СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
пр. № 2-з/759/180/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року суддя Святошинського районного суду м. Києва Петренко Н.О., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди,

В С Т А Н О В И В:

04.09.2020р. представник позивача ОСОБА_3 звернувся до суду з вищевказаним позовом в якому просить стягнути з ОСОБА_2 відшкодування майнової шкоди у сумі 491 110,02 грн.

Разом з позовною заявою представником позивача подано заяву про забезпечення позову в якій просить накласти арешт на квартиру АДРЕСА_3 та належить на праві власності ОСОБА_2 ; арешт на земельну ділянку кадастровий номер :01:007:5119, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та належить на праві власності ОСОБА_2 .

В обгрунтування посилався на те, що 12.04.2020р. за адресою АДРЕСА_3 , виникла пожежа, даний факт підтверджується актом про пожежу від 12.04.2020р., складеним комісією у складі інспектора відділу застосування санкцій та аналітичної роботи центру забезпечення діяльності ГУ ДСНС України у Київської області Дерди В.І. 15.04.2020р. ТОВ «ЄСП Капітал» було складено акт № 1 про наслідки пожежі житлового будинку, що за адресою: АДРЕСА_6 та виконано звіт про незалежну оцінку вартості матеріальних збитків завданих в результаті пошкодження , відповідно до якого шкода завдана ОСОБА_1 складає 450 110,02 грн. Станом на день подачі позовної заяви ОСОБА_2 є безробітним, що підтверджується поясненнями відібраними у нього слідчим СВ Чайківського ВП Києво-Святошинського ВП ГУ НП в Київській області, в яких ОСОБА_2 зазначив, що він є пенсіонером та інвалідом ІІІ групи. Разом з тим, на праві власності за відповідачем зареєстровано Ѕ частина житлового будинку в АДРЕСА_3 , що підтверджується договором дарування від 03.09.2004р., а також частина земельної ділянки кадастровий номер : :01:007:5119, площею 0,2434, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_3 , що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно. У відповідача відсутній дохід для реального виконання судового рішення, а тому в разі задоволення позовних вимог, виконати рішення буде можливо виключно шляхом звернення стягнення на належне ОСОБА_2 нерухоме майно, а саме Ѕ частину житлового будинку в АДРЕСА_3 , а також частину земельної ділянки біля вказаного будинку. Звертаю увагу, що після пожежі ОСОБА_2 почав вживати дії спрямовані на знищення доказів, які підтверджують його вину у вчинення пожежі, а саме розірвання осередку пожежі, тобто печі, що підтверджується висновком експертного дослідження № 14-238 від 30.07.2020 та показанями свідків. За даних обставин, у разі відчуження відповідачем належного йому на праві власності нерухомого майна, у випадку задоволення позовної заяви, неможливо буде виконати рішення суду та відновити законні права та інтереси позивача.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що заява про забезпечення позову підлягає частковому задоволенню.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо суб`єкта, ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка 0,2434 га, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), адреса: АДРЕСА_3 , кадастровий номер : :01:007:5119.

Згідно п.1, 2ч.1 ст.150 ЦПК України позов забезпечується: накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належить або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до ч. 1 ст. 153 ЦПК України заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Крім того, відповідно до п.4 Постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Як роз`яснено в постанові №9 Пленуму Верховного суду України від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення у разі задоволення позову. Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише у разі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Варто врахувати, що підтвердити за допомогою реально існуючих доказів подію, яка ймовірно настане або може настати в майбутньому, фактично неможливо, а тому наявність чи відсутність підстав для забезпечення позову оцінюються судом в залежності від кожного конкретного випадку, з урахуванням фактичних обставин справи і змісту позовних вимог.

Виходячи з предмету позову, обставин справи, суд вважає, що невжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду по даній цивільній справі, а тому приходить до висновку про часткове задоволення заяви про забезпечення позову і знаходить співмірним із заявленими позовними вимогами такий вид забезпечення позову, як накладення арешту на земельну ділянку, кадастровий номер :01:007:5119, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 та належить на праві власності ОСОБА_2 .

Щодо накладення арешту на квартиру АДРЕСА_3 суд не вбачає підстав для накладення арешту, оскільки доказів того, що на даний час вказаний будинок належить ОСОБА_2 суду не надано.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст.151-153, 293 ЦПК України,-

ПОСТАНОВИВ:

Заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про відшкодування шкоди,

- задовольнити частково.

Накласти арешт на земельну ділянку кадастровий номер № :01:007:5119, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , та належить на праві власності ОСОБА_2 .

В іншій частині відмовити.

Ухвала набирає законної сили негайно після її підписання суддею.

Ухвалу про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову може бути оскаржено. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання, а також не перешкоджає подальшому розгляду справи.

Апеляційну скаргу на ухвалу суду може бути подано до Київського апеляційного суду через Святошинський районний суд м. Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня проголошення ухвали. Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга на ухвали суду подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Н.О.Петренко