У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

25.09.2020 року місто Ужгород

Суддя Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області Бенца К.К., розглянувши заяву ОСОБА_1 у порядку ст.ст. 149-153 ЦПК України,-

В С Т А Н О В И В :

Заявник ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою у порядку ст. ст. 149-153 ЦПК України.

В поданій заяві ОСОБА_1 просить наступне: Цітувати мою заяву у відповідності ст.. 260 ЦП ч.1 п.2; правильно зазначити = додаю =; повернути мне мій додаток постанови від 22.04.19р.; здійснити виправлення- згідно вимог ст.. 129-1 Конституції України. З возвратом; Надати документ в якому - Виправлено -; Застосувати ст.. 264 ЦПК, 57 ч.2 ЦПК в первісному обсязі; врахувати, що Конституція та її норми є нормами прямої дії та найвищою юридичною силою .

Перевіривши зміст заяви ОСОБА_1 , суд дійшов до наступного висновку.

Зі змісту поданої ОСОБА_1 заяви вбачається, що він не визначився із характером свого звернення по суті. Подана заява не відповідає положенням ч.1 ст.183 ЦПК України, що визначає загальні вимоги до форми та змісту заяви учасника процесу. Така заява не містить обґрунтування і прохання (конкретного змісту) щодо питання, яке може бути розглянуто судом; назва та зміст заяви не узгоджуються між собою, прохання заяви не відповідає принципу правової визначеності, заява не містить вказівки на суть питання, яке має вирішуватися судом.

Так, ОСОБА_1 , вказує, що подає заяву «у порядку Конституції України та ст.ст. 149-153 ЦПК ».

При цьому, в прохальній частині заяви ОСОБА_1 просить: Цітувати мою заяву у відповідності ст.. 260 ЦП ч.1 п.2; правильно зазначити = додаю =; повернути мне мій додаток постанови від 22.04.19р.; здійснити виправлення- згідно вимог ст.. 129 Конституції України. З возвратом; Надати документ в якому - Виправлено -; Застосувати ст.. 264 ЦПК, 57 ч.2 ЦПК в первісному обсязі; врахувати, що Конституція та її норми є нормами прямої дії та найвищою юридичною силою ".

Необґрунтованими є посилання заявника на положення ст.ст. 149-153 ЦПК України, які регулюють питання вжиття передбачених ст. 150 ЦПК України заходів забезпечення позову .

Відповідно до ч.1,2 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до предявлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, до вирішення справи визначених законом заходів щодо створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду. Це сукупність процесуальних дій, які гарантують виконання рішення суду у випадку задоволення позовних вимог.

За загальним правилом, заявник зобов`язаний довести наявність підстав для забезпечення позову, надавши відповідні докази.

Згідно ч.6 ст.153 ЦПК України, про забезпечення позову або про відмову у забезпеченні позову суд постановляє ухвалу.

Заява ОСОБА_1 , не має жодного процесуального підґрунтя.

Відповідно до статті 183 ЦПК України визначає загальні вимоги до форми та змісту заяви учасника процесу, що, зокрема, повинна містити зміст питання, яке має бути розглянуто судом, та прохання заявника, підстави заяви (клопотання, заперечення), інші відомості, що вимагаються цим Кодексом (ст. 183 ч. 1 п.п.4, 5, 7).

Як вбачається, подана заява ОСОБА_1 , вищевказаним вимогам ст.183 ЦПК України не відповідає. Назва, зміст і предмет заяви не узгоджуються між собою, неузгодженість мотивації та вимог звернення не відповідає принципу правової визначеності, заява не містить вказівки на суть питання, яке має вирішуватися судом.

Суд, встановивши, що письмову заяву подано без додержання вимог частини першої або другої статті 183 ЦПК України, повертає її заявнику без розгляду (ст.183 ч.4 ЦПК України).

За таких обставин, оформлена з порушенням вимог, встановлених ч.1 ст.183 ЦПК України, заява ОСОБА_1 у порядку ст.ст. 149-153 ЦПК України, про забезпечення позову - відповідно до ч.4 ст. 183 ЦПК України, підлягає поверненню заявнику без розгляду.

До аналогічного правового висновку надійшов Закарпатський апеляційний суд , який викладено в ухвалі від 16.09.2019 року у справі № 308/5065/17 та в ухвалі від 13.05.2020 року у справі № 4806/81/18.

Виходячи з наведеного та керуючись ч. 4 ст.183 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Заяву ОСОБА_1 у порядку ст.ст. 149-153 ЦПК України повернути заявнику без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду першої інстанції подається протягом пятнадцяти днів з дня її проголошення до Закарпатського апеляційного суду.

Учасник справи, якому повна ухвала суду не була вручена в день її проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом пятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Суддя Ужгородського

міськрайонного суду К.К. Бенца