Справа № 372/2240/20
Провадження № 2-1476/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

01 жовтня 2020 року Обухівський районний суд Київської області в складі:

головуючого судді Тиханського О.Б.

за участю секретаря Ковтуненко Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Обухівського районного суду Київської цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Щербанівської сільської ради Обухівського району Київської області про визнання права власності на спадкове майно,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з позовною заявою до відповідача про визнання в порядку спадкування права власності на нерухоме майно в порядку спадкування, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 , який на підставі державного володів земельною ділянкою загальною площею 0,1200 га, кадастровий номер :03:004:0035, що розташована за адресою АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва. Позивач звернулася до нотаріальної контори для оформлення свого права на спадкове майно, але їй було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину, в зв`язку з відсутністю державного акту на право власності на земельну ділянку. Позивач просить в судовому порядку визнати за нею в порядку спадкування право власності на спадкове майно.

Позивач в судове засідання не з`явилася, подала заяву про розгляд справи за її відсутності.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, подав заяву про слухання справи без його участі, позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч. 5,6 ст. 263 ЦПК України обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ч. 3 ст. 200, ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову на підготовчому судовому засіданні

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Після його смерті відкрилась спадщина на належне йому майно, земельну ділянку площею 0.1200 га для ведення індивідуального садівництва, за адресою: АДРЕСА_2 . Спадкоємцями за заповітом після смерті ОСОБА_2 стали його дочки ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . Проте остання, відмовилися від належної їй частки спадщини.

Згідно державного акту серії ЯЛ № 004931, ОСОБА_2 на підставі розпорядження Обухівської районної державної адміністрації № 265 від 10.03.2010 року, є власником земельної ділянки площею 0,1200 га, з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, яка розташована Київська область Обухівський район Щербанівська сільська рада.

29.10.2019 позивач звернулась до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті батька, що підтверджується копією заяви, яка міститься в матеріалах спадкової справи.

Листом державного нотаріуса Антонченко О.В. № 307/02-14 від 01.07.2020 року, відмовлено позивачці у видачі свідоцтва про право на спадщину після смерті ОСОБА_2 , оскільки з листа відділу в Обухівському районі Головного управління Держгеокадастру у Київській області №30/102-20 від 31.01.2020 року вбачається, що державний акт на земельну ділянку площею 0,1200 га не видавався та не реєструвався.

Даних про наявність спору з іншими спадкоємцями під час судового розгляду не встановлено, з матеріалів спадкової справи таких спадкоємців не встановлено, позивачу не могло бути видано нотаріусом свідоцтва про право на спадщину, що перешкоджає позивачу реалізувати свої передбачені законодавством права спадкоємця, тому справа щодо невизнаних прав позивача як спадкоємця за законом підлягає судовому розгляду на підставі ст.ст. 2, 4, 19 ЦПК України, ст.ст.15,16 ЦК України.

Відповідно до ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ст. 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців), а згідно ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Спадкоємцями згідно ст. 1222 ЦК України за заповітом і законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, такою є позивач по справі, у зв`язку з чим суд вважає, що позивач є належною особою та спадкоємцем за законом та її звернення до суду є правомірним.

Згідно ст. 76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Згідно ч.2 ст.78 ЦПК України, обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Згідно ст.80 ЦПК України, достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.

Згідно ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях . Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст.5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного, невизнаного або оспореного права, свободи чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.

Вивчивши і проаналізувавши всі матеріали справи у їх сукупності, встановивши місце і час відкриття спадщини, коло спадкоємців, законодавство, яке підлягає застосуванню щодо правового режиму спадкового майна, враховуючи відсутність заперечень відповідача, відсутність інших спадкоємців, суд вважає доведеними під час розгляду спору посилання позову на порушення законних прав та інтересів позивача, тому суд приходить до висновку про можливість судового захисту прав позивача шляхом визнання права власності на земельну ділянку.

За таких обставин, позов слід задовольнити повністю.

Враховуючи вищевказане, керуючись ст. ст. 12, 19, 78, 81, 89, 263, 265 ЦПК України, ст.ст. 328, 380, 392, 1216,1217,1218 Цивільного кодексу, суд,-

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування право власності на земельну ділянку загальною площею 0,1200 га, кадастровий номер :03:004:0035, що розташована: АДРЕСА_1 , з цільовим призначенням для ведення індивідуального садівництва, яка належала на праві приватної власності ОСОБА_2 на підставі Державного акту на право приватної власності на землю серія ЯЛ № 004931.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня його проголошення апеляційної скарги. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду. Апеляційна скарга подається до Київського апеляційного суду через Обухівський районний суд Київської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено та підписано 01.10.2020.

Суддя О.Б. Тиханський