Справа № 183/4492/20
№ 2-о/183/170/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2020 року Новомосковський міськрайонний суд Дніпропетровської області, у складі:

головуючої судді Сороки О.В.,

секретаря Пащенко А.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Новомосковського міськрайонного суду цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересовані особи - Перещепинська міська рада, приватний нотаріус Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнего Світлана Іванівна, про встановлення факту родинних відносин,-

в с т а н о в и в:

18 серпня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить встановити факт родинних відносин між ним та його матір`ю ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В обґрунтування своєї заяви ОСОБА_1 зазначає, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 . Після її смерті залишилося спадкове майно, а саме житловий будинок, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Заповіту мати не залишила.

Спадщину після смерті матері заявник прийняв фактично, так як був зареєстрований на день смерті разом з нею у вказаному будинку, у зв`язку з чим нотаріусом заведено спадкову справу №36/2020. При цьому, нотаріусом заявникові було роз`яснено, що видати свідоцтво про право на спадщину вона не може та зарекомендувала звернутися йому до суду для вирішення питання про встановлення факту родинних відносин зі спадкодавцем, у зв`язку з тим, що в свідоцтві про смерть його мати значиться як « ОСОБА_2 », а в свідоцтві про народження заявника матір зазначено як « ОСОБА_3 ». Крім того, через зазначену помилку у документах Пенсійний фонд відмовляє заявникові, як спадкоємцю у видачі пенсії матері.

Отже, зазначені розбіжності в документах позбавляють можливості заявника реалізувати свої спадкові права, іншого способу для усунення цих розбіжностей він не має можливості використати, тому в судовому порядку просить встановити факт родинних відносин між ним та його матір`ю ОСОБА_2 , померлою ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Ухвалою суду 19 серпня 2020 року відкрито провадження у справі.

Заявник в судове засідання не з`явився, надавши суду заяву про розгляд справи у його відсутність, заяву про встановлення факту підтримав.

Представник заінтересованої особи - Перещепинської міської ради в судове засідання не з`явився, надіславши до суду заяву в якій просив розгляд справи проводити у його відсутність та винести рішення у відповідності до діючого законодавства (а.с.45).

Заінтересована особа - приватний нотаріус Дейнего С.І. в судове засідання не з`явилася, на виконання ухвали суду надала копію витребуваної судом спадкової справи.

На підставі ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, у зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи.

Суд, дослідивши докази з точки зору належності та допустимості, а у своїй сукупності з точки зору достатності, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Перещепине Новомосковського району Дніпропетровської області, що стверджується свідоцтвом про смерть (а.с.9).

Після смерті ОСОБА_2 приватним нотаріусом Новомосковського районного нотаріального округу Дніпропетровської області Дейнего С.І. заведено спадкову справу №36/2020, матеріали якої свідчать про те, що заявник ОСОБА_1 прийняв спадщину після смерті матері, подавши до нотаріуса відповідну заяву (а.с.30). Даних про наявність інших спадкоємців, окрім позивача, матеріали спадкової справи не містять.

Поряд з цим, за результатами розгляду документів, поданих ОСОБА_1 до нотаріальної контори щодо оформлення спадщини за законом після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , нотаріусом було встановлено, що в свідоцтві про народження заявника матір`ю вказана ОСОБА_3 , у зв`язку з чим на ім`я заявника надано письмове роз`яснення вих. №218/02-14 від 21.07.2020 року про те, що свідоцтво про право на спадщину за законом на майно померлої можливо видати тільки при встановленні факту тотожності особи вказаної у свідоцтві про смерть та в свідоцтві про народження (а.с.42).

У відповідності до ч. 1 ст. 4 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У відповідності до п.5 ч.2 ст. 293 ЦПК України суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Відповідно до п. 1 ч.1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.

Так, суду подано копію свідоцтва про народження заявника, у відповідності до якого ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , в графі «мати» записано - ОСОБА_3 (а.с.10).

Довідкою виконавчого комітету Перещепинської міської ради Новомосковського району Дніпропетровської області №976 від 24.07.2020 року стверджується, що ОСОБА_1 , дійсно фактично проживав в АДРЕСА_1 разом зі своєю матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , по день її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 та вели спільне господарство (а.с.12).

Також в матеріалах справи міститься архівна довідка № К-1338 від 11.06.2001 року, в якій, серед іншого, дані про матір заявника вказані як ОСОБА_3 / ОСОБА_4 , 1927 року народження, уродженка с.Косаричі Глуського району Бобруйської області (а.с.13). Такі ж дані щодо прізвища, по батькові, дати та місця народження містяться й у паспорті громадянина України, виданого ім`я ОСОБА_2 (а.с.6) та в свідоцтві про смерть останньої.

Отже, аналіз поданих документів, свідчить про наявність розбіжностей в написанні ім`я матері у свідоцтві про народження заявника, яке не співпадає з її ім`ям записаному у свідоцтві про смерть. Означені невідповідності дійсно перешкоджають заявнику у реалізації його спадкових прав, і не можуть бути усунені іншим чином, ніж шляхом встановлення факту родинних відносин.

Згідно зі ст. 80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Частиною 1 ст. 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до п. 27 Постанови Пленуму ВСУ № 14 від 18 грудня 2009 року «Про судове рішення у цивільній справі» під час судового розгляду предметом доказування є факти, якими обґрунтовують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше юридичне значення для вирішення справи і підлягають встановленню при ухваленні рішення.

Сама по собі наявність у заявника оригіналів усіх зазначених документів, свідчить на його користь, тому у суду є всі підстави для встановлення юридичного факту, на якому наполягав ОСОБА_1 . При цьому, вимоги заявника підтверджуються належними допустимими та достовірними доказами, доданими до заяви та підтверджують обставини, на які він посилається.

Детальний аналіз зазначених вище документів, виданих компетентними органами та зареєстрованими у встановленому порядку, доводить суду той факт, що ОСОБА_1 являється сином ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 12,76,81,89,263,265,315 ЦПК України, суд, -

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 , - задовольнити.

Встановити факт родинних відносин між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 (РНОКПП НОМЕР_1 ) та його матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.В. Сорока.