КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня2020 року м. Київ

Унікальний номер справи № 754/328/19

Апеляційне провадження № 22-ц/824/5343/2020

Київський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: головуючого - Левенця Б.Б.,

суддів - Борисової О.В., Ратнікової В.М.

розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у ній матеріалами (у письмовому провадженні) апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 січня 2020 року, ухвалене під головуванням судді Саламон О.Б., по справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЮФ'ЮЧЕР УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів, -

в с т а н о в и в :

У грудні 2018 року позивач звернувся до суду із зазначеним позовом, в якому просив стягнути з відповідача на свою користь еквівалент 2 500 доларів США за Договором №17-17347 від 28 вересня 2017 року, що становить 70 325,00 грн., а також судові витрати.

Позовні вимоги обґрунтовував тим, що між сторонами було укладено угоду №17-1-17343 про проходження відбору до UNIT Factory, відповідно до п. 1.5 якої в разі успішного проходження відбору претендентом, вони зобов`язані укласти Договір у формі та зі змістом згідно Додатку №1 до даної угоди. Відповідач пройшла програму відбору і сторони уклали Договір №17-17347 від 28 вересня 2017 року, згідно якого домовились об`єднати зусилля з метою реалізації програми інноваційного освітнього проекту UNIT Factory. З метою забезпечення виконання зобов`язань Договором передбачено, що у випадку односторонньої відмови слухача від програми після 31 жовтня 2017 року або його відрахування за умовами договору, слухач зобов`язаний компенсувати UNIT Factory витрати на свою участь у розмірі еквіваленту 2 500 доларів США. Відповідач відмовилась від участі в програмі в односторонньому порядку після 31 жовтня 2017 року, у зв`язку з чим за умовами договору має компенсувати позивачу погоджені в договорі й понесені ним витрати. Будь-яких пояснень з боку відповідача на адресу позивача з поясненнями причин пропуску й системного ігнорування запитів для надання додаткової інформації курсу не надходило. 15 листопада 2018 року позивачем направлено лист-вимогу відповідачу з вимогою сплатити суму у розмірі еквівалентному 2 500 доларів США. Так, відповідачем не виконано в повному обсязі обов`язків по реалізації програми у порядку та на умовах, передбачених Договором, чим порушено пункт 2 розділу 2 Договору (а.с. 1-3).

У відзиві на позовну заяву ОСОБА_1 зазначила, що після проходження тестів та співбесіди з позивачем підписала угоди №17-1-17343 від 13 липня 2017 року та №17-17347 від 28 вересня 2017 року для отримання фундаментальної ІТ освіти, яка поєднує набуття технічних знань та отримання практичного досвіду. Вказувала, що договір є дискримінаційним по відношенню до відповідача, оскільки не встановлює відповідальність UNIT Factory за невиконання або неналежне виконання його умов. Зокрема, вказала на те, що під час підписання договору вона не могла тверезо оцінити всі ризики, оскільки була введена в оману. Під час проходження програми навчання в неї сформувався пригнічений стан через неефективність навчання, відсутність розвитку, а очікування від програми не справдилися. Посилалася на те, що її участь в програмі не могла позбавити потенційного слухача взяти в ній участь, оскільки в 2017 році було набрано ще 398 слухачів, а тому підстави для застосування компенсації відсутні. На підставі вказаного просила відмовити в задоволенні позову в повному обсязі (а.с. 35-37).

Рішенням Деснянського районного суду міста Києва від 23 січня 2020 року позов ТОВ «ЮФ`ЮЧЕР УКРАЇНА» до ОСОБА_1 про стягнення грошових коштів задоволено. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ЮФ`ЮЧЕР УКРАЇНА» еквівалент 2 500 доларів США за договором №17-17347 від 28 вересня 2017 року, що становить 60 827,00 грн. (а.с. 138, 140-143).

Не погодившись з рішенням районного суду, 10 лютого 2020 року представник ОСОБА_1 - адвокат Семашко Д.М. направив до судуапеляційну скаргу, в якій просив скасувати оскаржуване рішення та ухвалити нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог (а.с. 145-152).

Апеляційну скаргу мотивував тим, що лист-вимога від 15 листопада 2018 року UNIT Factory підписана ОСОБА_2 , який не є керівником позивача ТОВ «КІ Фанд Менеджмент» (нова назва «ЮФ`ЮЧЕР УКРАЇНА») та не є кінцевим бенефіціарним власником, тому у нього не було повноважень підписувати лист та надсилати вимогу відповідачу. Вказував, що суд першої інстанції не встановив правову природу договору №17-17347 від 28 вересня 2017 року, який є одним із різновидів надання послуг, цей договір є безоплатним та не передбачає розрахунків між сторонами та спрямований на пошук та апробацію нових підходів до підготовки спеціалістів з метою розвитку напрямків сучасної освіти у сфері інноваційних технологій. Для стягнення шкоди з відповідача позивач повинен був довести факт порушення його прав відповідачем, розмір шкоди, якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та діями відповідача. Суд першої інстанції при задоволенні позову виходив з односторонньої відмови відповідача від виконання умов договору. При цьому, суд вважав належним доказом витяг з бази даних обліку учасників програми від 19 червня 2019 року №15/11-3/2018, в якому зазначено, що ОСОБА_1 останній раз була в системі 19 червня 2018 року о 14.20 год. Проте вказаний витяг не підтверджує невиконання умов договору відповідачем, оскільки витяг підписаний не керівником позивача, а ОСОБА_2 тобто невідомою особою. Крім того, довідка про забезпечення з боку UNIT Factory учасника програми матеріально-технічною базою від 15 листопада 2018 року №15/11-4/2018 не підтверджує, що відповідач виконав всі свої зобов`язання за договором та зробив все можливе для належного виконання умов. Вважає, що у матеріалах справи відсутні докази належного виконання умов договору позивачем, не надано розрахунку розміру компенсації, не наведено методики нарахування саме такого грошового еквіваленту компенсації, не доведено визначення граничної чисельності слухачів та відсутні докази збитків, понесених позивачем. Звертав увагу на те, що у позивача відсутній КВЕД 85.59 інші види освіти (навчання комп`ютерній грамоті).

Представник ТОВ «ЮФ`ЮЧЕР УКРАЇНА» - адвокат Іщенко Г.М. подала відзив на апеляційну скаргу відповідача, в якому просила залишити рішення суду без змін, а апеляційну скаргу без задоволення (а.с. 183-194).

Відповідно до ч. 1 ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Згідноз ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється у порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи вказане, розгляд справи здійснюється без виклику сторін у порядку письмового провадження.

Розглянувши матеріали позовної заяви, заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач, підписавши договір, підтвердила ознайомлення з умовами договору та наслідками невиконання умов цього договору з її вини, тому залишення програми з 19 червня 2018 року стало підставою для стягнення з відповідача грошових коштів.

Колегія суддів погодилась з такими висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом, 13 липня 2017 року між ТОВ «Кі Фанд Менеджмент» та ОСОБА_1 було укладено угоду №17-1-17343 про проходження відбору до UNIT Factory (а.с. 5-6).

Відповідно до п. 1.5 даної угоди сторони дійшли згоди, що в разі успішного проходження відбору претендентом, вони зобов`язані укласти між собою договір у формі та зі змістом згідно Додатку №1 до даної Угоди.

28 вересня 2017 року між ТОВ «Кі Фанд Менеджмент» та ОСОБА_1 було укладено Договір №17-17347 про співпрацю з метою реалізації програми інноваційного освітнього проекту UNIT Factory (а.с. 7-8).

Положеннями п. 1.2 Договору визначено, що UNIT Factory бере на себе зобов`язання надати слухачу необхідні матеріали, інформаційну та консультаційну підтримку, необхідну для успішної реалізації програми у порядку та на умовах передбачених цим договором.

У свою чергу, слухач, укладаючи цей Договір, погоджується щодо особистої участі у програмі та зобов`язаний співпрацювати з UNIT Factory щодо реалізації програми у порядку та на умовах, передбачених цим Договором (п. 1.3).

Пунктом 1.4 Договору визначено, що він діє до повного виконання своїх зобов`язань сторонами за цим договором.

У п. 1.5 Договору передбачена програма освітнього проекту UNIT Factory, яка складається з рівнів і триває з 01 листопада 2017 року по 01 листопада 2021 року.

Пунктом 2.1. укладеного між сторонами Договору не передбачено розрахунків між сторонами, договір спрямований на пошук та апробацію нових підходів до підготовки спеціалістів з метою розвитку сучасної освіти у сфері інформаційних технологій.

Пунктом 2.2 Договору передбачено, що UNIT Factory в жодному разі не буде вимагати від слухача будь-яких платежів щодо програми, однак у випадку односторонньої, безпідставної, тобто не з вини UNIT Factory, відмови слухача від програми після 31 жовтня 2017 року або за розірвання цього договору внаслідок порушення слухачем своїх обов`язків, останній зобов`язаний компенсувати UNIT Factory витрати на свою участь у програмі в розмірі еквівалентному 2 500 доларів США. Компенсація сплачується у гривнях одноразово згідно курсу Національного банку України на момент здійснення платежу і не залежить від часу участі слухача у програмі. Будь-яка відмова слухача від програми до 31 жовтня 2017 року не тягне за собою компенсацій чи інших штрафів, пені, неустойок у будь-якому вигляді.

При цьому, п. 2.3 Договору передбачено, що сторони усвідомлюють, що компенсація передбачена п. 2.2 даного Договору застосовується виключно у зв`язку із тим, що безпідставна відмова Слухача від програми після 31 жовтня 2017 року, позбавляє інших потенційних слухачів можливості взяти участь у програмі.

Протоколом загальних зборів учасників ТОВ «Кі Фанд Менеджмент» №16-07/19 від 16 липня 2019 року прийнято рішення про зміну зазви ТОВ «Кі Фанд Менеджмент» на ТОВ «ЮФ`ЮЧЕР Україна» (а.с. 99).

Судом встановлено, що позивачем виконано зобов`язання за договором та забезпечено відповідача усіма навчальними матеріалами (програмне забезпечення, технічне завдання та супровідна технічна документація з проекту, презентаційні матеріали), що підтверджується довідкою про забезпечення матеріально-технічною базою від 15 листопада 2018 року №15/11-4/2018, а саме відповідачу були створені умови для комфортного перебування та навчання, зокрема: забезпечення комп`ютером iMac (Retina 5К, 27- inch, Late 2015) та високошвидкісним інтернетом; забезпечення доступу до кухні, обладнаної мікрохвильовими печами, чайниками, холодильниками, вендинговими автоматами з кавою, снеками та сендвічами; забезпечення доступу до ігрової кімнати з приставками Gaming console PS4 Pro та комп`ютерними іграми, настільними іграми та пуфами; забезпечено доступ до шумоізольованої бібліотеки; надання простору для роботи з власним ноутбуком, обладнаний розетками, інтернет-портами, проектором; придбано два столи з настільним футболом та два столи з настільним тенісом; доступ до безкоштовного спортивного залу; надано знижки в UNIT.Cafe та безкоштовний доступ до всіх конференцій, хакатонів та мітапів, які відбуваються на території UNIT Factory та UNIT.City (а.с. 23).

Так, всі витрати, пов`язані з наданням послуг з навчання, а також забезпечення дозвілля в період навчання, позивач взяв на себе.

Згідно з витягом з бази даних обліку учасників програми інноваційного освітнього проекту UNIT Factory відповідач останній раз знаходилась у системі 19 червня 2018 року (а.с. 22).

При цьому, 15 листопада 2018 року позивачем було направлено відповідачу письмову вимогу, в якій їй запропоновано протягом 7 календарних днів сплатити суму у розмірі еквіваленту 2 500 доларів США, проте, у встановлений строк відповідач не сплатила грошові кошти (а.с. 9).

03 грудня 2018 року ОСОБА_1 направила на адресу ТОВ «Кі Фанд Менеджмент» лист, де зазначила, що з ентузіазмом включилася до виконання навчальної програми, але з часом стало зрозуміло, що її очікування від програми не справджуються. Не відчувши духу команди і готовності до взаємодопомоги слухачів, після перших місяців участі в програмі у неї сформувався пригнічений стан через неефективність її навчання, відсутності розвитку та необхідності продовжувати програму у відповідності з умовами підписаного договору. Зазначила, що результатом цього стало повідомлення від UNIT Factory про припинення доступу до програми. Так, просила позивача підписати додаткову угоду про припинення дії Договору за згодою сторін та зазначила про відсутність у неї коштів для виплати компенсації (а.с. 38, 39).

Таким чином встановлено, що відповідач відмовилась від участі в програмі в односторонньому порядку після 31 жовтня 2017 року, що нею не заперечувалось в суді першої інстанції, у зв`язку з чим виник обов`язок компенсувати позивачу відповідно до п. 2.2 Договору №17-17347 від 28 вересня 2017 року грошові кошти.

Статтею 3 ЦК України визначено загальні засади цивільного законодавства, зокрема свобода договору.

За змістом ч. 1 ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Уклавши дані угоду і договір на умовах, викладених у них, відповідач тим самим засвідчила свою згоду та взяла на себе зобов`язання виконувати умови, які були в них закріплені.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим до виконання сторонами.

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (ч. 1 ст. 610 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Відповідно до ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Укладений сторонами Договір № 17-1-17347 від 28 вересня 2017 року не розірваний, у встановленому порядку не визнаний недійсним.

Як було встановлено, припинення договору за ініціативою слухача здійснюється з наслідками, передбаченими Розділом 2 Договору №17-17347 від 28 вересня 2017 року, тобто у випадку односторонньої, безпідставної, не з вини UNIT Factory, відмови слухача від програми після 31 жовтня 2017 року, останній має компенсувати витрати на свою участь у програмі в розмірі, еквівалентному 2 500 доларів США (п. 2.2 Договору).

Встановивши, що відповідач відмовилася в односторонньому порядку від виконання умов договору щодо реалізації освітньої програми, суд дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позову ТОВ «ЮФ`ЮЧЕР УКРАЇНА».

При цьому, позивач просив стягнути з відповідача еквівалент 2 500 доларів США, що становить 70 325,00 грн. (станом на 05 грудня 2018 року).

Колегія суддів погодилась з сумою стягнення з відповідача у розмірі 60 827,00 грн., що станом на день ухвалення рішення районного суду становило 2 500 доларів США, з огляду на положення ст. 533 ЦК України, відповідно до якої якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом. Крім того, Договором №17-17347 від 28 вересня 2017 року встановлено, що компенсація платежу сплачується згідно курсу НБУ на момент здійснення платежу.

Доводи апеляційної скарги, що для стягнення шкоди з відповідача позивач повинен був довести факт порушення його прав відповідачем, розмір шкоди, якщо вона завдана, та причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та діями відповідача, колегія суддів відхилила, оскільки дані правовідносини виникли з договірного зобов`язання, а не з деліктного.

Доводи апелянта щодо недоведення позивачем належного виконання умов договору не можуть бути взяті до уваги з огляду на те, що предметом позову є стягнення з відповідача грошових коштів у зв`язку з односторонньою відмовою від виконання умов договору, що є самостійною підставою для стягнення грошових коштів.

Інші доводи апеляційної скарги на правильність висновків суду першої інстанції не впливають, тому колегія суддів їх відхилила.

Переглянувши справу за наявними в ній доказами, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що судове рішення ухвалене з додержанням вимог матеріального і процесуального права, а наведені в апеляційній скарзі доводи не відносяться до тих підстав, з якими закон пов`язує можливість скасування чи зміни оскарженого рішення, і висновків суду не спростовують, тому в задоволенні скарги слід відмовити на підставі ст. 375 ЦПК України.

На підставі ст. 141 ЦПК України понесені апелянтом судові витрати на апеляційний розгляд справи відшкодуванню за рахунок відповідача не підлягають.

З огляду на положення ч. 3 ст. 389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах касаційному оскарженню не підлягають, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 ст. 389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 369, 374, 375, 381-382, 384 ЦПК України, суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду міста Києва від 23 січня 2020 року - залишити без змін.

Постанова набирає законної сили негайно з моменту прийняття і оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини 3 статті 389 ЦПК України.

Судді Київського апеляційного суду: Б.Б. Левенець

О.В. Борисова

В.М. Ратнікова