Справа № 202/4381/20
Провадження № 2/202/1660/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

25 вересня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді Бєсєди Г.В.

за участю секретаря Голобородько О.М.

позивача ОСОБА_1

представника відповідача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Індустріального районного суду м. Дніпропетровська справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Індустріального районного суду м. Дніпропетровська з позовною заявою до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої доньки в розмірі 1/3 частини від всіх видів заробітку (доходу), але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дати подання позовної заяви до досягнення дитиною повноліття та просила суд стягнути аліменти на утримання за минулий період починаючи з 01.01.2020 року в розмірі 20 000 грн.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначила, що з відповідачем по справі у них є спільна повнолітня донька ОСОБА_4 . Після розлучення, між ними була домовленість щодо добровільної сплати аліментів в розмірі 25% від доходу відповідача. Однак, відповідач ухилявся від виконання домовленостей, та надавав кошти в розмірі на власний розсуд. Протягом січня - червня 2020 року відповідач переказав на утримання доньки 17 199 грн., хоча відповідач отримав дохід в розмірі 149 859 грн. та при належному виконанні своїх обов`язків відповідач мав би перерахувати на утримання доньки 37 464, 75 грн. Наголошувала, що донька часто хворіє на простудні захворювання та перебуває на обліку з приводу хронічного тонзиліту некомпенсованої форми.

ОСОБА_3 надав відзив на позовну заяву в якому зазначив, що нотаріально посвідчений договір про сплату аліментів на дитину, умови якого б визначали розмір аліментів, строки їх виплати між сторонами не укладався. Він приймав участь у вихованні та добровільному матеріальному утриманні дитини за домовленістю з позивачем. Зазначав, що за період з січня 2020 року по червень 2020 року відповідачем було отримано заробітну плату за місцем основної роботи у розмірі 123 019, 48 грн. За період з січня 2020 року по червень 2020 року сума фактично сплачених аліментів склала 20 600 грн., у тому числі сплата відповідачем щомісячно 1 680 грн. за навчання дитини у Комп`ютерній академії ШАГ (м. Кам`янське). Наголошував, що також займається оздоровленням дитини, її відпочинком та дозвіллям у вільний від навчання час, придбає сезонних одяг та подарунки. На даний час він проживає однією сім`єю з ОСОБА_5 , та має на утриманні неповнолітню дитину ОСОБА_6 , доньку останньої від попереднього шлюбу. Позивачем не надано жодних доказів на підтвердження ухилення відповідача від матеріального утримання дитини за минули період та доказів вжиття позивачкою заходів щодо одержання аліментів з відповідача.

ОСОБА_1 надала відповідь на відзив в якій зазначила, що саме батьки зобов`язані утримувати своїх неповнолітніх дітей, тому посилання відповідача на проживання однією сім`єю з ОСОБА_5 та перебуванні її дитини на його утриманні є безпідставними.

ОСОБА_1 з`явилася в судове засідання, позовну заяву підтримала та просила задовольнити. Зазначила, що працює та її заробітна плата на місяць складає 8 000 грн. З 2016 року відповідач допомагав інколи, але не постійно.

Представник ОСОБА_3 заперечувала щодо позовних вимог. При цьому зазначала, що законним та обґрунтованим рішенням буде стягнення аліментів в розмірі 1/4 частин з усіх видів заробітку (доходу).

В судовому засіданні в якості свідка було допитано ОСОБА_5 , яка пояснила суду, що спільно проживає з відповідачем однією сім`єю. Відповідач постійно надає кошти на утримання дитини.

Дослідивши докази по справі, суд приходить до наступних висновків.

Позивач та відповідач мають спільну малолітню доньку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Криничанського районного управління юстиції Дніпропетровської області, 19.05.2009 року.

Статтею 180 СК України встановлено, що батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі.

Статтею 182 Сімейного кодексу України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до довідки, виданої КНП «Центр первинної медико-санітарної допомоги» Криничанської селищної ради, від 14.07.2020 року ОСОБА_4 перебуває на обліку у лікаря-оториноларинголога.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 Сімейного кодексу України).

Відповідно до положень частини 1 ст. 189 СК України батьки мають право укласти договір про сплату аліментів на дитину, у якому визначити розмір та строки виплати. Умови договору не можуть порушувати права дитини, які встановлені цим Кодексом. Договір укладається у письмовій формі і нотаріально посвідчується.

Отже, домовленість батьків щодо сплати одним з них аліментів на дитину, може підтверджуватись відповідною письмовою угодою, яка має бути посвідчена нотаріально.

У відповідності до ч. 2 ст. 191 СК України, аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач надасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Ухилення від сплати аліментів може виражатися у тому, що зобов`язана особа ухилялась від укладення договору про сплату аліментів на утримання дитини, приховувала своє місцезнаходження або свій заробіток (доходи), не реагувала на направлені їй листи, та інші подібні дії.

Обов`язковою умовою присудження аліментів за минулий час є доведеність саме позивачем вжиття заходів щодо одержання аліментів з відповідача та неможливість їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати.

За загальним правилом, визначеним СК України та судовою практикою, вважається недоцільним обтяжувати відповідача виплатами за минулий період, якщо позивач не вжив заходів щодо одержання аліментів (у тому числі не подав позов про стягнення аліментів, залишив його без розгляду) з особистих мотивів.

Вимоги позивача про стягнення аліментів за минулий час мають бути підтвердженні офіційними зверненнями стягувача до платника аліментів, за відсутності таких доказів, вимоги є необґрунтованими й задоволенню не підлягають.

З наведеної норми вбачається, що законодавець пов`язує стягнення аліментів за минулий час саме з ухиленням відповідача від їх сплати.

Так, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_3 не ухилявся від надання матеріальної допомоги донці в період з січня по червень 2020 року, сплачуючи щомісяця відповідні кошти. Зазначені обставини не заперечуються і позивачем.

Незгода позивача з розміром допомоги, що надавалась відповідачем, не позбавляла права ОСОБА_1 на звернення до суду з проханням визначити розмір аліментів згідно із нормами ст.ст.183-184 СК України.

За таких обставин, суд не вбачає підстав для задоволення позову в частині стягнення аліментів на утримання дитини за минулий період починаючи з 01.01.2020 року в розмірі 20 000 грн.

Згідно з положеннями ст. 12,81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Стосовно посилань позивача на хворобу дитини, необхідність лікування, то суд звертає увагу, що позивач має право звернення до суду з позовом про стягнення додаткових витрат на лікування дитини, які мають бути підтверджені не тільки висновком лікаря про наявність хвороби, а і відповідними доказами понесених витрат, що прямо передбачено окремою нормою СК України.

Згідно з ч. 1 ст. 191 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Враховуючи зазначене, положення статті 182 СК України, суд вважає необхідним стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання спільної дитини ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня подачі позову і до досягнення дитиною повноліття.

В іншій частині позову відмовити.

Керуючись ст. ст. 76-81, 133, 141, 229, 258, 259, 263-265, 273, 354, 430 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 про стягнення аліментів на утримання дитини задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ( АДРЕСА_2 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 )аліменти на утримання ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менш ніж 50 % прожиткового мінімуму для дітей відповідного віку, починаючи з 20.07.2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягнути з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ( АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 ) на користь держави судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) грн. 80 коп.

Допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення аліментів за один місяць.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення шляхом подання апеляційної скарги до суду апеляційної інстанції, а в разі, якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду рішення в апеляційному порядку, якщо його не скасовано.

Повний текст рішення складено 30.09.2020 року.

Суддя: Г.В. Бєсєда