладено в нових редакціях.

За частиною третьою статті 3 ЦПК України в редакції цього закону провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до пункту 8 частини першої статті 20 ГПК України у редакції від 03 жовтня 2017 року господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності, та інші справи у визначених законом випадках, зокрема справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Таким чином, вирішуючи питання про визначення юрисдикції (предметної підсудності) справи у спорах фізичної особи з майновими вимогами до боржника, суди повинні враховувати положення пункту 1-1 розділу Х «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 2343-XII, вимоги статті 19 ЦПК України, статті 20 ГПК України та брати до уваги дату порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника.

Справи про банкрутство боржника, порушені господарськими судами до 19 січня 2013 року, не впливають на визначення юрисдикції цих спорів і їх слід розглядати в порядку цивільного судочинства.

Такий правовий висновок Велика Палата Верховного Суду виклала у постановах від 14 лютого 2018 року у справі № 456/20/16-ц (провадження № 14-7 цс 18), від 31 жовтня 2018 року у справі № 541/459/17 (провадження № 14-370цс18), від 13 березня 2019 року у справі № 740/5146/17 (провадження № 14-588цс18), а також від 15 травня 2019 року у справі № 587/1428/18 (провадження № 14-628цс18).

Судом встановлено, що ухвалою господарського суду Хмельницької області від 22 листопада 2012 року порушено провадження у справі № 3/5025/1159/12 про визнання боржника СВК «Заставки» банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Капличного А.М., а отже справа підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Відповідно до частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою - третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.

Відповідно до частини четвертої статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Правова природа продажу майна на біржах дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів, передбачених вимогами чинного законодавства.

Відповідно до ст.658 ЦК України право продажу товару, крім випадків примусового продажу та інших випадків, встановлених законом, належить власникові товару. Якщо продавець товару не є його власником, покупець набуває право власності лише у випадку, якщо власник не має права його повернення.

Доказів того, що СВК «Заставки» при проведені аукціону від 17.06.2016 року з продажу майстерні тракторного парку загальною площею 767,9 кв.м був його власником матеріали справи не містять, відповідачами таких доказів теж не надано, у зв`язку з чим висновок суду першої інстанції про визнання недійсним протоколу №1 від 17.06.2016 року є правильним.

Оскільки позивачі є власниками майнових паїв пайового фонду майна КСП «Світанок», до якого, серед іншого майна, входить також майстерня тракторного парку загальною площею 767,9 кв.м, розташована в с. Заставки Красилівського району Хмельницької області, продажем 17 червня 2016 року на товарній біржі «Подільська» від імені СВК «Заставки» вищезазначеної майстерні тракторного парку, порушуються їх права як співвласників пайового фонду майна КСП «Світанок».

Доводи апеляційної скарги є необґрунтованими, не спростовують висновків суду першої інстанції, а тому такі доводи апелянта слід відхилити.

Суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права, що відповідно до статті 375 ЦПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення - без змін.

Оскільки у задоволенні апеляційної скарги відмовлено, підстави для нового розподілу судових витрат відсутні.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Сільськогосподарського виробничого кооперативу «Заставки» залишити без задоволення.

Рішення Красилівського районного суду Хмельницької області від 12 грудня 2018 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 17 березня 2020 року.

Судді: Т.О. Янчук

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк