Справа № 361/8655/19
Провадження № 2/361/1424/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(ЗАОЧНЕ)

08 вересня 2020 року Броварський міськрайонний суд Київської області в складі:

головуючого судді Радзівіл А.Г.

за участю секретаря Бас Я.В.

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Бровари цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів,

В С ТА Н О В И В:

У грудні 2019 року позивач звернулася до суду із позовом до відповідача в якому просила суд стягнути на її користь неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 79460 грн. 97 коп.

Свій позов обґрунтовувала тим, що вона із відповідачем з 20.10.2007 р. перебувала у шлюбі. Від шлюбу у нас народився син - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Відповідно до рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 03.01.2014 року шлюб розірвано.

Згідно рішення Броварського міськрайонного суду Київської області від 03.06.2016 р. із відповідача стягнуто аліменти на утримання сина у розмірі 1/4 частини усіх видів доходу, починаючи з 13.04.2016 р. і до повноліття дитини.

Позивач зазначає, що за вказаним рішенням суду, відповідач жодного разу не сплачував аліменти на утримання сина ОСОБА_4 . В результаті чого у відповідача виникла заборгованість у розмірі 79 460,97 грн., що підтверджується відповідною довідкою Броварського ВДВС.

Відповідач ухиляється від покладеного на нього у відповідності до ст. 180 Сімейного кодексу України, а саме обов`язку утримувати свою дитину.

Оскільки аліменти відповідач повинен був сплачувати щомісяця після набрання рішенням законної сили, тому позивач вказує, що пеня обраховується за період з 13.04.2016 р. до 30.11.2019 р. і її розмір становить 498 852,23 гри.

Враховуючи вимоги ч. 1 ст. 196 СК України, відповідно до якої розмір пені, що підлягає стягненню на користь одержувача аліментів, не може перевищувати 100% заборгованості, тому з відповідача на мою користь підлягає стягненню пеня в розмірі 79 460,97 грн.

В серпні 2019 р. відповідач подав до Броварського ВДВС заяву, у якій зобов`язувався до 01.09.2019 р. погасити наявний у нього борг, а також регулярно виплачувати періодичні платежі. Однак свої зобов`язання не виконав, а тому заборгованість за аліментами не погашена.

09 січня 2019 року ухвалою судді Броварського міськрайонного суду Київської області Радзівіл А.Г. призначено судове засідання на 25 лютого 2020 року.

В судовому засіданні позивач та її представник ОСОБА_2 підтримали позовні вимоги у повному обсязі, суду надали пояснення аналогічні змісту позовної заяви, просили позов задовольнити.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про день, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Суд, вислухавши позивача, представника позивача, вивчивши та дослідивши письмові докази у справі, встановив обставини у справі та виниклі правовідносини, дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Судом встановлено, що 20 жовтня 2007 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_1 у Відділі реєстрації актів цивільного стану Броварського міськраойнного управління юстиції Київської області зареєстрований шлюб, про що в Книзі реєстрації шлюбів зроблено відповідний актовий запис за № 853. Після реєстрації шлюбу прізвище дружини - ОСОБА_1 . (а.с. 5)

Від спільного шлюбу ІНФОРМАЦІЯ_1 у подружжя народився син ОСОБА_4 , про що зроблено відповідний актовий запис за № 808, та 26 серпня 2008 року видано Відділом реєстрації актів цивільного стану Броварського міськрайонного управління юстиції Київської області свідоцтво про народження серії НОМЕР_1 . (а.с. 6)

03 січня 2014 року заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області шлюб між сторонами розірвано. (а.с. 7)

13 січня 2016 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_9 був зареєстрований шлюб, про що складено відповідний актовий запис за № 19, та 13 січня 2016 року видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 . (а.с. 9)

03 червня 2016 року заочним рішенням Броварського міськрайонного суду Київської області позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів задоволено. Стягнуто із ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти у розмірі ј частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 13 квітня 2106 року і до досягнення дитиною повноліття.(а.с.8)

Згідно розрахунку заборгованості зі сплати аліментів станом на 01.11.2019 року за період з квітня 2016 року по жовтень 2019 року, виконаного старшим державним виконавцем Попович А.О., заборгованість відповідача зі сплати аліментів за вказаний період становить 79460 грн. 97 коп.

07 серпня 2019 року відповідач своєю заявою до Броварського міськрайонного відділу ДВС ГТУЮ у Київській області зобов`язувався погасити заборгованість по сплаті аліментів до 01 вересня 2019 року. (а.с.10)

Суд перевіривши наведений позивачем розрахунок пені, вважає його достовірним, а саме загальна сума пені за прострочення відповідачем сплати аліментів за виконавчим листом № 2/361/1672/16 від 04 липня 2016 року за період з квітня 2016 року по листопад 2019 року складає 498852 грн. 23 коп.

У статті 179 СК України зазначається, що аліменти призначені для утримання дитини і не можуть бути використані не за цільовим призначенням.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька і (або) у твердій грошовій сумі (частина третя статті 182 СК України у редакції, чинній на час ухвалення рішення про стягнення аліментів).

У будь-якому випадку, чи то у разі стягнення аліментів у частці від доходу, чи у твердій грошовій, цей платіж є періодичним і повинен сплачуватися платником аліментів кожного місяця.

Тобто, у разі несплати аліментів у поточному місяці, з 01 числа наступного місяця виникає заборгованість, яка тягне відповідальність у вигляді неустойки.

Згідно з частиною першою статті 196 СК України при виникненні заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення.

Правило про стягнення неустойки (пені) у розмірі 1 % від суми несплачених аліментів за кожен день прострочення полягає в тому, що при обчисленні загальної суми пені за прострочення сплати аліментів враховується розмір несплачених аліментів за кожен місяцьта кількість днів прострочення за кожним платежем окремо.

Аліменти нараховуються щомісячно, тому строк виконання цього обов`язку буде різним, а отже, кількість днів прострочення сплати аліментів за кожен місяць також буде різною.

Законодавець установив розмір пені - 1% за кожен день прострочення та період, за який нараховується пеня - за кожен день, починаючи з наступного, у який мала бути здійснена сплата аліментів за відповідний місяць, але таке зобов`язання не було виконане, і до дня, у який проведена сплата заборгованості чи до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені.

Таке правило застосовується у разі прострочення виконання зобов`язання зі сплати аліментів за місяць, у який вони мали бути сплачені.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток.

Тобто формула така: заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Європейський суд з прав людини (далі-ЄСПЛ) зауважив, що одним із фундаментальних аспектів верховенства права єп. ринцип правової визначеності, який, між іншим, вимагає, щоб при остаточному вирішенні справи судами їх рішення не викликали сумнівів (рішення від 28жовтня 1999 року у справі Брумареску проти Румунії,заява №28342/95,§ 61). Якщо конфліктна практика розвивається в межах одного з найвищих судових органів країни, цей суд сам стає джерелом правової невизначеності, тим самим підриває принцип правової визначеності та послаблює довіру громадськості до судової системи (рішення від 29листопада 2016року у справі Парафія греко-католицької церкви в м. Люпені та інші проти Румунії, заява № 76943/11, § 123).

ЄСПЛ неодноразово зазначав, що формулювання законів не завжди чіткі,тому їх тлумачення та застосування залежить від практики. Роль розгляду справ у судах полягає саме у тому, щоб позбутися таких інтерпретаційних сумнівів з урахуванням зміну повсякденній практиці (рішення від 11листопада 1996року у справі Кантоні проти Франції, заява № 17862/91, § 31-32; від 11 квітня 2013 року у справі Вєренцов проти України, заява № 20372/11, § 65). Судові рішення повинні бути розумно передбачуваними (рішення від 22 листопада 1995 року у справі ОСОБА_5 . проти Сполученого Королівства, заява № 20166/92, § 36).

З огляду на те, що принцип верховенства права передбачає наявність правової визначеності, зокрема і при вирішенні питання щодо необхідності відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних відносинах, Велика Палата Верховного Суду в Постанові від 03 квітня 2019 року по справі № 333/6020/16-ц відступила від висновків Верховного Суду України щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у раніше прийнятих постановах від 02 листопада 2016 року у справі № 6-1554цс16, від 16 березня 2016 року у справі № 6-2589цс15, від 03 лютого 2016 року у справі № 6-1477цс15, від 16 березня 2016 року у справі № 6-300цс16, і вважає, що пеня за заборгованість зі сплати аліментів нараховується на весь розмір несплачених у відповідному місяці аліментів за кожний день прострочення її сплати, а її нарахування не обмежується тільки тим місяцем, в якому не проводилося стягнення.

Розмір пені за місячним платежем розраховується так: заборгованість зі сплати аліментів за конкретний місяць (місячний платіж) необхідно помножити на кількість днів заборгованості, які відраховуються з першого дня місяця, наступного за місяцем, у якому мали бути сплачені, але не сплачувалися аліменти, до дня їх фактичної виплати (при цьому день виконання зобов`язання не включається до строку заборгованості) та помножити та 1 відсоток. Тобто, заборгованість за місяць х кількість днів заборгованості х 1 %.

За цим правилом обраховується пеня за кожним простроченим місячним платежем.

Загальний розмір пені становить суму розмірів пені, обрахованої за кожним місячним (періодичним) платежем.

У разі виплати аліментів частинами, необхідно зазначити, що якщо такі часткові платежі вчинені протягом місяця, у якому повинні сплачуватися аліменти, і їх загальна сума становить місячний платіж, визначений у рішенні суду про стягнення аліментів, вважається, що той з батьків, який повинен сплачувати аліменти, виконав ці зобов`язання.

У разі, якщо місячний платіж сплачено не у повному розмірі, то пеня буде нараховуватися з першого дня місяця, наступного за місяцем сплати чергового платежу, на різницю між розміром, який мав бути сплачений на утримання дитини, та розміром фактично сплачених аліментів з урахуванням строку прострочення та ставки пені - 1 %.

Строк прострочення вираховується з урахуванням раніше зазначеного правила і починає перебіг з першого дня місяця, наступного за місяцем внесення періодичного платежу, до дня, який передує дню сплати заборгованості.

У разі, якщо заборгованість зі сплати аліментів погашено частково в іншому місяці, то визначення пені на заборгованість зі сплати аліментів розраховується з урахуванням розміру несплаченої частки аліментів за певний місяць з дня сплати частки місячного платежу і до дня, який передує дню погашення заборгованості за відповідним місячним платежем, помножену на 1 %.

Відповідно ч. 1 ст.196 СК України у разі виникнення заборгованості з вини особи, яка зобов`язана сплачувати аліменти за рішенням суду або за домовленістю між батьками, одержувач аліментів має право на стягнення неустойки (пені) у розмірі одного відсотка суми несплачених аліментів за кожен день прострочення від дня прострочення сплати аліментів до дня їх повного погашення або до дня ухвалення судом рішення про стягнення пені, але не більше 100 відсотків заборгованості.

Таким чином, зважаючи на те, що розмір заборгованості по сплаті аліментів відповідно до встановлених обставин складає 79460 грн. 97 коп., суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги є обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: позивачі - у справах про стягнення аліментів, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів чи зміну способу їх стягнення, а також заявники у разі подання заяви щодо видачі судового наказу про стягнення аліментів.

Відповідно ч.1, 2, 6 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Таким чином, судовий збір в розмірі 794 грн. 61 коп. підлягає стягнення з відповідача на користь держави.

Керуючись ст. ст. 200, 265, 268, 280 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 неустойку (пеню) за прострочення сплати аліментів в сумі 79460 грн. 97 коп.

Стягнути з ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 794 грн. 61 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Київського апеляційного суду через Броварський міськрайонний суд Київської області.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Суддя Радзівіл А.Г.