Справа № 529/121/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 року Диканський районний суд Полтавської області в складі: головуючого - судді Гвоздика А. Є. у приміщенні Диканського районного суду в смт. Диканька, розглянувши без проведення судового засідання у порядку спрощеного позовного провадження за правилами письмового провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач, як батько їх неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , не надає матеріальної допомоги на її утримання, яка знаходиться на повному матеріальному забезпеченні позивача. Внаслідок цього, остання звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини в розмірі 1/4 частини усіх видів заробітку, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до п. 1 ч. 4 ст. 274 ЦПК України спори про стягнення аліментів розглядаються в порядку спрощеного провадження, а тому вказана справа підлягає розгляду саме в такому провадженні та згідно до положень ч. 13 ст. 7, ч.ч. 3, 5 ст. 279 ЦПК України вона була розглянута без повідомлення сторін в порядку письмового провадження без проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами.

З наявної у матеріалах справи поштової розписки про отримання відповідачем копії ухвали про відкриття провадження у справі та копії позову з доданими до неї копіями документів вбачається, що відповідач зазначені документи отримав заздалегідь, однак у визначений йому строк, відзиву на позов або інших клопотань суду не подав.

Розглянувши матеріали справи в порядку письмового провадження, дослідивши докази по справі, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Сторони з 13 серпня 2010 року перебувають у зареєстрованому шлюбі, що підтверджено належно завіреною копією свідоцтва про укладення шлюбу.

Як вбачається з свідоцтва про народження, сторони від даного шлюбу мають неповнолітню дочку ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Позивач самостійно утримує неповнолітню дитину, при цьому, відповідач добровільно жодної матеріальної допомоги на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , не надає, хоча це є його обов`язком, окрім того, він є працездатним, на утриманні непрацездатних осіб не має та інші зобов`язання по виконавчим листам відсутні.

Відповідно до ст. ст.180, 182, 183 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття. Частка заробітку (доходу), яка стягується як аліменти на дитину, визначається судом. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

У ст. 8 ЗУ "Про охорону дитинства" визначено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

Відповідно до частин 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789-ХІІ від 27 лютого 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Враховуючи викладене, а також той факт, що позивач добровільно не виконує покладеного на нього обов`язку утримувати неповнолітню дочку ОСОБА_4 , хоча зобов`язаний утримувати таку до її повноліття, має фінансові можливості для такого утримання, оскільки є працездатною особою, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову і щомісячного стягнення аліментів на користь позивача на утримання неповнолітньої дитини дітей у розмірі 1/4 з усіх видів заробітку (доходу) відповідача, щомісячно, до досягнення дитиною повноліття, але не менше, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Враховуючи, що при зверненні до суду з позовом про стягнення аліментів позивач звільняється від сплати судового збору в дохід держави, вказані витрати підлягають стягненню з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 84, 105, 110, 112, 180 183, Сімейного кодексу України, ст. ст. 7 ч. 13, 10, 12, 17, 81, 89, 141, 263-265, 273, 279 ч. 5, 354, 355 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 , проживаючої по АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , до ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , про стягнення аліментів на утримання неповнолітньої дитини, задоволити.

Стягувати щомісячно з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , проживаючого по АДРЕСА_2 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_2 , не працюючого, на користь ОСОБА_1 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , на утримання неповнолітньої дочки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , аліменти, в розмірі 1/4 частини усіх видів його заробітку /доходу/, але не менше 50 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 20 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Стягти з ОСОБА_2 , реєстраційний номер платника податків НОМЕР_1 , на користь держави судовий збір в сумі 840 /вісімсот сорок/ грн. 80 коп.

Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.

Рішення набирає законної сили через 30 днів з дня його ухвалення, якщо на нього не буде подана апеляційна скарга учасниками справи.

Рішення може бути оскаржене протягом 30 днів з дня його ухвалення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Полтавського апеляційного суду.

Головуючий: