справа № 166/79/20
провадження № 2/166/65/20
РІШЕННЯ

іменем України

18 березня 2020 року смт.Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого судді Свистун О.М., за участю секретаря Тарасюка О.М., розглянувши цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,

установив:

27 січня 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із позовною заявою до ОСОБА_2 про зміну способу стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини.

Зазначила, що у шлюбі з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_1 народився син ОСОБА_3 , який проживає з нею і знаходиться на повному її утриманні.

Заочним рішенням Ратнівського районного суду від 26 грудня 2008 року постановлено стягувати з відповідача на її користь аліменти на утримання сина у розмірі ј частини зі всіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ствердила, що відповідач від виконання свого обов`язку щодо утримання дитини ухиляється, оскільки матеріально синові не допомагає, участі у його вихованні не бере.

Відповідач ніде не працює, інших утриманців не має, отримує нерегулярний, мінливий дохід, тому вважає, що аліменти слід стягувати у твердій грошовій сумі.

Зазначила, що на даний час витрати на утримання дитини значно зросли, отримуваних за попереднім судовим рішенням коштів не достатньо для цієї мети.

Просить змінити розмір аліментів та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання сина у твердій грошовій сумі у розмірі по 1500 грн., але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, з дня звернення до суду і до досягнення дитиною повноліття.

Ухвалою від 31 грудня 2019 року відкрито загальне позовне провадження у даній справі та призначено підготовче судове засідання на 04 березня 2020 року.

Ухвалою від 04 березня 2020 року закрито підготовче провадження та призначено судовий розгляд справи на 18 березня 2020 року.

Сторони в судове засідання не з`явилися.

Позивач подала заяву про розгляд справи за її відсутності та підтримання позовних вимог.

Відповідач, двічі відмовившись від отримання судової повістки, вважається таким, що належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи. Відповідач відзиву на позов не подав.

Згідно із ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши письмові докази, дійшов висновку, що позов підлягає до задоволення.

Судом установлено, документально підтверджено свідоцтом про народження серії НОМЕР_1 , що батьками ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є ОСОБА_2 та ОСОБА_1 .

Заочним рішенням Ратнівського районного суду від 26 грудня 2008 року постановлено стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини зі всіх видів заробітку (доходу), щомісячно, з дня звернення до суду, тобто з 03 грудня 2008 року і до досягнення повноліття дитини, але не менше 30 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття. Згідно із ст.141 згаданого Кодексу мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дітей.

З довідки Кортеліської сільської ради №46 від 21 січня 2020 року вбачається, що ОСОБА_5 знаходиться на утриманні матері.

У силу ст.141 СК України відповідач як батько дитини зобов`язаний брати участь у її вихованні та утриманні поряд з позивачкою, а його проживання окремо від дитини не впливає на обсяг його прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ч.3 ст.181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина. Спосіб стягнення аліментів, визначений рішенням суду, змінюється за рішенням суду за позовом одержувача аліментів.

Відповідно до правової позиції Верховного Суду України, викладеній в постанові від 05.02.2014 року у справі № 6-143цс13, з огляду на відсутність імперативної заборони змінювати розмір аліментів шляхом зміни способу їх присудження, за положеннями ст.192 СК України зміна розміру аліментів може мати під собою зміну способу їх присудження.

Тому у спірних правовідносинах підлягає застосуванню не тільки ст.192 СК України, але й низка інших норм, присвячених обов`язку батьків утримувати своїх дітей (ст.182 «Обставини, які враховуються судом при визначенні розміру аліментів», ст.183 «Визначення розміру аліментів у частці від заробітку (доходу) матері, батька дитини», ст.184 «Визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі»).

Таким чином, суд приходить до висновку, що право вимагати зміни розміру аліментів та способу присудження аліментів не може заперечуватися, адже можливість вибору способу присудження аліментів з огляду на мінливість життєвих обставин, зазначених ст.ст.182-184 СК України, не може обмежуватися разовим їх здійсненням.

Підставою звернення з позовом про зміну способу стягнення аліментів стала та обставина, що відповідач не працює, отримує мінливий дохід, тому визначити установлену рішенням суду від 26.12.2008 частку від заробітку неможливо. Крім цього, збільшився прожитковий мінімум для дитини відповідного віку, значно зросли витрати на утримання дитини.

У ч.1 ст. 184 СК України зазначено, що суд за заявою одержувача визначає розмір аліментів у твердій грошовій сумі. Розмір аліментів, визначений у твердій грошовій сумі, щорічно підлягає індексації відповідно до закону. За ч.2 ст. 182 СК України мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Згідно із ст.7 Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" прожитковий мінімум на дітей віком від 6 до 18 років становить 2218 грн.

Забезпечення батьками такого прожиткового мінімуму в контексті ст.1 Закону України «Про прожитковий мінімум» задовольняє тільки мінімальні потреби дитини, вказана величина свідчить про мінімальний рівень матеріального забезпечення.

Відповідно до ст. 192 СК України та згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Установлено, що відповідач є працездатною особою молодого віку, хоча офіційно не працює, проте має мінливий дохід, дані про наявність інших утриманців у останнього відсутні.

Таким чином, на думку суду, відповідач спроможний надавати допомогу дитині на рівні, дещо вищому за мінімальний.

Враховуючи зазначене, а також положення ч. 1 ст. 3 Конвенції про права дитини, ч.7, 8 ст. 7 СК України, відповідно до яких під час вирішення будь-яких питань щодо дітей суд повинен виходити з якнайкращого забезпечення, максимально можливого урахування інтересів дитини, суд вважає, суд вважає за правильне позов задовольнити, змінити спосіб стягуваних аліментів на неповнолітню дитину, та стягувати з відповідача на користь позивачки аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 в розмірі по 1500 щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з щорічною індексацією відповідно до закону.

Не підлягає до задоволення вимога про стягнення аліментів у зміненому розмірі з моменту звернення до суду з позовом, на підставі роз`яснень п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15.05.2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» про те, що визначені в порядку ст. 192 СК України аліменти у новому розмірі сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

З огляду на звільнення позивачки відповідно до п.3 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору з відповідача в дохід держави слід стягнути судовий збір в розмірі 840,80 грн.

Згідно з п.1 ч.1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішення у межах суми платежу за один місяць.

Керуючись ст.ст.10-13, 81, 141, 263-265, 274, 279, 430 ЦПК України, ст.ст.180, 182, 184 СК України, суд

ухвалив :

Позов задовольнити.

Змінити спосіб стягнення аліментів, які стягуються на підставі заочного рішення Ратнівського районного суду Волинської області від 26 грудня 2008 року, та стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі по 1500 гривень щомісячно, але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, з щорічною індексацією відповідно до закону, починаючи з дня набрання рішенням законної сили до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць в розмірі 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень допустити до негайного виконання.

Стягнути із ОСОБА_2 в дохід держави 840 (вісімсот сорок) гривень 80 коп. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду через Ратнівський районний суд шляхом подачі в 30 денний строк з дня складення рішення апеляційних скарг.

Учасники справи:

Позивач: ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , житель АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий.

Суддя Ратнівського

районного суду О.М.Свистун