Справа № 486/1265/20
Провадження № 2/486/527/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року Южноукраїнський міський суд Миколаївської області

в складі: головуючого судді - Савіна О.І.

при секретарі - Архіповій К.В.

розглянувши у підготовчому відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Южноукраїнську Миколаївської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення часток у праві спільної сумісної власності,

без участі сторін

ВСТАНОВИВ:

20.08.2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення часток у праві спільної сумісної власності. В обґрунтування позову зазначає, що 23.03.1995 року між позивачем, який діяв від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 з однієї сторони і ОСОБА_7 та ОСОБА_8 був укладений договір міни квартир, посвідчений державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори Дмитрієвою В.В. та зареєстрований в реєстрі за № 2129. Відповідно до п.2) Договору, до нього, його дітей та ОСОБА_2 перейшла у власність квартира АДРЕСА_1 . В подальшому, за рішенням Южноукраїнського міського суду від 17.07.2020 року, було встановлено факт неправильного запису назви вулиці та номеру будинку « АДРЕСА_2 » замість вірної назви вулиці та номеру будинку « АДРЕСА_3 » у договорі міни квартир від 23.03.1995 року. Таким чином він та відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 набули право власності на квартиру АДРЕСА_4 . Однак під час укладення договору міни в ньому не були визначені частки співвласників, а тому спірна квартира є спільною сумісною власністю. У зв`язку з тим, що домовленості про виділ частки з нерухомого спільного майна між ним та відповідачами не досягнуто, він позбавлений права розпоряджатись належним йому майном.

В судове засідання сторони не з`явились, направили письмові заяви, в яких просять розглянути справу без їх участі. Позивач зазначив, що підтримує позовні вимоги, відповідачі вказали, що визнають позов у повному обсязі.

Оскільки матеріали справи містять достатньо даних щодо прав та взаємовідносин сторін, суд вважає можливим розглядати справу у їх відсутність.

Відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Частиною 3 ст. 200 ЦПК України передбачено, що за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Зважаючи на те, що відповідачі визнали позовні вимоги у повному обсязі, суд вважає можливим ухвалити рішення в підготовчому судовому засіданні.

У відповідності до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши надані докази в їх сукупності в межах заявлених позовних вимог, суд дійшов до наступного висновку.

Правовий режим спільної часткової власності визначається главою 26 ЦК України, з урахуванням інтересів усіх її учасників. Володіння, користування та розпорядження частковою власністю здійснюється за згодою всіх співвласників, а за відсутності згоди - спір вирішується судом. Незалежно від розміру часток співвласники при здійсненні зазначених правомочностей мають рівні права.

Як вбачається з долученої копії Договору міни, 23.03.1995 року ОСОБА_1 , який діяв від свого імені та від імені своїх неповнолітніх дітей ОСОБА_5 і ОСОБА_6 та ОСОБА_3 , ОСОБА_2 з однієї сторони і ОСОБА_7 та ОСОБА_8 уклали договір міни квартир, посвідчений державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори Дмитрієвою В.В., який зареєстрований в реєстрі за № 2129, відповідно до якого, до позивача та відповідачівперейшла у власність квартира АДРЕСА_1 (а.с. 8).

Рішенням Южноукраїнського міського суду Миколаївської області від 17.07.2020 року, у зв`язку з прийняттям 26.10.1994 року виконавчим комітетом Южноукраїнської міської ради рішення № 439 "Про присвоєння найменування вулиць та обліку поштових номерів об`єктів, розташованих на території селітебної зони міста", згідно якого житловому будинку АДРЕСА_5 ", було встановлено факт неправильного запису назви вулиці та номеру будинку « АДРЕСА_2 » замість вірної назви вулиці та номеру будинку « АДРЕСА_3 » у договорі міни квартир від 23.03.1995 року, посвідченого державним нотаріусом Южноукраїнської державної нотаріальної контори Дмитрієвою В.В., зареєстрованого в реєстрі за № 2129 (а.с. 11-12).

Таким чином, ОСОБА_1 та відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_5 набули право власності на квартиру АДРЕСА_4 .

20.11.2019 року відповідач ОСОБА_6 уклала шлюб з ОСОБА_9 та змінила прізвище на ОСОБА_10 , що підтверджується копіє свідоцтва про шлюб (а.с. 10).

З копії довідки (виписки з домової книги про склад сім`ї та реєстрацію) від 27.04.2020 року вбачається, що і позивач і всі відповідачі зареєстровані в спірній квартирі (а.с. 9).

Відповідно до ч.1 ст. 355 ЦК України, майно, яке є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності.

У відповідності до ч.1 ст. 368 ЦК України, спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Згідно ч.2 ст. 370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного із співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Відповідно ч.2 ст. 372 ЦК України, у разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом. За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного суду України від 22.12.1995 року №20 «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», частка учасника спільної сумісної власності визначається при поділі майна, виділі частки з спільного майна, зверненні стягнення на майно учасника спільної власності за його боргами, відкритті після нього спадщини. При відсутності доказів про те, що участь когось з учасників спільної сумісної власності (крім сумісної власності подружжя) у надбанні майна була більшою або меншою - частки визначаються рівними.

Згідно ст. 16 ЦК України, суд може захистити цивільне право або інтерес у спосіб, що встановлений договором або законом, а тому у даному випадку існують підстави та необхідність для захисту прав позивача шляхом визначення часток у праві спільної сумісної власності з метою подавльшої реалізації ним права на розпорядження належним йому майном.

З огляду на викладене, враховуючи, що жодних домовленостей про розмір часток між співвласниками не досягнуто, доказів того, що участь когось з учасників спільної сумісної власності у надбанні майна була більшою або меншою, суду не надано, суд приходить до висновку, що частки співвласників у спірній квартирі є рівними, тобто по 1/5 частці кожного співвлансика.

Таким чином, суд вважає позов ОСОБА_1 обгрунтованим та таким, що піжлягає задоволенню у повновму обсязі.

Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач поніс документально підтверджені витрати по сплаті судового збору в сумі 1 008.00 грн. (а.с. 1), однак питання про відшкодування судового збору ним не ставиться, а тому, не вирішується судом.

Керуючись ст.ст. 16, 355, 368, 370, 372 ЦК України, ст.ст. 2-13, 76-81, 89, 259, 263-265, 268, 352, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 про визначення часток у праві спільної сумісної власності,задовольнити у повному обсязі.

Визнати, що частки ОСОБА_1 , ОСОБА_5 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 в праві спільної сумісної власності на квартиру АДРЕСА_4 є рівними та складають по 1/5 частці за кожним.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Миколаївського апеляційного суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Суддя Южноукраїнського

міського суду Олександр Іванович Савін