У Х В А Л А

18 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 139/839/19

провадження № 61-10191ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду:

Петрова Є. В. (суддя-доповідач), Мартєва С. Ю., Сімоненко В. М.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 12 березня 2020 року у справі за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про виселення,

В С Т А Н О В И В :

03 вересня 2019 року позивач АТ КБ «ПРИВАТБАНК» звернувся з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про виселення. Позов мотивувало тим, що на підставі договору іпотеки від 28 лютого 2007 року АТ КБ «ПРИВАТБАНК» 01 вересня 2016 року отримав у власність будинок, загальною площею 66,6 кв.м., житловою площею 43 кв.м., розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Позивачем було направлено письмову претензію про добровільне звільнення приміщення та зняття з реєстраційного обліку, однак відповідачі проігнорували зазначену вимогу, на підставі чого позивач просив виселити відповідачів із вказаного будинку зі зняттям їх з реєстрації у ньому.

Рішенням Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 25 листопада 2019 року в задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вінницького апеляційного суду від 12 березня 2020 року апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задоволено.

Рішення Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області від 25 листопада 2019 року скасовано та постановлено нове.

Позов задоволено.

Виселено ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 з житлового будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

У липні 2020 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 12 березня 2020 року в указаній вище справі, в якій просив скасувати оскаржуване судове рішення та залишити в силі рішення суду першої інстанції.

Ухвалою Верховного Суду від 23 липня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху та надано строк для усунення недоліку, запропоновано надати клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження із відповідним обґрунтуванням та уточнену редакцію касаційної скарги в якій зазначити підставу (підстави) касаційного оскарження судових рішень, на якій (яких) подається касаційна скарга з визначенням передбаченої (передбачених) статтею 389 ЦПК України підстави (підстав), обґрунтувати (мотивувати) наявність цієї підстави (підстав), разом із копіями уточненої скарги відповідно до кількості учасників справи.

На виконання вимог вказаної ухвали, у строк визначений судом засобами поштового зв`язку, надійшли необхідні матеріали. Клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження містить посилання на те, що заявник за віком та станом здоров`я знаходиться в зоні ризику осіб, які можуть захворіти на гостру респіранорну хворобу COVID-19, спричинену коронавірусом "SARS-CoV-2", тому перебуваючи на самоізоляції пропустила строк на касаційне оскарження постанови апеляційного суду.

Згідно зі статтею 390 ЦПК України касаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення. Строк на касаційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Частиною першою статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Вінницький апеляційний суд прийняв постанову 12 березня 2020 року, повний текст якої було виготовлено 13 березня 2020 року (оприлюднено в Єдиному державному реєстрі 16 березня 2020 року), тобто останній день оскарження припадав на 13 квітня 2020 року (враховуючи вихідні дні), а скарга надійшла до Верховного Суду 14 липня 2020 року.

При вирішенні питання про поновлення строку на касаційне оскарження судового рішення Верховним Судом враховано карантинні заходи, установлені постановою Кабінету Міністрів України «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу «COVID-19» від 11 березня 2020 року № 211 (зі змінами).

Відповідно до постанови Кабінету Міністрів України від 11 березня 2020 року № 211 «Про запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19» установлено з 12 березня 2020 року до 3 квітня 2020 року на усій території України карантин, а 25 березня 2020 року Кабінетом Міністрів України (далі - КМУ) на території України запроваджено режим надзвичайної ситуації та продовжено карантин до 24 квітня 2020 року, а в подальшому відповідними рішеннями КМУ його продовжено по теперішній час.

У пункті 3 розділу ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України (в редакції на час подання касаційної скарги) зазначено, зокрема, що під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтею, 390 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.

Ураховуючи те, що оскаржувана постанова апеляційного суду прийнята 12 березня 2020 року, тобто в період дії карантину, Верховний Суд вважає, що строк на касаційне оскарження заявником пропущено з поважних причин та підлягає поновленню.

У касаційній скарзі скаржник зазначає підставу касаційного оскарження судового рішення пункт 1 частини 2 статті 389 ЦПК України.

Вважає, що апеляційний суд застосувавши у постанові від 12 березня 2020 року статтю 109 ЖК України не врахував висновків щодо застосування цієї норми права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Верховного Суду: від 10 жовтня 2019 року у справі №295/4514/16-ц та від 24 лютого 2020 року №359/10886/15-ц.

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 ЦПК України цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (відмову у відкритті касаційного провадження).

На підставі викладеного Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 12 березня 2020 року на підставі пункту першого частини другої статті 389 ЦПК України, оскільки у касаційній скарзі містяться доводи про те, що судом в оскаржуваному рішенні застосовані норми права без урахування висновків щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду і таке застосування, на думку особи, що подала касаційну скаргу, призвели до порушення норм матеріального та процесуального права шляхом неправильного їх застосування судом.

У розумінні ЦПК України, з урахуванням предмету позову, характеру правовідносин, складності справи, касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 390, 394, 395, пункт 3 розділу ХII «Прикінцеві положення» ЦПК України,

У Х В А Л И В:

Поновити ОСОБА_1 строк на касаційне оскарження постанови Вінницького апеляційного суду від 12 березня 2020 року.

Відкрити касаційне провадження у даній справі за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Вінницького апеляційного суду від 12 березня 2020 року.

Витребувати із Мурованокуриловецького районного суду Вінницької області цивільну справу №139/839/19 за позовом акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" до ОСОБА_2 , ОСОБА_1 та ОСОБА_3 про виселення.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, що не перевищує п`ятнадцять днів з дня отримання цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Є. В. Петров

С. Ю. Мартєв

В. М. Сімоненко