Справа 688/4207/19
№ 2/688/185/20
Рішення

Іменем України

04 березня 2020 року м. Шепетівка

Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області в складі:

головуючого судді Березюк Н.П.,

за участі секретаря судових засідань Грицак Г.О.,

представника позивача Конончука ОСОБА_1 .В.,

представника відповідача - Григи М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шепетівці цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про визнання права на земельну частку (пай),

встановив:

25 листопада 2019 року позивач ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом до Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області про визнання права на земельну частку (пай), посилаючись на те, що в 1986 році вона була прийнята в члени колгоспу імені Леніна с. Хролин Шепетівського району Хмельницької області, де працювала по 04 березня 1996 року. В 1992 році на базі колгоспу імені Леніна с. Хролин Шепетівського району Хмельницької області створено колективне сільськогосподарське підприємство «Добробут» с. Хролин Шепетівського району. В 1996 році проводилось розпаювання земель колективної власності серед громадян-членів КСП «Добробут» та видано Державний акт на право колективної власності на землю ХМ №000023 від 14 лютого 1996 року. Однак сертифікат на право на земельну частку (пай) не отримала, оскільки не була внесена в Список громадян-членів КСП «Добробут», які мають право на земельну частку (пай). Вказуючи на те, що невнесення відомостей про неї до зазначеного Списку, не може позбавити її права на земельну частку (пай), просила визнати за нею право на земельну частку (пай) площею 3,22 в умовних кадастрових гектарах та виділити земельну частку (пай) із земель, не витребуваних паїв КСП «Добробут», що розташовані на території Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області.

Ухвалою від 03 грудня 2019 року відкрито провадження в справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання на 20 січня 2020 року, яке відкладалося на 30 січня 2020 року та 10 лютого 2020 року.

Ухвалою від 10 лютого 2020 року до участі у справі як співвідповідача залучено Шепетівську районну державну адміністрацію та відкладено підготовче судове засідання на 25 лютого 2020 року.

Ухвалою від 25 лютого 2020 року закрито підготовче провадження, справу призначено до розгляду на 04 березня 2020 року.

Позивач в судове засідання не з`явилася, надала суду заяву, в якій просила справу розглянути у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Представник позивача за довіреністю Конончук П.В. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити в повному обсязі, вважає, що позивач не пропустила строк позовної давності, оскільки вважала, що отримала право на земельну частку (пай). У 2019 році, маючи намір виготовити технічну документацію на вказану частку, дізналась про порушене право.

Представник Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області Грига М.М. у судовому засіданні позовні вимоги визнав, не заперечував щодо задоволення позову, повідомив, що Хролинська сільська рада входить до ОТГ з центром в с.Судилків, повідомив про відсутність на території сільської ради не витребуваних земельних часток (паїв) та вільних земель колишньої колективної власності КСП «Добробут»,

Представник Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області у судове засідання не з`явився, надав до суду пояснення, в яких вказує на те, що позивачем ОСОБА_2 пропущено строк звернення до суду, оскільки з часу прийняття її в члени КСП та розпаювання земель минуло більше 20 років, що є порушенням строку позовної давності тривалістю 3 роки. Крім того, просили проводити судове засідання без їхньої участі, при ухваленні рішення поклалися на розсуд суду.

Представник Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області у судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив проводити судове засідання без його участі, проти позову не заперечував, повідомив про відсутність повноважень районної державної адміністрації щодо виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості).

Заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позов підлягає до часткового задоволення, з огляду на наступне.

Судом встановлено, що ОСОБА_2 01 грудня 1986 року прийнято в члени колгоспу імені Леніна с. Хролин Шепетівського району, що підтверджується трудовою книжкою колгоспника серії НОМЕР_1 .

У 1992 році на базі колгоспу імені Леніна с. Хролин Шепетівського району створено колективне сільськогосподарське підприємство «Добробут»,.

На підставі рішення Хролинської сільської ради від 19 січня 1996 року колективному сільськогосподарському підприємству «Добробут» видано Державний акт серії ХМ №000023 на право колективної власності на землю площею 1973,1 га для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

У 1998 році КСП «Добробут» реорганізовано у сільськогосподарське підприємство власників «Добробут» с. Хролин Шепетівського району. У 2000 році підприємство власників реформовано у сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю «Добробут» с. Хролин Шепетівського району, яке у 2014 році припинило свою діяльність шляхом приєднання до товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт». Наведене підтверджується архівною довідкою №Б-179/04-06, виданою 14 травня 2019 року архівним відділом Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області.

Відповідно до протоколу засідання правління колгоспу імені Леніна с. Хролин Шепетівського району №4 від 04 березня 1996 року ОСОБА_2 звільнено з роботи за власним бажанням, що підтверджується архівним витягом №Б-46/04-06, від 29 січня 2020 року.

Розмір земельної частки КСП «Добробут» с. Хролин Шепетівського району складає 3,22 в умовних кадастрових гектарах, вартість земельної частки паю станом на 01 січня 2018 року становить 46919,27 грн., що підтверджується листом начальника відділу Держгеокадастру у Шепетівському районі Головного управління Держгеокадастру у Хмельницькій області № Б-231/0-0.35-221/148-18 від 11 червня 2018 року.

ОСОБА_2 з 01 грудня 1986 року по 14 березня 1996 року працювала в КСП «Добробут», станом на час видані КСП державного акта на право колективної власності на землю була членом колгоспу, а тому має право на земельну частку (пай), однак не включена до Списку громадян-членів КСП «Добробут», який додається до Державного акту про право колективної власності на землю серії ХМ № 000023, виданого 14 лютого 1996 року, сертифікат на право на земельну частку (пай) ОСОБА_2 не отримала, отже право на земельну частку (пай) не набула.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутись до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно з пп. 1, 2. 3, 5 ст. 25 Земельного кодексу України, при приватизації земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій земельні ділянки передаються працівникам цих підприємств, установ та організацій, працівникам державних та комунальних закладів освіти, культури, охорони здоров`я, розташованих на території відповідної ради, а також пенсіонерам з їх числа з визначенням кожному з них земельної частки (паю). Рішення про приватизацію земель державних і комунальних сільськогосподарських підприємств, установ та організацій приймають органи виконавчої влади або органи місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень за клопотанням працівників цих підприємств, установ та організацій. Землі у приватну власність особам, зазначеним у частині першій цієї статті, передаються безоплатно. Особи, зазначені у частині першій цієї статті, мають гарантоване право одержати свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості).

Пунктом 1 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 8 серпня 1995 р. №720/95 установлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. Паювання земель радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств здійснюється після перетворення їх на колективні сільськогосподарські підприємства.

Відповідно до п. 2 Указу Президента України № 720/95 від 08 серпня 1995 року «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємства» право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства, в тому числі пенсіонери, які раніше працювали в ньому і залишаються членами зазначеного господарства, відповідно до списку, що додається до Державного акту на право колективної власності на землю. При паюванні вартість і розміри в умовних кадастрових гектарах земельних часток (паїв) всіх членів підприємства, кооперативу, товариства є рівними.

Із змісту даної норми випливає, що право на земельну частку (пай) особа набуває за наявності трьох умов: перебування в членах колективного сільськогосподарського підприємства, отримання цим підприємством державного акта на право колективної власності на землю, включення до списку осіб, доданого до цього акта.

Отже, право на земельну частку (пай) виникає в осіб, які на час видачі колективному сільськогосподарському підприємству державного акта на право колективної власності на землю були чи залишалися членами цього підприємства.

Право власності на пай у члена КСП виникає з моменту передачі земельної ділянки у колективну власність КСП, членом якого він є, а видача сертифіката на часту (пай) лише документально фіксує право особи на земельну частку (пай), тобто його відсутність не свідчить про відсутність самого права на отримання паю.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є: свідоцтво про право на спадщину; посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай); рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).

Відповідно до п. п. 23, 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 16 квітня 2004 року №7 «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» потрібно мати на увазі, що згідно зі ст. 25 ЗК України при приватизації земель державних та комунальних сільськогосподарських підприємств, установ, організацій земельні ділянки передаються їх працівникам, а також пенсіонерам з числа працівників з визначенням кожному з них земельної частки (паю) за рішенням органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування і кожна з цих осіб має гарантоване право одержати безоплатно свою земельну частку (пай), виділену в натурі (на місцевості). Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта. Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі у колективну власність землі, не може позбавити її права на земельну частку.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку, що на час видачі Державного акту на право колективної власності на землю ОСОБА_2 була членом КСП «Добробут» с. Хролин Шепетівського району, однак не була включена до списку членів підприємства, які мають право на земельну частку (пай), відповідно до записів у книзі реєстрації сертифікатів на право на земельну частку (пай) сертифікат на право на земельну частку (пай) на її ім`я безпідставно не видавався.

Такий сертифікат видається громадянину України членові колективного сільськогосподарського підприємства і засвідчує право на земельну частку (пай) у землях, які перебувають у колективній власності підприємства, у вказаному розмірі (в умовних кадастрових гектарах) без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку, що порушене право позивача підлягає захисту шляхом визнання за нею права на земельну частку (пай) в колективному сільськогосподарському підприємстві «Добробут» на території Хролинської сільської ради, розміром 3,22 умовних кадастрових гектара.

У частині позовних вимог про зобов`язання Судилківської сільської ради винести рішення про виділення в натурі (на місцевості) земельної частки (паю) з не витребуваних земельних часток слід відмовити з наступних підстав.

За повідомленням представника сільської ради не витребуваних земельних часток (паїв) та вільних земель колишньої колективної власності КСП «Корчик» на території сільської ради немає.

При неможливості надати особі земельну частку (пай) з колективної власності через відсутність необхідної для цього землі,відповідно до пункту 7 Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям» від 08 серпня 1995 року N 720/95 земельна частка має бути надана із земель запасу, створеного місцевою радою під час передачі землі у колективну власність. За умови, що усі землі КСП розпайовані та виділені громадянам в натурі (на місцевості), особа має право на отримання земельної ділянки із земель резерву (запасу).

Закон України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» із змінами, внесеними згідно із Законом № 2498-VIII від 10 липня 2018 року, який є спеціальним законом щодо порядку проведення та процедури виділення власникам земельних паїв у натурі із земель, що належали сільськогосподарським підприємствам на праві колективної власності, визначає організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв).

Статтею 5 цього Закону передбачено, що сільські, селищні, міські ради в межах їх повноважень щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), зокрема розглядають заяви власників земельних часток (паїв) щодо виділення їм в натурі (на місцевості) земельних ділянок та приймають рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості).

За умов недотримання позивачем порядку, визначеного Законом України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», вимоги про виділ у натурі земельної ділянки із не витребуваних земель є передчасними, а відтак задоволенню не підлягають.

Позивач має право звернутися до уповноваженого органу із заявою про виділення їй земельної частки (паю) в натурі (на місцевості) на підставі цього рішення суду, яке набере законної сили, і у разі отримання відмови, матиме право звернутися до суду з позовом на підставі ч. 11 ст. 118 Земельного кодексу України.

Вирішуючи заяву представника третьої особи про застосування строку позовної давності, що є підставою для відмови у позові, суд зазначає, що законом встановлений загальний трирічний строк позовної давності для захисту порушеного права (ст.257 ЦК України, який набув чинності 01 січня 2004 року, ст.71 ЦК України в редакції 1963 року)

Початок перебігу строку позовної давності починається з дня виникнення права на позов, тобто коли особа дізналась про порушення свого права.

Позивач дізналась про порушення права у 2019 році, маючи намір виготовити технічну документацію на земельну частку, а тому не пропустила строку звернення до суду за захистом права.

На підставі Указу Президента України «Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям», ст.2 Закону України «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)», керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 76-81, 206, 263-265, 273 ЦПК України, суд -

вирішив:

Позов ОСОБА_2 до Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області, Шепетівської районної державної адміністрації Хмельницької області, третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про визнання права на земельну частку (пай), задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (мешканка АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_2 ) право на земельну частку (пай) в КСП «Добробут» на території Судилківської сільської ради Шепетівського району Хмельницької області розміром 3,22 умовних кадастрових гектара.

У решті позову відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

На рішення може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Хмельницького апеляційного суду або через Шепетівський міськрайонний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: