Номер провадження: 22-ц/813/2044/20
Номер справи місцевого суду: 505/2106/19
Головуючий у першій інстанції Вергопуло А. К.
Доповідач Заїкін А. П.
ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2020 року м. Одеса

Єдиний унікальний номер судової справи: 505/2106/19

Одеській апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

- головуючого судді Заїкіна А.П. (суддя-доповідач),

- суддів: - Погорєлової С.О., Таварткіладзе О.М.,

учасники справи:

- позивач ОСОБА_1 ,

- відповідачі 1) ОСОБА_2 , 2) ОСОБА_3 ,

розглянувши у передбаченому ст. 369 ЦПК України порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про зменшення розміру аліментів, за апеляційною скаргою ОСОБА_4 на рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області, ухвалене у складі судді Вергопуло А.К. о 10 годині 20 хвилині 19 вересня 2019 року, повний текст рішення складено 23 вересня 2019 року,

встановив:

У червні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просить зменшити розмір аліментів, стягнутих з нього за рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15 квітня 2010 року на утримання сина ОСОБА_5 та рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 07 березня 2019 року на утримання доньки ОСОБА_6 в розмірі по ј частини всіх видів його заробітку на кожну дитину, на 1/3 частину від усіх видів його заробітку на двох дітей до досягнення ними повноліття, тобто - до ІНФОРМАЦІЯ_1 на сина ОСОБА_7 і - до ІНФОРМАЦІЯ_2 на доньку ОСОБА_8 .
ОСОБА_1 обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що за рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15 квітня 2010 року з нього стягуються аліменти на користь відповідачки ОСОБА_2 на утримання сина ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 у розмірі ј частки з усіх видів його доходу щомісячно.
Отже, рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 07 березня 2019 року з нього стягуються аліменти на користь відповідачкиОСОБА_3 на утримання доньки ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , у розмірі ј частки з усіх видів його доходу щомісячно.
На час подання даного позову у нього істотно змінились матеріальні та сімейні обставини. Він створив нову сім`ю і проживає у цивільному шлюбі з іншою жінкою. Його батьки є пенсіонерами, отримують мінімальну пенсію, тому він змушений утримувати і матеріально забезпечувати не тільки своїх дітей, новостворену сім`ю, а і піклуватись про батьків. ОСОБА_2 також створила нову сім`ю та проживає у цивільному шлюбі з іншим чоловіком.
Сину ОСОБА_7 виповнилося 10 років, доньці Златославі 6 років. Мінімальний прожитковий мінімум для дітей такого віку встановлений в розмірі 2 118 грн., 50% від якого становить 1 058 грн.. На даний час він проходить службу по контракту у ЗС України, постійно перебуває в зоні ООС. Його заробітна плата значно перевищує 10 000 грн.. Аліменти на сина та доньку фактично перевищують - 2 500 грн. на одну дитину, що значно перевищує встановлений законом прожитковий мінімум для дітей такого віку, становить 50% його заробітної плати. Вказане становить його у скрутне матеріальне становище, не дає можливості створити нову, матеріальної незалежну, міцну сім`ю і одночасно піклуватися про батьків пенсіонерів(а. с. 2 3).

Представник позивача - адвокат Сівун В.Т. у судовому засіданні позов підтримав та просив його задовольнити. Додатково вказував, що при винесенні заочного рішення Котовським міськрайонним судом Одеської області від 07 березня 2019 року не було враховано наявність у позивача ще однієї дитини - сина ОСОБА_7 , тому судом не було враховано всіх обставин по справі.
Відповідачка ОСОБА_2 та її представник - адвокат Івасишин В.П. у судовому засіданні позов не визнали. ОСОБА_2 надала відзив, у якому просила відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Вказувала, що вона на даний час не працює, перебуває у декретній відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку. Вона перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_9 , який отримує пенсію як інвалід 2 групи. Син ОСОБА_10 хворіє та потребує постійного обстеження. Позивач є військовослужбовцем, розмір грошового утримання у нього збільшився, матеріальний сан покращився, а тому підстав для зменшення розміру аліментів не має.
Відповідачка ОСОБА_11 та її представник - адвокат Кресюн В. А. у судовому засіданні позов не визнали, просили відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. ОСОБА_11 надала відзив, у якому вказувала, що позивач має змогу сплачувати аліменти у визначеному рішеннями судів розмірі. Позивачем не надано доказів перебування на його утриманні батьків, як і доказів, що він знаходиться у іншому шлюбі. Вважає позов необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню.
Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 19 вересня 2019 року вищезазначений позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 за рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15 квітня 2010 року, справа №2-990/2010, на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, на 1/6 частину з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 .
Змінено розмір аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 за рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 07 березня 2019 року, справа №505/2633/18, на користь ОСОБА_11 , на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, на 1/6 частину з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до 09.03.2027 року, а з 09.03.2027 року у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 .
В задоволенні решти вимог відмовлено.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що окремими рішеннями судів з позивача стягнуто аліменти на двох дітей у розмірі на кожну по ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця. Позивач проходить військову службу. Хворіє гепатитом, з 2007 року перебуває під наглядом в лікарні. Під час ухвалення судом рішення від 07.03.2019 року про стягнення аліментів на доньку не було враховано, що у позивача є ще одна дитина, на утримання якої вже стягуються аліменти за рішенням суду. Враховуючи вищевказане, суд першої інстанції прийшов до висновку про задоволення позову. Крім того, суд вказав, що зменшення аліментів не буде порушувати права дітей, оскільки буде дотримана вимога закону про стягнення аліментів у будь-якому разі не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (а. с. 67 70 зворотна сторона).
ОСОБА_4 в апеляційній скарзі оскаржує рішення суду першої інстанції в частині зменшення розміру аліментів, стягнутих за рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15.04.2010 року на її користь на утримання сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ј частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця. Просить рішення суду першої інстанції в оскарженій частині скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким у задоволенні позовних вимог про зменшення розміру аліментів на утримання сина ОСОБА_7 відмовити.
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення в оскарженій частині ухвалено судом першої інстанції при недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд вважав встановленими, невідповідності висновків суду обставинам справи, з порушенням норм процесуального права, неправильному застосуванні норм матеріального права.
Апелянт вказує, що вона знаходиться в іншому зареєстрованому шлюбі, її чоловік є інвалідом ІІ групи, отримує пенсію по інвалідності. Вона знаходиться у відпустці по догляду за дитиною. Суд не прийняв до уваги, що син ОСОБА_10 хворіє, потребує постійних витрат на лікування. Позивач не оскаржив заочне рішення Котовського міськрайонного суду Одеської області від 07.03.2019 року. Позивачем не надано доказів погіршення матеріального, сімейного стану, стану здоров`я.
ОСОБА_1 згідно наявного у справі повідомлення про вручення поштового відправлення отримав копію ухвали про відкриття апеляційного провадження у справі, з пропозицією надати відзив протягом встановленого строку, та копію апеляційної скарги. Правом надання відзиву скористався. У відзиві на апеляційну скаргу просить апеляційну скаргу залишити без задоволення. Рішення суду першої інстанції залишити без змін. Посилається на законність та обґрунтованість рішення суду в оскарженій частині. Вказує, що знаходження апелянтки у відпустці по догляду за дитиною від іншого шлюбу, інвалідність ІІ групи її чоловіка ніяким чином не впливає на розмір аліментів на утримання сина ОСОБА_7 . Додаткові витрати на лікування сина є недоведеними. Крім того, це не відноситься до предмета спору по даній справі.
Згідно із ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (їх виклик). У такому випадку судове засідання не проводиться.
Відповідно до ст. 274 ЦПК України дана справа відноситься до категорії малозначних.
Згідно зі ст. 369 ЦПК України справу розглянуто без виклику її учасників.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, дослідивши докази, що стосуються фактів, на які апелянт посилається в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при ухваленні рішення, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно із ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Відповідно до ч. ч. 1, 2, 6 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково наданими доказами та перевіряє законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
В суді апеляційної інстанції не приймаються і не розглядаються позовні вимоги та підстави позову, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.
Рішення суду першої інстанції в частині зміни розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 за рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 07 березня 2019 року, справа №505/2633/18, на користь ОСОБА_11 , на утримання дитини ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , з ј частини з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, на 1/6 частину з усіх видів заробітку (доходу) платника аліментів щомісяця, не оскаржується. Тому, законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в цій частині апеляційним судом не перевіряється.
Статтями 5, 12, 13, 81, 83 ЦПК України передбачено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законами України.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.
Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом.
Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.
Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачений цим Кодексом випадках.
Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Сторони та інші учасники справи подають докази у справі безпосередньо до суду.
Згідно з положеннями ч. ч. 1, 2 та 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним та обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються яка на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовувалися вимоги та заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити.
Колегія суддів не погоджується з вищезазначеними висновками суду першої інстанції. Вважає, що суд першої інстанції на підставі наявних у справі, наданих сторонами і досліджених судом доказів невірно встановив вищевказані обставини по справі, дійшов неправильного вищезазначеного висновку про задоволення позову в оскарженій частині. Висновки суду не відповідають обставинам справи, зроблені з неправильним застосуванням норм матеріального (ст. 192 СК України) та порушенням норм процесуального (ст. ст. 263, 264 ЦПК України) права.
На підставі наявних у справі, наданих її учасниками та досліджених судом доказів встановлені наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15 квітня 2010 року, справа №2-990/2010, було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_12 аліменти на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи 24.03.2010 року та до досягнення сином повноліття (а. с. 18).
Заочним рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 07 березня 2019 року, справа №505/2633/18, було стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_3 аліменти на утримання доньки ОСОБА_13 , у розмірі ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи 21.08.2018 року та до досягнення донькою повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_2 (а. с. 21 22).
Згідно довідки військової частини НОМЕР_1 за вих. №2211 від 17.09.2019 року, ОСОБА_1 дійсно проходить службу у військовій частині НОМЕР_1 . Його нараховане грошове забезпечення з січня 2019 року по серпень 2019 року становить 91 828,10 грн., у тому числі: - січень 7 988,75 грн.; - лютий 10 442,85 грн.; - березень 10 442,85 грн.; - квітень 10 442,85 грн.; - травень 10 442,85 грн.; - червень 10 442,85 грн.; - липень 10 541,70 грн.; - серпень 10 541,70 грн.; - вересень 10 541,70 грн. (а. с. 53).
Згідно довідки КНП «Подільська міська лікарня» від 17.09.2019 року ОСОБА_1 перебуває під наглядом в консультативній поліклініці Подільської міської лікарні з 2007 року по теперішній час з діагнозом: хронічний гепатит з помірною активністю (а. с. 54).
Відповідно до довідки про склад сім`ї за вих. №3404 від 12.09.2018 року, за адресою АДРЕСА_1 проживають: ОСОБА_1 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 (а. с. 20).
Згідно довідок про доходи за вих. №2033 та №2034 від 17.09.2019 року, ОСОБА_15 та ОСОБА_14 перебувають на обліку в Подільському об`єднаному управління ПФУ в Одеській області і отримують пенсію за віком, розмір якої за вересень 2019 року склав 2 087,26 грн. та 2 788,59 грн. відповідно (а. с. 58, 59).
14.09.2016 року ОСОБА_17 уклала шлюб з ОСОБА_9 , що підтверджується копією свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 14.09.2016 року. Прізвище чоловіка та жінки після реєстрації шлюбу - ОСОБА_18 (а. с. 34).
Згідно довідки КНП «Подільська міська лікарня Подільської міської ради» від 27.08.2019 року за вих. №48 ОСОБА_19 працює на посаді сестри медичної інфекційного відділення і знаходиться у відпустці для догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку (а. с. 35).
Згідно довідки про доходи Подільського об`єднаного управління ПФУ в Одеській області від 28.08.2019 року за вих. №1680 ОСОБА_9 отримує пенсію по інвалідності, сума якої за період з березня по серпень 2019 року склала 19 777,20 грн. (а. с. 36).
Згідно довідки Відділу державної виконавчої служби Котовського міжрайонного управління юстиції Радзімовська Л.О. за період з 01.08.2010 року по 31.01.2011 року отримала аліменти від ОСОБА_1 у розмірі: - серпень 2010 року 250,53 грн.; - вересень 2010 року 287,40 грн.; - жовтень 2010 року 200 грн.; - листопад 2010 року 200 грн.; - грудень 2010 року 200 грн.; - січень 2011 року 408,20 грн. (а. с. 37).
Між сторонами виникли правовідносини щодо зміни розмір аліментів.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд впродовж розумного строку.
Відповідно до частин першої та другої статті 27 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.
Згідно з частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.
За змістом статті 180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.
У відповідності до частини третьої статті 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.
Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що за позовом платника аліментів може бути зменшено раніше встановлений розмір аліментів за наявності доведених у судовому порядку підстав, зокрема зміни матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я. Для збільшення або зменшення розміру аліментів достатньо однієї з вказаних обставин, наприклад, зміни сімейного стану. У зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.
У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року № 3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що відповідно до статті 192 СК України розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.
Колегія суддів на підставі вищевказаних наявних у справі, наданих її учасниками та досліджених доказів приходить до висновку, що позивачем не доведено зміну його сімейного стану, погіршення його майнового стану, що передбачено ст. 192 СК України. Позивач посилається на те, що він створив нову сім`ю і проживає у цивільному шлюбі з іншою жінкою. Разом з тим, проживання однією сім`єю жінки та чоловіка без шлюбу не є підставою для виникнення у них прав та обов`язків подружжя (ч. 2 ст. 21 СК України). Крім того, самі по собі ці обставини не свідчать про погіршення матеріального стану позивача.
Позивач посилається на те, що він хворіє гепатитом з 2007 року. Таким чином, ці обставини існували на час ухвалення судам вищевказаних рішень про стягнення аліментів у 2010 році та 2019 році.
Матеріальний стан позивача після ухвалення рішень про стягнення аліментів навпаки покращився у зв`язку із проходженням ним служби за контрактом у Збройних Силах України, про що останній сам вказує у позові (а. с. 3, перший абзац зверху). Розмір аліментів, які діти отримують, виходячи із доходів позивача під час проходження позивачем служби у Збройних Силах України, не може бути окремою підставою для зменшення розміру аліментів, оскільки це суперечить положенням ст. 192 СК України.
Не можна погодитися з доводами позивача про знаходження на його утриманні батьків, оскільки останні отримують пенсію (а. с. 58, 59).
Аналогічних висновків щодо застосування положень ст. 192 СК України дійшов Верховний Суд у постановах від 30.10.2019 року в справі № 462/4973/15-ц, від 24.02.2020 року в справі № 539/3532/18.
Згідно з ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Всупереч зазначеній правовій нормі позивач не надав суду доказів на підтвердження зміни його матеріального або сімейного стану, погіршення здоров`я, що стало б підставою для зменшення раніше встановленого розміру аліментів.
Таким чином, суд дійшов хибного висновку про зменшення розміру аліментів.
Отже, обґрунтованими є доводи апелянта про те, що позивачем не надано доказів погіршення матеріального, сімейного стану, стану здоров`я.
Таким чином, апеляційна скарга є обґрунтованою, а тому підлягає задоволенню.

Згідно з п. 5 ч. 1 ст. 374, п. п. 3, 4 ч. 1 ст. 376 ЦПК України за наслідками розгляду апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції апеляційний суд має право скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення по суті позовних вимог. Підставою для скасування рішення суду і ухвалення нового рішення по суті позовних вимог є невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення або неправильне застосування норм матеріального та процесуального права.

Ураховуючи, що невідповідність висновків суду першої інстанції обставинам справи, порушення останнім вищезазначених норм матеріального та процесуального права, призвело до неправильного вирішення справи, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню. Необхідно ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволені позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів стягнутих з нього рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15.04.2010 року на утримання сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .
Відповідно до ст. ст. 133, 141 ЦПК України,у зв`язку із задоволенням апеляційної скарги, необхідно здійснити перерозподіл судових витрат, наступним чином. Відповідно до наявної у справі копії посвідчення Серія НОМЕР_3 ОСОБА_1 користується пільгами, встановленими законодавством України для ветеранів війни учасників бойових дій (а. с. 7).

Пунктом 13 частини 1 статті 5 Закону України «Про судовий збір» передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх інстанціях звільняються учасники бойових дій, у справах, пов`язаних з порушенням їх прав.

За подання апеляційної скарги ОСОБА_4 сплатила судовий збір у сумі 1 152,60 грн. (а. с. 81, 84). У зв`язку з тим, що у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 необхідно відмовити, ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору і з нього не можна стягнути судовий збір, керуючись ч. 7 ст. 141 ЦПК України, колегія суддів приходить до висновку, що судові витрати, пов`язані з апеляційним розглядом компенсуються за рахунок держави (судовий збір сплачений за подання апеляційної скарги). Тому, ОСОБА_4 необхідно повернути сплачений нею судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 1 152,60 грн. згідно квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0..1 від 09.12.2019 року (а. с. 81). Оригінал вказаної квитанції повернути ОСОБА_4 , копію якої залишити у справі.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389 ЦПК України, Одеський

апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_4 задовольнити.

Рішення Котовського міськрайонного суду Одеської областівід 19 вересня 2019 року в частині зміни розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 за рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15 квітня 2010 року на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, на 1/6 частину з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 - скасувати. Ухвалити в цій частині нове судове рішення.

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зміну розміру аліментів, які стягуються з ОСОБА_1 за рішенням Котовського міськрайонного суду Одеської області від 15 квітня 2010 року, справа №2-990/2010, на користь ОСОБА_2 на утримання дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , з ј частини з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, на 1/6 частину з усіх видів його заробітку (доходу) щомісяця, але не менше 50 відсотків мінімального прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили та до повноліття дитини, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 відмовити.

Повернути ОСОБА_19 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) з державного бюджету України судовий збір, сплачений останньою згідно квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0..1 від 09 грудня 2019 року у сумі 1 152 (одна тисяча сто п`ятдесят дві) грн. 60 коп..

Повернути ОСОБА_19 (реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_4 ) оригінал квитанції АТ КБ «ПРИВАТБАНК» № 0.0..1 від 09 грудня 2019 року, належним чином завірену копії якої залишити в матеріалах справи.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню в касаційному не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Головуючий суддя: А. П. Заїкін

Судді: С. О. Погорєлова

О. М. Таварткіладзе