ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/2182/20 Справа № 206/2255/18 Суддя у 1-й інстанції - Сухоруков А.О. Суддя у 2-й інстанції - Пищида М. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати у цивільних справах Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого Пищиди М.М.

суддів Деркач Н.М., Петешенкової М.Ю.

за участю секретаря судового засідання Бондаренка В.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки в натурі у спільному сумісному майні,-

В С Т А Н О В И Л А:

У квітні 2018 року позивачка звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки в натурі у спільному сумісному майні.

В обґрунтування своїх позовних вимог посилалася на те, що позивачу на підставі свідоцтва від 09 листопада 2005 року про право на спадщину за законом, після смерті батька, ОСОБА_4 належить 1/4 частина житлового будинку АДРЕСА_1 , також їй на підставі свідоцтва про право власності на землю належить 1/4 частина земельної ділянки 0,0596 га, кадастровий номер :09:371:0029, яка знаходиться за вищезазначеною адресою.

Згідно свідоцтва від 20 вересня 2017 року про право на спадщину за заповітом, після смерті матері, ОСОБА_5 їй належить 1/4 частина житлового будинку та 1/4 частина земельної ділянки, розташовані за адресою по АДРЕСА_1 .

Домоволодіння згідно технічного паспорту, складається з житлового будинку літ. А-1, сараю Б, сараю В, навіс Е, навіс Г, душової Д, убиральні Ж, споруд № 1-3, мостіння І. Житловий будинок літ. А-1, загальною площею 52,9 кв.м, житловою 35,8 кв.м, складається з 1-1 веранди 4,9 кв.м., 1-2 кухні - 9,3 кв.м., 1-3 коридору - 2,9 кв.м, 1-4 житлової 5,7 кв.м, 1-5 житлової 17,8 кв.м, 1-6 житлової 6,1 к.м., 1-7 житлової 6,2 кв.м. Дане домоволодіння знаходиться на приватизованій земельній ділянці 0,0596 га.

Відповідачами по справі є її брат та сестра. Їм на підставі свідоцтва про право на спадщину за законом, після смерті батька, ОСОБА_4 належить по 1/4 частини житлового будинку та по 1/4 частини земельної ділянки.

Відповідач ОСОБА_3 проживає у спірному домоволодінні, однак між ними склалися неприязні стосунки, у зв`язку з чим вони не можуть знайти спільної мови з приводу користування житловим будинком, господарськими будівлями та земельною ділянкою.

20 лютого 2018 року вона відправила відповідачам лист з пропозицією розподілу домоволодіння та земельної ділянки, оскільки відповідач ОСОБА_3 вигнав її з будинку і наданий час сам користується спірним житловим будинком.

Відповідачка ОСОБА_2 проживає у м. Синельникове і не переймається виділом своєї частки у спільному майні.

У зв`язку з тим, що на даний час вона позбавлена можливості користуватися та розпоряджатися своїм майном вимушена звернутися до суду з даним позовом за захистом своїх прав.

На підставі наведеного, позивачка, з урахуванням уточнених позовних вимог, просила суд визнати право власності та виділити їй в натурі 52/100 частини домоволодіння АДРЕСА_1 , а саме приміщення в житловому будинку літ А, літ а-1: приміщення 1-4 (площею 5,7 кв.м), кухня 1-2 (площею 9,3 кв.м), кімната 1-5 (площею 17,8 кв.м), споруду № НОМЕР_1 , 1/2 частину споруди № НОМЕР_2 , душову літ. Д, 1/2 частину вбиральні літ Ж, 1/2 частину колодязя літ к, 1/2 частину замощення І.

Визнати право власності та виділити їй в натурі 1/2 частку земельної ділянки, площею 298 кв.м за адресою: АДРЕСА_1 кадастровий номер :09:371:0029.

Стягнути з відповідачів на її користь понесені судові витрати, а саме 2258грн. судового збору та 12 355,20 грн витрати за проведення судової комісійної будівельно-технічної, оціночно-будівельної, земельно-технічної, оціночно-земельної експертизи (2-5, 142-145).

Рішенням Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2019 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про виділ частки в натурі у спільному сумісному майні відмовлено (а.с.183-186).

Не погодившись з вказаним рішенням, ОСОБА_1 звернулася до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нове, яким позовні вимоги задовольнити.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що судом першої інстанції було неповно та неправильно встановлено деякі обставини, що мають значення для справи, внаслідок неправильного дослідження і оцінки наданих суду доказів (а.с. 191-195).

Перевіривши матеріали справи, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу залишити без задоволення, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено, що 29 листопада 2005 року державним нотаріусом Восьмої Дніпропетровської державної нотаріальної контори Отроцюк О.В. видано ОСОБА_6 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 на 1/4 частину домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 та розташовано на земельній ділянці площею 600кв.м (а.с.10).

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 9527073 від 10.01.2006 року право приватної власності на 1/4 частину домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_6 на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с.10 з обороту).

29 листопада 2005 року державним нотаріусом Восьмої дніпропетровської державної нотаріальної контори Отроцюк О.В. видано ОСОБА_2 свідоцтво про право на спадщину за законом після смерті батька ОСОБА_4 на 1/4 частину домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 та розташовано на земельній ділянці площею 600кв.м (а.с.11).

З витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства «Дніпропетровське міжміське бюро технічної інвентаризації» № 9526197 від 10.01.2006 року право приватної власності на 1/4 частину домоволодіння, що знаходиться в АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право на спадщину (а.с.11 з обороту).

29 червня 1993 року шлюб між ОСОБА_7 та ОСОБА_6 розірвано, що підтверджується свідоцтвом про розірвання шлюбу виданого повторно 05 травня 2010 року (а.с.9).

18 червня 2010 року ОСОБА_8 і ОСОБА_6 зареєстрували шлюб, прізвище дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_9 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб від 18 червня 2010 року (а.с.8).

З державного акту на право власності на земельну ділянку площею 0,0596 га по АДРЕСА_1 , цільове призначення для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :09:371:0029 належить на праві спільної сумісної власності (по 1/4 частині) ОСОБА_6 , ОСОБА_5 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 на підставі рішення Дніпропетровської міської ради від 27.08.2010 року № 199/60 (а.с.20-24).

20 вересня 2017 року державним нотаріусом Восьмої Дніпровської державної нотаріальної контори Хорішко О.М. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,0596 гектарів в межах згідно планом розташованої на території АДРЕСА_1 та переданої для обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, кадастровий номер: :09:371:0029 (а.с.12).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 20.09.2017 року право приватної власності на 1/4 частину земельної ділянки площею 0,0596 гектарів в межах згідно планом розташованої на території АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:371:0029 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.13).

12 жовтня 2017 року державним нотаріусом Восьмої дніпровської державної нотаріальної контори Хорішко О.М. видано ОСОБА_1 свідоцтво про право на спадщину за заповітом після смерті матері ОСОБА_5 на 1/4 частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 (а.с.14).

З витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності від 12.10.2017 року право приватної власності на 1/4 частину домоволодіння, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровано за ОСОБА_1 на підставі свідоцтва про право на спадщину за заповітом (а.с.15).

Відповідно до технічного паспорту на садибний (індивідуальний) житловий будинок виготовленого станом на 12.08.2005 р. складається з житлового будинку літ. А-1, сараю Б, сараю В, навіс Е, навіс Г, душевої Д, убиральні Ж, споруд № 1-3, мостіння І. Житловий будинок літ. А-1, загальною площею 52,9 кв.м , житловою 35,8 кв.м, допоміжна 17,1кв.м та складається з 1-1 веранди 4,9 кв.м., 1-2 кухні - 9,3 кв.м., 1-3 коридору - 2,9 кв.м, 1-4 житлової 5,7 кв.м, 1-5 житловлї 17,8 кв.м, 1-6 житлової 6,1 к.м., 1-7 житлової 6,2 кв.м (а.с.16-19).

19.02.2018 року ОСОБА_1 звернулася до ОСОБА_3 , ОСОБА_2 з заявою про вирішення спірного питання щодо виділу їй у користування її 1/2 частини домоволодіння та земельної ділянки, мирним шляхом (а.с.32-33).

Висновком судових експертів Алістратова Т.В. і ОСОБА_10 за результатами проведення судової комісійної будівельно-технічної, оціночно-будівельної, земельно-технічної та оціночно-земельної експертизи № 4053/4054/4055/4056-18 від 28.02.2019 року при зіставлені частки співвласників (1/2+1/4+1/4 частки) житлового будинку в одиницях площі, об`ємно-планувального рішення житлового будинку, розташування житлового будинку на земельній ділянці з вимогами діючих нормативних документів, чинних на території України в галузі будівництва, визначити варіанти розподілу житлового будинку літ. А домоволодіння АДРЕСА_1 з урахуванням часток власності: 1/2, 1/4 та 1/4 технічно неможливо.

На розгляд суду пропонуються два варіанта розділу житлового будинку з відступом від ідеальних часток, вимог ДБН, з урахуванням перепланування житлового будинку та добудовою. Крім того, запропоновані варіанти передбачають виділ в натурі двох квартир, тобто, об`єднання співвласників, частки яких дорівнюють 1/4.

Усі запропоновані переобладнання житлового будинку необхідно робити відповідно до вимог ДБН А.3.1-5-16 Організація будівельного виробництва. Дозвіл на виконання будівельних робіт надається інспекціями державного архітектурно - будівельного контролю, на підставі затвердженої у встановленому порядку проектної документації, при наявності дозволу виконкому місцевої ради народних депутатів, газового господарства і держпожінспекції.

Слід зазначити, що розрахунок розміру компенсації за відхилення частки від ідеальної долі по переобладнанню газопостачання, електропостачання, вартість будівельних робіт по переобладнанню, експертами не виконувався, оскільки вартісні показники щодо виконання окремих перелічених робіт повинні включати в собі проектні розробки, розрахунки га погодження, а також встановлення виду та вартості матеріальних ресурсів, які є складовими зазначених елементів та споруд, що не є компетенцією експертів-будівельииків.

На розгляд суду запропоновано 2 варіанта порядку користування земельною ділянкою кадастровий номер :09:371:0029, що знаходиться за адресою м АДРЕСА_1 з урахуванням часток співвласників відповідно до варіанта 1 та варіанта №2 домоволодіння (а.с.97-125).

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що виділити в натурі частки житлового будинку без здійснення прибудови неможливо. Окрім цього навіть при здійсненні прибудови розділ спірного житлового будинку з урахуванням часток власності неможливий, запропоновані експертом варіанти передбачають виділ в натурі двох квартир, тобто, об`єднання співвласників, частки яких дорівнюють 1/4.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Відповідно до частини 1 статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частина 1 статті 16 ЦК України передбачає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Відповідно до частин першої, другої статті 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону.

Згідно з частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Частинами першою-третьою статті 358 ЦК України передбачено, що право спільної часткової власності здійснюється співвласниками за їхньою згодою. Співвласники можуть домовитися про порядок володіння та користування майном, що є їхньою спільною частковою власністю. Кожен із співвласників має право на надання йому у володіння та користування тієї частини спільного майна в натурі, яка відповідає його частці у праві спільної часткової власності. У разі неможливості цього він має право вимагати від інших співвласників, які володіють і користуються спільним майном, відповідної матеріальної компенсації.

Згідно з частиною першою статті 367 ЦК України майно, що є у спільній частковій власності, може бути поділено в натурі між співвласниками за домовленістю між ними.

Відповідно до статті 364 ЦК України співвласник має право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. Якщо виділ у натурі частки із спільного майна не допускається згідно із законом або є неможливим (частина друга статті 183 цього Кодексу), співвласник, який бажає виділу, має право на одержання від інших співвласників грошової або іншої матеріальної компенсації вартості його частки. Компенсація співвласникові може бути надана лише за його згодою. Право на частку у праві спільної часткової власності у співвласника, який отримав таку компенсацію, припиняється з дня її отримання. У разі виділу співвласником у натурі частки із спільного майна для співвласника, який здійснив такий виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку, встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Системний аналіз положень статей 183, 358, 364, 379, 380, 382 ЦК України дає підстави дійти висновку, що у спорах про поділ будинку в натурі учасникам спільної часткової власності на будинок може бути виділено його відокремлену частину, яка відповідає розміру їх часток у праві власності. Виділ часток (поділ) жилого будинку, що перебуває у спільній частковій власності, є можливим, якщо кожній зі сторін може бути виділено відокремлену частину будинку із самостійним виходом (квартиру) або в разі, коли є технічна можливість переобладнання будинку в ізольовані квартири, які за розміром відповідають розміру часток співвласників у праві власності. Якщо виділ (поділ) технічно можливий, але з відхиленням від розміру ідеальних часток співвласників, з урахуванням конкретних обставин поділ (виділ) може бути проведений зі зміною ідеальних часток і присудженням грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Враховуючи, що після виділу частки зі спільного нерухомого майна відповідно до статті 364 ЦК України право спільної часткової власності припиняється, при виділі частки із спільного нерухомого майна власнику, що виділяється, та власнику (власникам), що залишаються, має бути виділена окрема площа, яка повинна бути ізольованою від приміщення іншого (інших) співвласників, мати окремий вихід, окрему систему життєзабезпечення (водопостачання, водовідведення, опалення тощо), тобто складати окремий об`єкт нерухомого майна в розумінні статті 181 ЦК України.

Отже, враховуючи норми чинного законодавства, які регулюють спірні правовідносини, при вирішенні даного спору слід встановити обставини можливості виділення кожній зі сторін відокремленої частини будинку із самостійним виходом (квартиру) або встановлення технічної можливості переобладнання будинку в ізольовані квартири, можливого відхилення від розміру ідеальних часток співвласників, зміни ідеальних часток і присудження грошової компенсації співвласнику, частка якого зменшилася.

Вищевикладене узгоджується з правовим висновком Верховного Суду України, наведеним у постанові від 03 квітня 2013 року у справі № 6-12цс13.

Також відповідно до роз`яснень, даних у п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 4 жовтня 1991року №7 «Про практику застосування судами законодавства, що регулює право приватної власності громадян на жилий будинок», при вирішенні справ про виділ в натурі часток жилого будинку, що є спільною частковою власністю, судам належить мати на увазі, що це можливо, якщо кожній із сторін може бути виділено відокремлену частину будинку з самостійним виходом (квартиру). Виділ також може мати місце при наявності технічної можливості переобладнати приміщення в ізольовані квартири.

Згідно положень ч. 1 ст. 86, ч. 1 ст. 87 ЗК України земельна ділянка може знаходитись у спільній власності з визначенням частки кожного з учасників спільної власності (спільна часткова власність) або без визначення часток учасників спільної власності (спільна сумісна власність).

Відповідно до ч. 1 ст. 88 Земельного кодексу України володіння, користування та розпорядження земельною ділянкою, що перебуває у спільній частковій власності, здійснюються за згодою всіх співвласників згідно з договором, а у разі недосягнення згоди у судовому порядку.

Згідно з ч. 4 ст. 89 ЗК України співвласники земельної ділянки, що перебуває у спільній сумісній власності, мають право на її поділ або на виділення з неї окремої частки.

Відповідно до ч.4 ст. 120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду кількома особами право на земельну ділянку визначається пропорційно до часток осіб у праві власності жилого будинку, будівлі або споруди.

Так, згідно з висновком судових експертів розподіл спірного житлового будинку літ. А домоволодіння АДРЕСА_1 з урахуванням часток власності: 1/2, 1/4 та 1/4 технічно неможливо та суду запропоновано два варіанта розділу житлового будинку з відступом від ідеальних часток, вимог ДБН, з урахуванням перепланування житлового будинку та добудовою і відповідно цим варіантам запропоновано 2 варіанта порядку користування земельною ділянкою. Розрахунок розміру компенсації за відхилення частки від ідеальної долі по переобладнанню газопостачання, електропостачання, вартість будівельних робіт по переобладнанню, експертами не виконувався.

Отже виділити в натурі частки житлового будинку без здійснення прибудови неможливо.

Окрім цього навіть при здійсненні прибудови розділ спірного житлового будинку з урахуванням часток власності неможливий, запропоновані експертом варіанти передбачають виділ в натурі двох квартир, тобто, об`єднання співвласників, частки яких дорівнюють 1/4.

Вищезазначене свідчить про неможливість здійснення реального поділу в натурі існуючого спірного будинку із дотриманням чинних норм та правил, ураховуючи те, що такий поділ призведе до порушення прав відповідачів.

Беручи до уваги всі встановлені судом факти і відповідні їм правовідносини, належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд апеляційної інстанції приходить до висновку про законність та обґрунтованість рішення ухваленого по даній справі та відсутність підстав до його скасування.

Доводи, вказані в апеляційній скарзі про те, що суд неповно з`ясував обставини по справі, необґрунтовані та зводяться до переоцінки доказів по справі і незгоди з висновками суду по їх оцінці.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 374, частини 1 статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду постановлено з дотриманням норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення має бути залишено без змін.

Що стосується судових витрат понесених апелянтом, то колегія суддів їх не переглядає, оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення.

На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Самарського районного суду м. Дніпропетровська від 15 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена відповідно до чинного законодавства.

Судді: