Справа № 322/588/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2020 року смт. Новомиколаївка

НОВОМИКОЛАЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

в складі: головуючого судді Шиш А.Б.

розглянувши в спрощеному позовному провадженні без повідомлення сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та додаткових витрат на дитину,

в с т а н о в и в:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ПОЗОВНИХ ВИМОГ

1. ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду, в якому вказувала, що 02 лютого 2002 року між нею та відповідачем було укладено шлюб. Від шлюбу у них ІНФОРМАЦІЯ_1 народилася донька - ОСОБА_3 . Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 29 листопада 2016 року шлюб між ними було розірвано. Рішенням Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12 квітня 2017 року з ОСОБА_2 на її користь були стягнуті аліменти на утримання доньки у розмірі 1/4 частини всіх видів його заробітку (доходу), але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 17 березня 2017 року, і до досягнення нею повноліття. ІНФОРМАЦІЯ_2 доньці виповнилося 18 років і стягнення аліментів на її утримання на підставі вказаного рішення суду було припинено. В даний час ОСОБА_3 навчається на третьому курсі в групі ДЗ 17 1/9 денної форми навчання в Запорізькому електротехнічному коледжі Національного університету "Запорізька політехніка". Вартість навчання, згідно з умовами договору про надання освітніх послуг, складала 8500 гривень на рік, у новому навчальному році складатиме 9310 гривень на рік.

В період навчання донька проживає в гуртожитку, за який вона теж сплачує грошові кошти, в розмірі 3920 гривень на рік. Витрати, пов`язані з навчанням (оплата навчання та гуртожитку) повністю несе вона, відповідач у вищезазначених додаткових витратах на навчання доньки жодної участі не приймає. Останній час, у зв`язку із запровадженням карантинних заходів, донька проживає разом з нею та повністю перебуває на її утриманні. Вона не в змозі самостійно утримувати та навчати доньку, оскільки вона, в даний час, не працює, інших видів доходу не має. У зв`язку з цим вона з донькою опинилися у скрутному матеріальному становищі та потребують матеріальної допомоги. Відповідач матеріальної допомоги на утримання доньки, після закінчення стягнення аліментів, не надає. Понесені нею витрати складають 38570 гривень, із них: оплата за навчання - 26330 гривень (8500 + 8500 + 8500 + 830); оплата за проживання в гуртожитку - 12240 гривень (3920 + 3920 + 3920 +480). На думку позивача, відповідач, на підставі ст. 185 СК України, повинен сплатити половину вартості понесених нею витрат на навчання дитини, що становить 19285 гривень.

2.В позові ОСОБА_1 просила стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 1/4 частки з усіх видів його заробітку (доходу), щомісячно, починаючи з дня подання позовної заяви і до закінчення донькою навчання, але не більше ніж до досягнення нею 23 років, а також частину понесених нею додаткових витрат на утримання вказаної доньки, в сумі 19285 гривень 00 копійок.

3.Відповідно до ч. 5 ст. 279 ЦПК України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь - якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін, або з власної ініціативи суду, розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.

4.Від сторін клопотання про проведення розгляду справи з їх викликом в судове засідання не надійшло, тому суд провів розгляд справи за наявними у ній матеріалами.

КОРОТКИЙ ЗМІСТ ВІДЗИВУ НА ПОЗОВ, ВІДПОВІДІ ТА ЗАПЕРЕЧЕНЬ

5.Відповідач ОСОБА_2 подав до суду відзив, в якому вказав, що він не працює і не може працевлаштуватися за станом здоров`я, на даний час він існує за рахунок коштів своїх батьків - пенсіонерів. За станом здоров`я, а це цукровий діабет, тип 2, середня ступінь тяжкості, субкомпенсація; гіпертонічна хвороба II ст., АГ 2 ст., ризик 4, ГЛЖ. ДЕ І ст. змішаного ґенезу (атеросклер, діабетія, гіпертон.); ожиріння І ст., подагра, подагрич. артит суглобу лівої ступні) він потребує постійного вживання ліків: синжарди, метамін, клосарт, озалекс, кардіомагніл, аллопуринол, колхицин. Вартість лише препарату синжарди становить 870 гривень 20 копійок, і придбати він його може лише в м. Київ. Інші препарати коштують майже 1100 гривень. Тобто, на місяць йому потрібно майже 2000 гривень на придбання ліків, які він приймає постійно, і ці кошти йому дають батьки. Він не має фізичної можливості працювати, у зв`язку з чим, на даний час, проходить обстеження, з метою встановлення інвалідності, а це дуже тривалий і не легкий процес. Аліменти на утримання доньки до досягнення нею 18 років також сплачували його батьки, оскільки він не мав такої можливості. Покласти на їх плечі подальше утримання доньки він не має морального права. Як зазначив відповідач, позивачка не надала доказів, що не має можливості утримувати доньку, а лише зазначила про це в позові. Натомість, позивачка працює за межами України, відпочиває за межами України, а отже має таку можливість, в той час коли донька проживає з бабусею в смт. Новомиколаївка Новомиколаївського району Запорізької області. Він не відмовляється допомагати доньці, але в межах своїх можливостей і добровільно, без судового примусу. Він не має ні земельних ділянок, ні іншого майна, за рахунок якого він би міг допомагати доньці. Квартира, в якій він мешкає, належить в рівній частці йому, батькам та брату. Він не має жодної можливості надавати матеріальну допомогу, і потребує її сам. Також відповідач зазначив, що додаткові витрати для навчання повнолітніх дітей за ст. 185 СК України не стягуються з батьків, треба стягувати аліменти за ст. 199, 180 - 184 СК України. На відміну від правовідносин, щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини, щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами. Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу. Отже, додаткові витрати, заявлені позивачкою, складаються з оплати за навчання та проживання доньки, що в силу вищевказаних норм, не являються додатковими в розумінні ст. 185 СК України. На підставі вказаного відповідач просив відмовити в задоволенні позову.

6.У відповіді на відзив позивач ОСОБА_1 вказала, що відповідач являється працездатною особою, яка могла і може працювати, жодної групи інвалідності не має, має вищу освіту, і міг би працювати на роботі без значних фізичних навантажень. Вона та донька, протягом останніх 5 років, ніде не працюють, жодних доходів, крім сплачуваних аліментів, не мають. Відповідач, у своєму відзиві, жодного доказу на підтвердження факту, що він не може надавати матеріальну допомогу своїй дитині, суду не надав, а його доводи, щодо сплати аліментів його батьками, жодним документом не підтверджено. На підставі вказаного позивач просила позов задовольнити.

7.Вивчивши матеріали справи, суд дійшов до наступних висновків.

ФАКТИЧНІ ОБСТАВИНИ СПРАВИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ

8.Судом встановлено, що ОСОБА_2 являється батьком ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується рішення Новомиколаївського районного суду Запорізької області від 12 квітня 2017 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів.

9. ОСОБА_3 навчається в Запорізькому електротехнічному коледжі Національного університету "Запорізька політехніка" на третьому курсі, в групі ДЗ 17 1/9, денної форми навчання, термін навчання - з 01 вересня 2017 року по 30 червня 2021 року.

10.У зв`язку із навчанням ОСОБА_3 потребує матеріальної допомоги.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

МОТИВИ, З ЯКИХ ВИХОДИВ СУД, ТА ЗАСТОСОВАНІ НОРМИ ПРАВА

11.Статтею 12 ЦПК України встановлено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

12.Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

13.Згідно ст. 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

14.Відповідно до ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

15.Згідно ч. 1 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

16.Відповідач заперечує можливість надання ним матеріальної допомоги на утримання повнолітньої доньки.

17.При цьому суд зазначає, що обов`язок доказування наявності у відповідача можливості надавати повнолітній доньці допомогу, покладається на позивача. Проте позивачем докази, підтверджуючі можливість відповідача надавати таку допомогу, суду надані не були.

18.Таким чином суд дійшов до висновку, що можливість відповідача надавати матеріальну допомогу на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_3 , яка продовжує навчання, у встановленому порядку доведена не була.

19.Обґрунтовуючи позовні вимоги в частині стягнення додаткових витрат на утримання доньки, позивач посилається на положення ст. 185 СК України.

20.Згідно ст. 185 СК України той з батьків, з кого присуджено стягнення аліментів на дитину, а також той з батьків, до кого вимога про стягнення аліментів не була подана, зобов`язані брати участь у додаткових витратах на дитину, що викликані особливими обставинами (розвитком здібностей дитини, її хворобою, каліцтвом тощо). Розмір участі одного з батьків у додаткових витратах на дитину в разі спору визначається за рішенням суду, з урахуванням обставин, що мають істотне значення. Додаткові витрати на дитину можуть фінансуватися наперед або покриватися після їх фактичного понесення разово, періодично або постійно.

21.При цьому суд зазначає, що на відміну від правовідносин, щодо участі батьків у додаткових витратах на дитину (стаття 185 СК України), правовідносини, щодо обов`язку батьків утримувати повнолітніх дочку, сина на період навчання регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199, 200, 201 цього Кодексу). У визначенні розміру аліментів необхідно враховувати вартість навчання, підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від аліментних зобов`язань, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

22.Тому, у випадках, коли дитина потребує матеріальної допомоги у зв`язку з навчанням до досягнення нею двадцяти трьох років, правила статті 185 СК України (додаткові витрати на дитину) не застосовуються, зазначені правовідносини регулюються статтею 199 цього Кодексу (утримання дитини, яка продовжує навчання).

23.Отже, витрати, заявлені позивачкою, які складаються з оплати за навчання та проживання доньки, не являються додатковими, в розумінні ст. 185 СК України.

24.На підставі вищевказаного суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні позову.

Керуючись ст. 12, 81, 263, 265 ЦПК України, суд

в и р і ш и в:

В задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, та додаткових витрат на дитину, відмовити.

Рішення може бути оскаржено до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду в повному обсязі складене 29 вересня 2020 року.

Суддя А.Б.Шиш