Справа №345/2962/20
Провадження № 2/345/1049/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

29.09.2020 року м.Калуш

Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області в складі:

головуючої судді Кулаєць Б.О.,

з участю секретаря судового засідання Заткальницької Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у порядку спрощеного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання його таким, що втратив право на проживання в будинку АДРЕСА_1 , посилаючись на те, що даний будинок належить їй на праві власності на підставі договору купівлі продажу від 12.09.2008. Відповідач по справі зареєстрований у даному будинку, однак не проживає в ньому понад один рік. Оскільки відповідач не проживає більше року в її будинку, то просить суд визнати його таким, що втратив право на користування житловим приміщенням та стягнути судові витрати по справі.

З огляду на предмет та ціну позову дана справа підпадає під ознаки малозначної справи та не віднесена до категорії справ, які підлягають розгляду лише за правилами загального позовного провадження. Обставини справи, що згідно частини третьої статті 274 ЦПК України, мають значення для вирішення питання про можливість розгляду справи в порядку спрощеного провадження, також свідчать про наявність підстав для розгляду цієї справи в спрощеному порядку.

Враховуючи викладене, суд вирішив розглядати справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи.

Відповідач подав до суду заяву про визнання позову (а.с.24), відповідно до якої він не заперечує проти задоволення позову, справу просить слухати у його відсутності. Також вважає, що при вирішенні спору слід врахувати вимоги ч. 3 ст. 141 ЦПК України щодо обставин, які враховуються при розподілі судових витрат.

Представник позивача адвокат Фреїшин Т.М. в судовому засіданні підтримала позовні вимоги та просить позов задовольнити з підстав викладених в позовній заяві. Також наголосила, що нею подана заява про повернення 50 відсотків судового збору позивачу з державного бюджету, оскільки відповідачем до початку розгляду справи по суті подано заяву про визнання позову, просить її задовольнити та стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, пов`язані з наданням правової допомоги в розмірі 4400 грн., а також 50% сплаченого позивачем судового збору.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступних підстав.

Встановлено, що позивач є власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджено наявними документами в матеріалах справи, а саме: витягом з Державного реєстру правочинів та Витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, з якого вбачається, що домоволодіння за АДРЕСА_1 ,належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 12.09.2008 (а.с. 10, 11) .

Як вбачається з довідки про склад сім`ї, виданої виконавчим комітетом ЦНАП Калуської міської ради Івано-Франківської області, за №12816 від 07.08.2020, відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою АДРЕСА_1 (а.с.12).

Згідно з довідкою № 03-03/287 від 12.08.2020 будинковолодіння ОСОБА_1 знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , колишня адреса - АДРЕСА_2 (а.с. 13).

Відповідно до актів обстеження на предмет проживання від 20.02.2020 та 19.08.2020, складених комісією в присутності свідків ОСОБА_3 та ОСОБА_4 вбачається, що ОСОБА_2 за вищевказаною адресою не проживає понад один рік (а.с. 14, 15).

У відповідності з ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ними і власником житла або законом.

За таких обставин суд вважає, що зібраними по справі доказами доведено, що відповідач не проживає в будинку АДРЕСА_1 ,понад рік без поважних причин та визнає його таким, що втратив право на користування жилим приміщенням.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України стороні, на користь якої ухвалено рішення, суд присуджує з другої сторони понесені нею і документально підтверджені судові витрати. Позивачем сплачено судовий збір, який підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до вимог ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», ч.1 ст.142 ЦПК України , у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

При зверненні до суду з позовом немайнового характеру позивачем сплачено судовий збір в розмірі 840,80 грн., що стверджується квитанцією №0.9.1 від 21.08.2020 (а.с.3).

Враховуючи, що відповідач визнав позов, тому є підстави для повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого ним при поданні позову, а саме в сумі 420,40 грн.

Відповідно до ч.2 ст.141 ЦПК України інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача.

З матеріалів справи вбачається, що 20.08.2020 року ОСОБА_1 уклала з адвокатом ОСОБА_5 договір про надання правничої допомоги з додатком до договору, а 20.08.2020 та 29.09.2020 підписала рахунок-фактури та сплатила визначену договором вартість послуг в загальній сумі 4400,00 грн., що підтверджено квитанціями та розрахунком витрат (а.с. 30-33).

За таких обставин суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 4400,00 грн. витрат за надання правничої допомоги та 420,40 грн. судового збору.

На підставі викладеного та керуючись статями 141, 200, 258, 259, 264, 265, 268 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право користування житловим приміщенням за адресою АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в користь ОСОБА_1 4400 грн. за надання правової допомоги та 420,40 грн. витрат зі сплати судового збору.

Повернути з рахунку отримувача коштів - Калуського управління Державної казначейської служби України Івано-Франківської області Панишак Лілії Юріївні 50% сплаченого судового збору в сумі 420,40 грн. згідно квитанції № 0.9.1 від 21.08.2020 року в ПАТ КБ «Приватбанк».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене до Івано-Франківського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги через Калуський міськрайонний суд Івано-Франківської області на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його складення.

Учасник справи, якому рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Позивачка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ідент.номер НОМЕР_1 , жителька АДРЕСА_2 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 , житель АДРЕСА_3 .

Повний текст рішення складено 02 жовтня 2020 року.

Суддя: