Справа № 703/2004/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 вересня 2020 року м. Сміла

Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:

головуючого - судді Кирилюк Н.А.,

з участю секретаря Римського Д.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Сміла справу за позовом ОСОБА_1 до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно

встановив:

ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Смілянської міської ради Черкаської області про визнання права власності на спадкове майно.

В обґрунтування позову зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , якому на праві власності належало домоволодіння АДРЕСА_1 та земельна ділянка для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0577 га.

Спадщину вона прийняла шляхом звернення до нотаріуса із відповідною заявою, однак одержати свідоцтво про право на спадщину вона не може у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Підставою для відмови у видачі наведеного свідоцтва стало те, що договір купівлі - продажу, на підставі якого померлий набув права власності на будинок, було зареєстровано на товарній біржі і не посвідчено нотаріально.

В зв`язку з цим ОСОБА_1 просила визнати за нею право власності на спадкове майно в судовому порядку.

Виклад позиції позивача та заперечень відповідача щодо заявлених позовних вимог.

Позивач в судове засідання не з`явилася. Представник позивача - адвокат Терещенко С.І. в направленій до суду заяві просив розглядати справу у його відсутності та відсутності позивача, на задоволенні позову наполягав.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, в направленій до суду заяві просив розгляд справи проводити без участі представника відповідача та прийняти обґрунтоване рішення з дотриманням норм процесуального права.

За таких обставин, суд проводить розгляд справи у відсутності сторін без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу за правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Обставини встановлені судом та зміст спірних правовідносин.

Судом встановлено, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо спадкування

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Сміла Черкаської області, помер ОСОБА_2 .

Як вбачається з свідоцтва про укладення шлюбу серії НОМЕР_2 , 09 травня 1964 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 було укладено шлюб. Після реєстрації шлюбу дружина взяла прізвище чоловіка.

18 грудня 1998 року було укладено договір купівлі-продажу будинку з надвірними спорудами, за умовами якого ОСОБА_2 придбав у ОСОБА_4 та ОСОБА_5 будинок з надвірними спорудами АДРЕСА_1 .

Наведений договір зареєстрований за № 1-1353/98 Смілянською біржею (філією ТБ «Київська біржа нерухомості Джі-Ай-Пі») згідно статуту Біржі та Положення про проведення біржових операцій.

Як вбачається з довідки Смілянського відділку КП «ЧООБТІ» від 21 травня 2019 року за ОСОБА_2 зареєстровано право власності на будинок АДРЕСА_1 на підставі договору купівлі - продажу, посвідченого Смілянською біржею (філією ТБ «Київська біржа нерухомості Джі-Ай-Пі»).

Оскільки, сторони договору купівлі- продажу досягли згоди щодо всіх умов договору, що підтверджується підписами сторін, всі зобов`язання за договором сторонами виконанні в повному обсязі, договір зареєстрований Смілянським відділком бюро технічної інвентаризації, тому ОСОБА_2 на підставі статей 128, 153 ЦК УРСР і статті 49 Закону України «Про власність», який діяв на той час, набув право власності на спірний будинок та правомірно володів ним.

Крім того, відповідно до державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №702548 виданого 25 грудня 2009 року ОСОБА_2 є власником земельної ділянки площею 0.0577 га розташованої по АДРЕСА_1 для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд з кадастровим номером :09:002:0346.

З постанови завідувача Смілянської державної нотаріальної контори Зайцевої О.А. від 19 червня 2020 року встановлено, що після смерті ОСОБА_2 із заявою про прийняття спадщини звернулася ОСОБА_1 . На підставі поданої заяви була заведена спадкова справа № 154/2014. Інші спадкоємці, які прийняли спадщину, відсутні.

Також, суд враховує, що інші спадкоємці, які б прийняли спадщину у порядку ч. 3 ст. 1268 ЦК України шляхом спільного проживання відсутні, оскільки, відповідно до довідки квартального комітету №16 від 28 жовтня 2017 року на день смерті ОСОБА_2 з ним була зареєстрована та проживала дружина ОСОБА_1 .

Визнання права власності на спадкове майно в судовому порядку є винятковим способом захисту, що має застосовуватися, якщо існують перешкоди для оформлення спадкових прав у нотаріальному порядку.

Як вбачається з постанови нотаріуса від 19 червня 2020 року ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину після ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю правовстановлюючих документів на спадкове майно.

Норми права застосовані судом.

Відповідно до ст. 224 ЦК УРСР(1963 року) за договором купівлі-продажу продавець зобов`язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов`язується

прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно зі статтею 227 ЦК УРСР (1963 року) договір купівлі-продажу жилого будинку повинен бути нотаріально посвідчений, якщо хоча б однією зі сторін є громадянин. Недодержання цієї вимоги тягне недійсність договору, відповідно до статті 47 цього Кодексу.

За змістом статей 128,153 ЦК УРСР(1963 року) право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передачі речі, якщо інше не передбачено законом або договором. Договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди по всіх істотних умовах. Істотними є ті умови договору, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також всі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін повинно бути досягнуто згоди.

Відповідно до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» від 10.12.1991 року № 1956 XII ( в редакції чинній на момент укладання спірного правочину) не підлягали нотаріальному посвідченню угоди, які зареєстровані на біржі, якщо вони являють собою купівлю-продаж, поставку та обмін товарів, допущених до обігу на товарній біржі.

Частиною 2 ст. 47 ЦК УРСР(1963 року) передбачено, що у разі, якщо одна із сторін повністю або частково виконала угоду, яка потребує нотаріального посвідчення, а друга сторона ухиляється від нотаріального оформлення угоди, суд вправі за вимогою сторони, що виконала угоду, визнати угоду дійсною. В цьому разі наступне нотаріальне оформлення угоди не вимагається.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень» від 01.07.2004 р. (з наступними змінами) за № 1952-1, речові права на нерухоме майно та їх обтяження, що виникли до 1 січня 2013 року, визнаються дійсними за наявності однієї з таких умов: 1) реєстрація таких прав була проведена відповідно до законодавства, що діяло на момент їх виникнення; 2) на момент виникнення таких прав діяло законодавство, що не передбачало їх обов`язкової реєстрації.

Інструкція про порядок державної реєстрації права власності на об`єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних і фізичних осіб, затверджена наказом Державного комітету України будівництва, архітектури та житлової політики України від 9 червня 1998 року №121, передбачала підставу для державної реєстрації договорів купівлі-продажу, зареєстрованих на біржі.

Відповідно до ст. 1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу ( ст. 1258 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як встановлено ст. 1218, ч. 3, 5 ст. 1268 ЦК України вся спадщина вважається належною позивачу з часу смерті спадкодавця.

Статтею 1225 ЦК України право власності на земельну ділянку переходить до спадкоємців на загальних підставах, із збереженням її цільового призначення. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, на якій вони розміщені. До спадкоємців житлового будинку, інших будівель та споруд переходить право власності або право користування земельною ділянкою, яка необхідна для їх обслуговування, якщо інший її розмір не визначений заповітом.

Згідно положень п. 4.14, 4.18 глави 10 Порядку здійснення нотаріальних дій нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину здійснюється за наявності необхідних документів, що підтверджують наявність певних юридичних фактів, у тому числі й склад спадкового майна. У разі, якщо у спадкоємців відсутні всі необхідні документи, питання визнання права на спадщину вирішується у судовому порядку.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 передбачено, що у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

За таких обставинах, єдиним способом реалізації позивачем своїх спадкових прав після смерті ОСОБА_2 є визнання права власності на спадкове майно у судовому порядку.

Вимог про стягнення з відповідача судового збору позивач не заявив, а тому їх слід віднести на його рахунок.

На підставі наведеного, керуючись ст. 4, 5, 12, 13, 141, 263, 265, 268, 280-282 ЦПК України суд,-

вирішив:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) до Смілянської міської ради Черкаської області (м. Сміла, Черкаська область, вул. Незалежності, 37, ) про визнання права власності в порядку спадкування задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом на домоволодіння АДРЕСА_1 , яке складається з житлового будинку з прибудовою і ганком під літ. «А-1, а-1, а1», загальною площею 62,8 м2 , житловою площею 26,0 м2 і господарських споруд та будівель: сараю під літ. «Б», вбиральні під літ. «В», погреба з шийкою під літ. «Г», навісу тимчасового під літ. «Д», огорожі №1, зливної ями №3, після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд площею 0,0577 га, розташовану по АДРЕСА_1 , кадастровий номер :09:002:0346.

Рішення може бути оскаржене сторонами до Черкаського апеляційного суду через Смілянський міськрайонний суд шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня складання повного тексту.

Рішення набирає законної сили, якщо протягом цих строків не подана апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий: Н. А. Кирилюк