Справа № 203/3455/12
Провадження № 22-ц/801/579/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Саєнко О. Б.
Доповідач:Сопрун В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 березня 2020 рокуСправа № 203/3455/12м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі:

головуючого Сопруна В.В.,

суддів Матківської М.В., Стадника І.М.,

за участю секретаря судового засідання Безрученко Н.Р.,

за участю сторін: позивача ОСОБА_1 та її представника ОСОБА_2 , позивача ОСОБА_3 та її представника ОСОБА_4 , відповідача ОСОБА_5 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Вінниці цивільну справу №203/3455/12 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області про звільнення самовільно захопленої земельної ділянки, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, приведення меж земельної ділянки у відповідність до державного акту, стягнення збитків та моральної шкоди,

за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 на ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 22 жовтня 2019 року, яка постановлена суддею Саєнко О.Б. в приміщенні Вінницького районного суду Вінницької області о 17 год 33 хв, повний текст складено 28 жовтня 2019 року,

в с т а н о в и в :

В червні 2012 року позивачі звернулись в суду з зазначеним позовом.

Ухвалою Вінницького районного суду Вінницької області від 22 жовтня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 , ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , за участю третьої особи яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору Вінницько-Хутірської сільської ради Вінницького району Вінницької області про звільнення самовільно захопленої земельної ділянки, усунення перешкод в користуванні земельною ділянкою, приведення меж земельної ділянки у відповідність до державного акту, стягнення збитків та моральної шкоди, залишено без розгляду, у зв`язку з тим, що належним чином повідомлені позивачі повторно не з`явились в судове засідання та не повідомили про причини своєї неявки, заяв про розгляд справи за їх відсутності не подавали (п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України).

Не погодившись з вказаною ухвалою суду, представник ОСОБА_3 ОСОБА_4 подав апеляційну скаргу, оскільки вважає її незаконною, постановленою з грубим порушенням норм процесуального права, просив скасувати оскаржувану ухвалу та направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Колегія суддів, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши осіб, які з`явилися в судове засідання, дослідивши матеріали справи, прийшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню за таких підстав.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Зазначеним вимогам закону ухвала суду відповідає.

У відповідності до п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Верховний Суд зазначає, що правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи (ухвали Першої судової палати Касаційного цивільного суду від 28 січня 2019 року у справі № 346/3736/15-ц, від 25 березня 2019 року у справі № 757/5359/18-ц, від 31 січня 2019 року у справі № 442/2263/18).

Судом встановлено, що з червня 2012 року зазначена цивільна справа перебувала в провадженні Вінницького районного суду Вінницької області.

В судове засідання 12 липня 2019 року з`явились позивачі ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та відповідачі ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , що підтверджується протоколом судового засідання (т.4 а.с.15), справу було відкладено на 26 вересня 2019 року на 11.30 год (т.4 а.с.16).

26 вересня 2019 року позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явились, що підтверджується протоколом судового засідання (т.4 а.с.18), про день та час розгляду справи позивачі були повідомлені належним чином, про що свідчить розписка про виклик до суду на 26 вересня 2019 року на 11.30 год (т.4 а.с.16). Судове засідання було відкладено на 22 жовтня 2019 року на 16.00 год.

Як вбачається з протоколу судового засідання від 22 жовтня 2019 року (т.4 а.с.27), в судове засідання 22 жовтня 2019 року на 16.00 год, позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 не з`явились вдруге (повторно), хоча знову належним чином були повідомлені про час і місце його проведення, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення (т.4 а.с.21, 22).

Крім того, з матеріалів справи вбачається, що представнику ОСОБА_3 ОСОБА_4 також направлялась (за його адресою АДРЕСА_1 ), судова повістка про розгляд цієї справи на 22 жовтня 2019 року на 16.00 год, однак повернувся конверт з відміткою «інші причини, відсутній» (т.4 а.с.25 26), що спростовує доводи апеляційної скарги щодо не направлення адвокату Крейдіну С.О. судової повістки про дату та час розгляду справи.

Законодавством визначено, що сама по собі обставина не повідомлення суду про причини повторної неявки дає підстави для залишення позовної заяви без розгляду. Доказів про наявність обставин непереборної сили, які б унеможливлювали повідомити суд про причини неявки, скаржником не надано та на такі обставини скаржник не посилається.

За таких обставин суд першої інстанції, керуючись ч. 5 ст. 223 та п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України залишив позовну заяву без розгляду, вважаючи, що позивачі 22 жовтня 2019 року, будучи належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи, повторно не з`явились у судове засідання, не повідомивши суд про причини такої неявки.

Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що представник позивача ОСОБА_1 подавав клопотання про відкладення судового засідання на іншу дату, оскільки в матеріалах справи відсутнє таке клопотання, а тому спростовує доводи скаржника.

Згідно з ч. 3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, зокрема, змагальність сторін, диспозитивність та розумність строків розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Частиною першою статті 44 ЦПК України визначено, що учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду слідує, що питання про порушення ст. 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

У справах «Рябих проти Росії» (заява № 52854/99, рішення від 24 липня 2003 року, пункт 52) та «Пономарьов проти України» (заява № 3236/03 від 3 квітня 2008 року, пункт 40) Європейський суд з прав людини зазначив, що сторона, яка приймає участь у судовому процесі, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондує обов`язок добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються його безпосередньо та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (ALIMENTARIA SANDERS S.A. V. SPAIN, № 11681/85, § 35, ЄСПЛ, від 07 липня 1989 року).

При цьому судом апеляційної інстанції враховується тривалий час перебування справи в провадженні суду першої інстанції, з червня 2012 року, а також те, що позивачі, як найбільш зацікавлені особи в розгляді даної справи, мали право бути присутнім в судовому засіданні особисто, проте таким правом не скористались.

Також, колегія суддів зазначає, що право позивачів на доступ до суду не є порушеним, оскільки після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, позивач має право звернутися до суду повторно (ч. 2 ст. 257 ЦПК України).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції правильно встановив повторність неявки позивачів, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, та цілком законно залишив позов без розгляду, тому ухвала суду першої інстанції відповідає вимогам закону та матеріалам справи, доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують

За змістом ст. 375 ЦПК України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд,

постановив:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Ухвалу Вінницького районного суду Вінницької області від 22 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги протягом тридцяти днів до Верховного Суду з дня складення повного судового рішення.

Повний текст судового рішення складено 18 березня 2020 року.

Головуючий Сопрун В.В.

Судді Матківська М.В.

Стадник І.М.