ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 березня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/4753/19

Головуючий у першій інстанції - Логвіна Т. В.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/371/20

ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД у складі:

головуючого судді - Губар В.С.,

суддів - Вінгаль В.М., Кузюри Л.В.,

Позивач - Акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк»

Відповідач - ОСОБА_1

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (без повідомлення учасників справи) у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 грудня 2019 року у справі за позовом Акціонерного товариства «Креді Агріколь Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

місце ухвалення судового рішення - м. Чернігів

дата складання повного тексту судового рішення - 21 грудня 2019 року

В С Т А Н О В И В:

У липні 2019 року АТ «Креді Агріколь Банк» звернулось до суду з позовом, в якому просило стягнути зі спадкоємця ОСОБА_2 - ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за договором № 5/1149607 від 15.03.2017 року у сумі 13938 грн. 44 коп.

В обґрунтування позовних вимог посилалось на те, що 15.03.2017 року між ПАТ «Креді Анріколь Банк» (натепер АТ «Креді Анріколь Банк») та ОСОБА_2 укладений комплексний договір про надання кредиту у сумі 14644 грн.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Згідно до положень ст.ст. 1281, 1282 ЦК України банк звернувся з претензією до спадкоємця ОСОБА_2 - ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.

Рішенням Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 грудня 2019 року позовні вимоги АТ «Креді Агріколь Банк» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ «Креді Агріколь Банк» заборгованість за договором в сумі 13938 грн. 44 коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції і ухвалити нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог АТ «Креді Агріколь Банк», посилаючись на неповне дослідження судом наявних доказів та встановлених обставин, а також на порушення норм процесуального права.

За доводами ОСОБА_1 , вона не була належним чином повідомлена про час і місце розгляду справи та в порпушення вимог ст. ст. 223, 279 ЦПК України була позбавлена можливості надати пояснення в судовому засіданні та заявити клопотання.

Суд першої інстанції не звернув уваги, що позивачем не доведено отримання ОСОБА_2 кредитних коштів і не доведено укладення між позивачем і її чоловіком кредитного договору. Оскільки померлий ОСОБА_2 не укладав жодних договорів та кошти не отримував, відсутні підстави стягнення з неї як зі спадкоємця заборгованості за кредитним договором, Посилається на те, що у наданому позивачем кредитному договорі міститься підпис не її покійного чоловіка ОСОБА_2 .

Вважає, що наданий позивачем розрахунок заборгованості не є доказом отримання кредитних коштів, оскільки не є первинним обліковим бухгалтерським документом.

Суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що боржником укладений договір страхування, яким повністю покривається заборгованість спадкодавця, а задоволення позовних вимог призведе до подвійного отримання позивачем зазначеної суми.

Наголошує, що позивач про смерть позичальника дізнався 01 грудня 2017 року та мав право звернутись до неї як до спадкоємця з вимогою про повернення боргу протягом 6 місяців, тобто до 01 липня 2018 року. Вважає, що позивач міг пред`явити свої претензії протягом 6 місяців з моменту, коли у нього з`явилось право вимагати повернення боргу, тобто з моменту отримання свідоцтва про право на спадщину, яке було отримано 28 березня 2018 року.

Апелянт вказує, що позивачем повідомлення про існування боргів покійного чоловіка ОСОБА_2 з моменту його смерті вона не отримувала, а тому вважає, що позивачем недотримані строки, передбачені ст. 1281 ЦК України, щодо пред`явлення вимог та позбавляє кредитора права вимоги до спадкоємців.

У відзиві на апеляційну скаргу АТ «Креді Агріколь Банк» просить залишити без змін Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 грудня 2019 року, а апеляційнк скаргу ОСОБА_1 - без задоволення.

Згідно із частиною 1 статті 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Частиною 13 статті 7 ЦПК України передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

У зв`язку з наведеним, справу розглянуто в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

За правилами ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі, якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали цивільної справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до наступних висновків.

Згідно із ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Відповідно до ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Частиню 4 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.

Ухвалюючи рішення про задоволення позовних вимог АТ «Креді Агріколь Банк», суд першої інстанції виходив з того, що за життя позичальник ОСОБА_2 свої зобов`язання по комплексному договору № 5/1149607 від 15.03.2017 року належним чином не виконав, спадщину після його смерті отримала його дружина - ОСОБА_1 , а спірні правовідносини допускають правонаступництво та прийшов до висновку, що позивач з вимогами до спадкоємця звернувся у встановлений ст. 1281 ЦК України строк.

За висновком суду, заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо, а через нотаріуса не суперечить приписам ч. 2 ст. 1281 ЦК України і у зв`язку з цим кредитор не зобов`язаний зважати на факт прийняття спадщини, оскільки нотаріус повинен прийняти відповідну заяву незалежно від того, чи прийнята спадщина.

З таким рішенням суду першої інстанції погоджується апеляційний суд, виходячи з наступного.

15.03.2017 року між ПАТ «Креді Агріколь Банк» (натепер АТ «Креді Агріколь Банк») та ОСОБА_2 укладений комплексний договір, включаючи договір стархування, №5/1149607 на підставі якого ОСОБА_2 отримав кредит в сумі 14 644 грн. строком на 60 місяців (а.с. 5, 60).

За наданим АТ «Креді Агріколь Банк» розрахунком заборгованість ОСОБА_2 за кредитним договором становить 13 938 грн. 44 коп., яка складається із: простроченої заборгованості - 13 539 грн. 58 коп., прострочених відсотків - 62 грн. 05 коп., простроченої комісії - 336 грн. 81 коп. (а.с. 3).

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_2 помер, що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с. 6).

01.12.2017 року ПАТ «Креді Агріколь Банк» звернулось до Другої чернігівської державної нотаріальної контори з претензією до спадкоємців ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 13 938 грн. (а.с. 7).

12.12.2017 року Друга Чернігівська нотаріальна контора повідомила банку, що станом на 08 грудня 2017 року спадкова справа до майна ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , не заводилась, спадкоємці із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори не звертались, тому заява-претезія банку є підставою для відкриття провадження по спадковій справі (а.с. 82).

02.05.2018 року Друга Чернігівська державна нотаріальна контора листом повідомила позивачеві, що після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 державним нотаріусом 28 березня 2018 року видані свідоцтва про право власності та свідоцтва про право на спадщину за законом (а.с. 9).

19 березня 2018 року, 29 травня 2018 року , 26 лютого 2019 року ПАТ «Креді Агріколь Банк» зверталось з письмовими претензіями до ОСОБА_1 як до спадкоємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за договором у сумі 14644 грн. (а.с. 10-15).

Зазначені обставини сторонами не заперечуються та не спростовані.

Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором х ОСОБА_1 як зі спадкоємця ОСОБА_2 , банк посилався на положення ст. ст. 1281, 1282 ЦК України.

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційний суд враховує наступне.

Згідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Приписами статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Зі смертю позичальника зобов`язання з повернення кредиту включаються до складу спадщини, строки пред`явлення кредитодавцем вимог до спадкоємців позичальника, а також порядок задоволення цих вимог регламентуються статтями 1281 і 1282 ЦК України.

За правилами статті 1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині. Вимоги кредитора спадкоємці зобов`язані задовольнити шляхом одноразового платежу, якщо домовленістю між спадкоємцями і кредитором не встановлено інше. У разі відмови від одноразового платежу суд за позовом кредитора накладає стягнення на майно, яке було передано спадкоємцям у натурі.

За змістом наведених норм матеріального права, задоволення вимог кредитора спадкоємцями має відбуватись у межах вартості майна, отриманого спадщину.

При вирішенні спору про стягнення зі спадкоємця коштів в порядку задоволення вимог кредитора спадкодавця, у відповідності з правилами ч.3 ст.12, ч.1 ст. 81 ЦПК України, доведення обставин щодо обсягу отриманого спадкового майна та його вартості покладено на спадкоємця, який заперечує проти вимог кредитора спадкодавця.

Відповідно до статті 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Перевіряючи аргументи скарги, апеляційним судом встановлено, що 11 січня 2018 року ОСОБА_1 звернулась до Другої Чернігівської нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини після смерті свого чоловіка - ОСОБА_2 (а.с. 82). Інші спадкоємці - ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , які є синами померлого ОСОБА_2 , подали до нотаріальної контори заяви про відмову від спадщини (а.с. 85, 85 зворот).

28 березня 2018 року державним нотаріусом Другої Чернігівської нотаріальної контори видано ОСОБА_1. свідоцтво про право власності на 1/2 частину квартири АДРЕСА_1 та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину в праві власності на квартиру АДРЕСА_1 (а.с. 96), свідоцтво про право власності на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 та свідоцтво про право на спадщину за законом на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_2 (а.с. 97).

28 березня 2018 року Другою Чернігівською нотаріальною конторою повідомлено ПАТ «Креді Агріколь банк» про видачу свідоцтв про право власності після смерті ОСОБА_2 (а.с. 98).

Відповідачем ОСОБА_1 не надано суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду належних і допустимих документальних доказів на підтвердження того, що вартість успадкованого нею майна після смерті чоловіка є меншою від наявної заборгованості за кредитним договором, укладеним її чоловіком ОСОБА_2 .

Враховуючи те, що обсяг спадкового майна та його вартість повинен доводити спадкоємець, оскільки відповідальність спадкоємця за зобов`язанням спадкодавця обмежена вартістю успадкованого майна, апеляційний суд вважає, що суд першої дійшов обґрунтованого висновку про задоволення позовних вимог та стягнення заборгованості за кредитним договором зі спадкоємця померлого ОСОБА_2 .

Твердження апелянта про те, що вона не була належним чином повідомленя про час та місце розгляду справи спростовуються матеріалами справи. Так, ухвалою Деснянського районного суду м. Чернігова від 11 жовтня 2019 року задоволено клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи з повідомленням сторін та призначено розгляд справи на 19 листопада 2019 року. Копію цієї ухвали ОСОБА_1 отримала 21 жовтня 2019 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 70), проте в судове засідання 19 листопада 2019 року не зявидаси та про причини неявки не повідомила. Тому розгляд справи був відкладений на 18 грудня 2019 року з повідомленням сторін, проте сторони в судове засідання не зявились.

Доводи апеляційної скарги про недотримання позивачем строку, встановленого ст. 1281 ЦК України, не можуть бути взяті до уваги апеляційним судом, враховуючи, що вимога може бути пред`явлена кредитором безпосередньо спадкоємцю, а також через нотаріуса за місцем відкриття спадщини, який у строк, встановлений ст. 1281 ЦК України, приймає претензії кредиторів від спадкодавця. Даний строк не є строком, у який кредитор має звернутися до суду з позовом про стягнення боргу зі спадкоємця. Заявлення кредитором своїх вимог до спадкоємців не безпосередньо, а через нотаріуса не суперечить приписам ч. 2 ст. 1281 ЦК України. З матеріалів справи убачається, що ПАТ «Креді Агріколь Банк» звернулось до нотаріальної контори із претензією до спадкоємців після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_3 , тобто у встановлений ст. 1281 ЦК України строк.

Окрім того, апеляційний суд враховує, що ПАТ «Креді Агріколь Банк» неодноразово направлялись письмові претензії ОСОБА_1 щодо досудового врегулювання спору, які відповідачем залишені без реагування.

Посилання апелянта на наявність укладеного між ПАТ «Креді Агріколь Банк» та ОСОБА_2 договору страхування як на підставу подвійного стягнення заборгованості за кредитом спростовується листом ПрАТ «Страхова Компанія «УНІКА Життя» від 02.02.2018 року, яким повідомлено банк про відсутність підстав для визнання випадку із застрахованою особою ( ОСОБА_2 ) страховим та здійснення страхової виплати. Причини відмови у визнанні випадку страховим спадкоємцем не оскаржувались і у судах першої та апеляційної інстанцій не спростовані.

Інші докази та обставини, на які посилається відповідач в апеляційній скарзі, були предметом дослідження судом першої інстанцій та додаткового правового аналізу не потребують, оскільки при їх дослідженні та встановленні судом попередньої інстанцій були дотримані норми матеріального та процесуального права.

Сукупність досліджених обставин та наявних у справі доказів приводить апеляційний суд до переконання, що суд першої інстанції повно та всебічно встановив обставини справи, правильно визначив та надав юридичну оцінку правовідносинам між сторонами.

Доводи апеляційної скарги не містять передбачених процесуальним законом підстав для скасування законного і обґрунтованого та справедливого судового рішення, не спростовують висновків суду першої інстанції і не впливають на правильність вирішення спору по суті.

Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, N 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скарги без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Деснянського районного суду м. Чернігова від 18 грудня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду набирає законної сили з дня її прийняття і в касаційному порядку оскарженню не підлягає.

Головуючий: Судді: