Постанова

Іменем України

додаткова

23 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 521/17665/14-ц

провадження № 61-38324св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач),

суддів: Воробйової І. А., Гулька Б. І., Лідовця Р. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивачі: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,

відповідач - ОСОБА_5 ,

представник відповідача - ОСОБА_6 ,

треті особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

розглянув у порядку письмового провадження заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення,

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 звернулися до суду з позовом, який було уточнено,

до ОСОБА_5 , треті особи: ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,

про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Справа розглядалася судами неодноразово.

Заочним рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2014 року позовні вимоги ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 задоволено.

Зобов`язано ОСОБА_5 передати об`єкт нерухомості, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 ,

ОСОБА_4 .

Ухвалою Малиновського районного суду м. Одеси від 18 лютого 2015 року

у задоволені заяви ОСОБА_5 про перегляд заочного рішення відмовлено.

Рішенням Апеляційного суду Одеської області від 22 червня 2015 року заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 грудня

2014 року скасовано.

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 відмовлено.

Ухвалою Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних

і кримінальних справ від 25 листопада 2015 року заочне рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 01 грудня 2014 року та рішення Апеляційного суду Одеської області від 22 червня 2015 року скасовано, справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2017 року у задоволені позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ,

ОСОБА_4 , ОСОБА_4 відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Одеської області від 10 травня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 залишено без задоволення.

Рішення Рішенням Малиновського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Першої судової палатиКасаційного цивільного суду від 27 травня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено.

Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 10 травня 2018 року скасовано.

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 задоволено.

Витребувано із володіння ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 квартиру АДРЕСА_2 .

Стягнуто зі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 5 901,32 грн на відшкодування сплаченого судового збору.

18 серпня 2020 року від ОСОБА_1 надійшла заява про ухвалення додаткового рішення, в якій вона просила вирішити питання відшкодування судових витрат, які не були розподілені судом при перегляді справи у суді касаційної інстанції.

Вивчивши матеріали цивільної справи та перевіривши доводи заяви, суд дійшов висновку про задоволення заяви.

Частиною першою статті 270 ЦПК України передбачено, що суд, який ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо, зокрема, судом не вирішено питання про судові витрати (пункт 3).

Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення (частина третя статті 270 ЦПК України).

Судом установлено, що постановою у складі колегії суддів Першої судової палатиКасаційного цивільного суду від 27 травня 2020 року касаційну скаргу ОСОБА_1 задоволено. Рішення Малиновського районного суду м. Одеси від 24 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Одеської області від 10 травня 2018 року скасовано. Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 , ОСОБА_4 задоволено.

Стягнуто зі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 5 901,32 грн на відшкодування сплаченого судового збору.

Відповідно до частини другої статті 141 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі задоволення позову на відповідача.

Проте питання щодо розподілу судових витрат вирішено судом касаційної інстанції не в повному розмірі.

Так, судом не враховано, що згідно з квитанцією від 21 квітня 2017 року за подання позовної заяви ОСОБА_1 було доплачено судовий збір у розмірі 6 646,40 грн (а. с. 170, т. 2).

Також ОСОБА_1 було сплачено судовий збір за звернення до суду із заявою про витребування доказів у розмірі 275,60 грн, що підтверджується квитанцією від 11 червня 2016 року (а. с. 72, т. 2).

Згідно з квитанцією від 30 липня 2015 року ОСОБА_1 доплатила судовий збір за подання касаційної скарги на рішення Апеляційного суду Одеської області від 22 червня 2015 року у розмірі 2 390,00 грн.

Враховуючи те, що постановою Верховного Суду від 27 травня 2020 року не вирішено питання щодо розподілу вказаних судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, колегія суддів дійшла висновку про задоволення заяви ОСОБА_1 та ухвалення додаткового судового рішення.

Керуючись статтями 270, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення задовольнити.

Стягнути зі ОСОБА_5 на користь ОСОБА_1 9 312,00 грн (дев`ять тисяч триста дванадцять грн) на відшкодування сплаченого судового збору.

Постанова є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий Д. Д. Луспеник

Судді: І. А. Воробйова

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець

Ю. В. Черняк