Виноградівський районний суд Закарпатської області
___________________________________________________________________________________________________ Справа № 299/2578/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2020 року м.Виноградів

Виноградівський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Левка Т.Ю.,

секретар судового засідання - Роман К.С.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду м. Виноградів цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 та ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В., про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулися до Виноградівського районного суду Закарпатської області із позовною заявою до відповідача ОСОБА_3 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача: державний нотаріус Виноградівської державної нотаріальної контори Боричок К.В., про визнання права власності на спадкове майно.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивачів ОСОБА_4 , за тим ІНФОРМАЦІЯ_2 помер їх дід ОСОБА_5 , які за час свого життя заповіт не залишили. Позивачі вказують, що після смерті спадкодавців вони прийняли спадщину, яка складається з ряду рухомого, нерухомого майна та майнових прав. З часу смерті спадкодавців саме позивачі несуть весь ризик та тягар утримання майна, що входить до складу спадщини. Вважають, що набули право володіння на це спадкове майно У свою чергу відповідач, дочка спадкодавців, декларує про відсутність власного майнового інтересу до спадкового майна, але оформити таку позицію документально категорично відмовляється. Така ситуація триває вже багато років поспіль та негативно виливає на обсяг правомочності позивачів, як спадкоємців за померлими бабою та дідом. Після звернення до державного нотаріуса із заявою про прийняття спадщини позивачі отримали відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно. За таких обставин позивачі змушені звернутися до суду із даним позовом про визнання за ними права власності на спадкове майно у порядку спадкування за законом.

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у підготовче судове засідання не з`явилися, однак подали до суду письмові заяви про підтримання позовних вимог та розгляд справи у їх відсутність.

Відповідач ОСОБА_3 та її представник ОСОБА_6 будучи повідомленими про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання належним чином, в підготовче судове засідання не з`явилися, однак представник відповідача подала до суду заяву, згідно якої вимоги позивачів відповідач визнає, проти задоволення таких не заперечує та просить суд розглянути справу у їх відсутність.

Відповідно до ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого судового провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Відповідачем позов визнано повністю, що не суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому в порядку ст.206 ЦПК України визнання нею позову прийнято судом.

Третя особа, що не заявляє самостійних вимог на стороні позивача державний нотаріус Виноградівського районного нотаріального округу Боричок К.В. належним чином, своєчасно повідомлена про день, час та місце проведення підготовчого судового засідання, в підготовче судове засідання також не з`явилася, заяв, клопотань від неї не надходило.

Обстеживши матеріали справи та клопотання сторін, визнаючи в порядку ст.223 ЦПК України необов`язковим відібрання особистих пояснень від учасників процесу, і враховуючи, що у справі наявні достатні матеріали про права і взаємовідносини сторін та визнання позову відповідачем, суд вважає за можливе у підготовчому судовому засіданні ухвалити рішення про задоволення позовних вимог з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла баба позивачів ОСОБА_4 , а ІНФОРМАЦІЯ_2 помер їх дід ОСОБА_5 .

Факт родинних відносин підтверджується свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_1 серії НОМЕР_1 від 18.02.1988 року, свідоцтвом про народження позивача ОСОБА_2 серії НОМЕР_2 від 04.06.1983 року, свідоцтвом про народження відповідача ОСОБА_3 (матері позиачів) серії НОМЕР_3 від 01.06.1959 року, свідоцтвом про укладення шлюбу відповідача серії НОМЕР_4 від 20.05.1982 року.

За час свого життя спадкодавці заповіт не залишили.

Відповідно до ч.2 ст.1223 ЦК України у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього кодексу.

У пункті 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 р. N 7 "Про судову практику у справах про спадкування" роз`яснено, що відносини спадкування регулюються за правилами ЦК 2003 р., якщо спадщина відкрилася не раніше 1 січня 2004 р. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила ЦК 1963 р., у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Таким чином, спадкування після смерті баби позивачів відбувалось за правилами, встановленими ЦК 1963 р., а діда позивачів - за правилами ЦК 2003 р.

Після смерті спадкодавців відкрилася спадщина на наступне майно: будівля табакосушарки за адресою АДРЕСА_1 ; будівля котельні та навісу автопарку за адресою АДРЕСА_2 ; дві земельні ділянки загальною площею 1,40 га з цільовим призначенням для ведення селянського фермерського господарства на території Перехрестівської сільської ради ; земельна ділянка площею 1,58 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Перехрестівської сільської ради право власності на частку майна пайового фонду КСГП "Прогрес» ; трактор марки Т-40АМ, державний номерний знак НОМЕР_5 та причіп марки Д-55, державний номерний знак НОМЕР_6 .

У відповідності до ч.1 ст.529 ЦК Української РСР 1963 р., спадкоємцем першої черги за законом до спадкового майна після смерті баби позивачів були дід позивачів, а також дочка спадкодавця та мати позивачів, відповідач по справі ОСОБА_3 , яка на спадкове майно не претендує і не заперечує проти визнання права власності за позивачами.

Спадкоємцями за законом після смерті діда позивачів крім них є відповідач по справі ОСОБА_3 .

Відповідно до ст.548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР визнається, що спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Згідно ч. 3 ст.1268 Цивільного кодексу України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 Цивільного кодексу України, він не заявив про відмову від неї.

Суд констатує, що позивачі після смерті спадкодавців відповідно до ст.549 ЦК Української РСР та ч.3 ст.1268 ЦК України спадщину прийняли, оскільки утримують та здійснюють догляд за спадковим майном, а також проживали разом із спадкодавцем ОСОБА_5 на день його смерті, що стверджується довідкою Перехрестівської сільської ради за № 192.

Згідно положень ст.1296 ЦК України, спадкоємець, який прийняв спадщину, може одержати Свідоцтво про право на спадщину. Статтею 1297 зазначеного Кодексу встановлено, що спадкоємець, який прийняв спадщину, у складі якої є нерухоме майно, зобов`язаний звернутися до нотаріуса за видачею йому свідоцтва про право на спадщину на нерухоме майно.

Верховний Суд України в п. 23 Постанови Пленуму «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року за № 7 роз`яснив, що Свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством. За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду з правилами позовного провадження.

В зв`язку з необхідністю прийняття спадщини, що залишилася після смерті спадкодавців, позивачі звернулися до державного нотаріуса Виноградівського районного нотаріального округу, де їм було надано роз`яснення-відмову у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом, у зв`язку із відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Разом з тим оригінали правовстановлюючих документів на спадкове майно втрачено.

Відповідно до ч.1 ст.6 ЦК Української РСР та ст.16 ЦК України 2003 року визнання права є одним із способів захисту цивільних прав та інтересів, що підлягають захисту судом.

Відповідно до ч.1 ст.529 ЦК Української РСР при спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Відповідно до норм ч. 5 ст. 1268 ЦК незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини та згідно із ч. 3 ст. 1296 ЦК відсутність Свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Належність спадкового майна спадкодавцям підтверджується наступними документованими матеріалами:

- будівля табакосушарки за адресою АДРЕСА_1 - довідкою КП «Виноградівське РБТІ» від 30.07.2020 р. №589, яка базується на даних погосподарського обліку Перехрестівської сільської ради, актом прийому- передачі майнових паїв в натурі комісією по реорганізації КСГП «Прогрес» від 24.04.2001 року, технічну інвентаризацію об`єкту проведено; будівлі котельні та навісу автопарку за адресою АДРЕСА_2 довідкою КП «Виноградівське РБТІ» від 04.08.2020 р. №609, яка базується на даних погосподарського обліку Перехрестівської сільської ради, актом прийому- передачі майнових паїв бувших членів КСГП «Прогрес» від 22.02.2001 року, технічну інвентаризацію об`єкту проведено;

двох земельних ділянок загальною площею 1,40 га з цільовим призначенням для ведення селянського фермерського господарства на території Перехрестівської сільської ради - державним актом на право приватної власності на землю серії IV-3K №030897 від 27.02.2002 року;

земельної ділянки площею 1,58 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Перехрестівської сільської ради - держаним актом на право приватної власності на землю серії 1- ЗК №004628 від 23.03.2000 року;

право власності на частку майна пайового фонду КСГП "Прогрес» - свідоцтвом про право на спадщину за законом від 15.02.2003 року, виданого державним нотаріусом Боричок К.В. за реєстровим №376;

трактора марки НОМЕР_7 , державний номерний знак НОМЕР_5 та причепа марки Д-55, державний номерний знак НОМЕР_6 - свідоцтвами про реєстрацію машини серії НОМЕР_8 від 02.03.2004 року, серії НОМЕР_9 від 02.11.2004 року, копії яких збереглися в органах державного технічного нагляду, актом прийому- передачі майнових паїв бувших членів КСГП «Прогрес» від 22.02.2001 року.

Виходячи з вимог ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення.

Відповідно до ч.1 ст. 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Відповідно до "Тимчасового положення про порядок реєстрації права власності на нерухоме майно", рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

Відповідно до статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права.

Відповідно до Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22 червня 2011 року № 703 (в редакції від 01.01.2013 року), рішення суду є правовстановлюючим документом, на основі якого може бути проведена реєстрація права власності на нерухоме майно.

В той же час, право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом, власник майна може пред"явити позов про визнання його права власності, зокрема, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою (ст.382 ч.2, ст.392 ЦК України).

За таких встановлених у судовому засіданні обставин, суд, розглядаючи вказану справу в межах заявлених позивачем та на підставі наданих сторонами доказів, які оцінені судом в їх сукупності, вважає, що позивачами на законних підставах набуто право власності на спадкове майно, тому позовні вимоги підлягають до задоволення в повному обсязі.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 6, 525, 527, 534, 541, 542, 548, 549 ЦК УРСР в ред. від 18.07.1963 року, ст.ст.16, 392, 1216, 1220, 1225, 1261, 1268, 1274 ЦК України, ст.ст. 10, 12, 13, 18, 81, 206, 223, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 задоволити.

У порядку спадкування за законом визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_10 , право власності на:

- табакосушарку (загальна корисна площа 607,8 м кв.) за адресою АДРЕСА_1 ;

- земельну ділянку площею 1,58 га з цільовим призначенням для ведення товарного сільськогосподарського виробництва на території Перехрестівської сільської ради;

- частку майна пайового фонду КСГП «Прогрес» згідно свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ІІІ-ЗК №024444, виданого Перехрестівською сільською радою 01.07.2002 року;

- трактор марки Т-40АМ, 1991 року випуску, заводський № НОМЕР_11 , державний номерний знак НОМЕР_5 ;

- причіп марки Д-55, 1985 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_6 .

У порядку спадкування за законом визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_12 , право власності на:

- будівлю котельні та навісу автопарку (загальна корисна площа 393,6 м кв.) за адресою АДРЕСА_2 ;

- земельну ділянку площею 1,00 га з цільовим призначенням для ведення селянського фермерського господарства на території Перехрестівської сільської ради;

- земельну ділянку площею 0,40 га з цільовим призначенням для ведення селянського фермерського господарства на території Перехрестівської сільської ради.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У відповідності до п.п. 15.5 п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно- телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

ГоловуючийТ. Ю. Левко