Ленінський районний суд м.Полтави
Справа № 553/2030/20
Провадження № 2/553/969/2020
У Х В А Л А

Іменем України

01.10.2020м. Полтава

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Новак Ю.Д., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, -

в с т а н о в и в:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів, в якому в той же час просила суд розірвати шлюб, укладений 17 квітня 2019 року між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , який зареєстрований Полтавським районним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Полтавській області, про що 17 квітня 2019 року складено відповідний актовий запис №43. Після розірвання шлюбу просила позивачці залишити прізвище « ОСОБА_4 ». Та стягнути з відповідача на користь позивача аліменти на утримання дитини у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову і до досягнення дитиною повноліття та аліменти на її утримання до досягнення донькою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , трирічного віку у розмірі 1/4 частки усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця. А також однією із позовних вимог просила Малолітню дочку ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , залишити проживати разом із матір`ю - ОСОБА_1 .

Суддя дослідивши вказану позовну заяву приходить до висновку, що вона підлягає залишенню без руху, оскільки не відповідає вимогам ст. 175-177 ЦПК України.

В позовній заяві об`єднані три позовні вимоги які, на думку суду, не можуть бути розглянути в одному позовному провадженні (розірвання шлюбу, стягнення аліментів і визначення місця проживання дитини), оскільки відсутня спільність предмету позову, позовні вимоги не однорідні. У справах про розірвання шлюбу передбачена можливість надання сторонам строку для примирення та зупинення в зв`язку з цим провадження у справі і що в свою чергу не передбачено при розгляді справ про стягнення аліментів та про визначення місця проживання дитини, що може призвести до безпідставного затягування розгляду позовних вимог про стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини.

Також, вимоги про визначення місця проживання дитини можуть залишатися невирішеними тривалий час, а вимоги про стягнення аліментів повинні розглядатись в порядку спрощеного позовного провадження або у наказному провадженні. Крім того, при розгляді такого спору обов`язковим є залучення органу опіки та піклування та надання ним відповідного висновку, тобто збільшується обсяг учасників процесу, що ускладнює вирішення справи в цілому.

Таким чином, у позовній заяві не викладено обставин і не зазначено доказів того, у чому конкретно полягає однорідність позовних вимог про розірвання шлюбу, стягнення аліментів та визначення місця проживання дитини, які не взаємопов`язані між собою, регулюються різними нормами права і правильність вирішення позовних вимог про розірвання шлюбу, не залежить від правильності позовних вимог про стягнення аліментів та про визначення місця проживання дитини. Крім того, як вже зазначено вище, строки розгляду позовних вимог про розірвання шлюбу і позовних вимог про стягнення аліментів та про визначення місця проживання дітей, є різними.

Крім того, з позовної заяви взагалі не вбачається, що між подружжям існує спір про визначення місця проживання дитини, позивач не вказує, чи зверталась вона або відповідач до органу опіки та піклування з питань визначення місця проживання дитини, які заходи органом опіки та піклування вживались. До матеріалів позовної заяви не додано висновок органу опіки і піклування щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, які бажають проживати з дитиною, а також на підставі інших документів, що стосуються справи, як це передбачено ст.19 СК України (якщо такий спір між сторонами взагалі існує). Не вказано третьою особою орган опіки та піклування, участь якого є обов`язковою при такому вирішенні спору згідно ч. 4 ст. 19 СК України.

Відповідно до п. 1.2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання позовної заяви немайнового характеру фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Позивачем заявлено три позовні вимоги: про розірвання шлюбу, про стягнення аліментів позивач звільнений від сплати судового збору, про визначення місця проживання дитини не сплачений судовий збір.

Як вбачається з ч. 3 ст. 6 Закону України «Про судовий збір», якою регулюється порядок оплати судового збору, у разі коли в позовній заяві об`єднано дві і більше вимог немайнового характеру, судовий збір сплачується за кожну вимогу немайнового характеру.

Таким чином підлягає сплаті по 840,80 грн. судового збору за позовні вимоги про розірвання шлюбу та про визначення місця проживання дитини.

Відповідно до ч. 1 ст. 185 ЦПК України,- суддя, встановивши, що заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, постановляє ухвалу про залишення заяви без руху.

Керуючись ст. 175 177, 185 ЦПК України, суддя -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та стягнення аліментів - залишити без руху.

Надати позивачу строк 5 днів з дня вручення цієї ухвали для усунення недоліків.

Роз`яснити позивачу, що в разі якщо у вказаний строк недоліки позовної заяви не будуть усунуті, позовна заява буде вважається неподаною і повертається позивачу.

Копію ухвали надіслати позивачу.

Учасники справи можуть отримати інформацію щодо справи за веб-адресою: http://court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Суддя Ленінського районного суду м. Полтави Ю. Д. Новак