Ухвала

28 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 1527/2-5399/11

провадження № 61-13480ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д. (суддя-доповідач), Гулька Б. І.,

Коломієць Г. В.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 22 червня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи - Четверта одеська державна нотаріальна контора, Одеське міське управління земельних ресурсів, про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права на спадщину,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2020 року ОСОБА_1 подав до апеляційного суду заяву про скасування заходів забезпечення позову, вжитих у цій справі ухвалою Суворовського районного суду м. Одеси від 02 листопада 2011 року, в якій просив зняти арешт з його будинку по АДРЕСА_1 .

Вищевказану заяву обґрунтовано тим, що ОСОБА_1 виплатив в рамках мирової угоди щодо врегулювання спору у справі № 523/9128/18 суму

у розмірі 20 тис. доларів США. Крім цього, зазначав, що позивач

ОСОБА_2 згоден зі зняттям арешту, про що надав відповідне клопотання.

Ухвалою Одеського апеляційного суду від 22 червня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у вигляді арешту будинку по АДРЕСА_1 у справі за апеляційною скаргою ОСОБА_3 на рішення Суворовського районного суду м. Одеси від 09 квітня 2013 року відмовлено.

У вересні 2020 року ОСОБА_1 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із касаційною скаргою на ухвалу Одеського апеляційного суду від 22 червня 2020 року (надійшла до суду 09 вересня 2020 року), в якій просить скасувати оскаржуване судове рішення та ухвалити нове рішення про задоволення його заяви.

Вивчивши касаційну скаргу та додані до неї матеріали, Верховний Суд дійшов висновку про відмову у відкритті касаційного провадження.

Стаття 129 Конституції України серед основних засад судочинства визначає забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8).

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження

у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи,

а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити

у касаційному порядку: 1) рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті; 2) ухвали суду першої інстанції, вказані у пунктах 3, 6, 7, 15, 16, 22, 23, 27, 28, 30, 32 частини першої статті 353 цього Кодексу, після їх перегляду в апеляційному порядку;

3) ухвали суду апеляційної інстанції про відмову у відкритті або закриття апеляційного провадження, про повернення апеляційної скарги, про зупинення провадження, щодо забезпечення позову, заміни заходу забезпечення позову, щодо зустрічного забезпечення, про відмову ухвалити додаткове рішення, про роз`яснення рішення чи відмову у роз`ясненні рішення, про внесення або відмову у внесенні виправлень у рішення, про повернення заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову у відкритті провадження за нововиявленими або виключними обставинами, про відмову в задоволенні заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами, про заміну сторони у справі, про накладення штрафу

в порядку процесуального примусу, окремі ухвали.

Даний перелік є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає.

Вищенаведені норми закону дають підстави для висновку, що ухвала суду апеляційної інстанції про відмову в скасуванні заходів забезпечення позову не підлягає оскарженню в касаційному порядку, оскільки не входить до переліку, визначеного пунктом 3 частини першої статті 389 ЦПК України.

Згідно з пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє

у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Вказівка в резолютивній частині ухвали Одеського апеляційного суду

від 22 червня 2020 року про можливість її оскарження до Верховного Суду не є підставою для відкриття касаційного провадження судом касаційної інстанції, оскільки оскаржуване судове рішення не підлягає перегляду в касаційному порядку.

Враховуючи те, що заявник оскаржує ухвалу Одеського апеляційного суду

від 22 червня 2020 року, якою вирішено питання щодо відмови в скасуванні заходів забезпечення позову, зазначене судове рішення не підлягає касаційному оскарженню відповідно до вимог статті 389 ЦПК України, тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити.

Керуючись статтею 129 Конституції України, частиною першою статті 389 ЦПК України, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Одеського апеляційного суду від 22 червня 2020 року за заявою ОСОБА_1 про скасування заходів забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи - Четверта одеська державна нотаріальна контора, Одеське міське управління земельних ресурсів, про визнання частково недійсним свідоцтва про право на спадщину за заповітом, визнання права на спадщину відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б.І. Гулько

Г. В. Коломієць