Справа № 648/2540/20
Провадження № 2/648/788/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року с.м.т. Білозерка

Білозерський районний суд Херсонської області в складі:

головуючого судді - Бугрименка В.В.,

за участю: секретаря судового засідання- Тищенко Т.Б.,

представника позивача - ОСОБА_3,

представника відповідача - Глібової О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Олександрівської сільської ради Білозерського району Херсонської області, Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області, про визнання права на земельну ділянку,

ВСТАНОВИВ

Представник позивача звернулася до суду з вказаним позовом посилаючись на те, що на підставі рішення Олександрівської сільської ради №33 від 14 вересня 1999 року, ОСОБА_1 , для ведення особистого підсобного господарства, надано в постійне користування земельну ділянку, яка розташована на території Олександрівської сільської ради, а саме ділянку НОМЕР_1 , у масиві НОМЕР_2 , в розмірі 2 га.. Право позивача на земельну ділянку було посвідчено державним актом серії ІІ-ХС №010535. Вказаний державний акт підписаний головою сільської ради, разом з цим, він не був зареєстрований в Книзі записів реєстрації Державних актів на право постійного користування земельною ділянкою. В 2019 році позивач звернулася до Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області із заявою про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо вказаної земельної ділянки. Проте, їй було відмовлено у задоволенні вказаної заяви, у зв`язку з відсутністю відомостей про реєстрацію державного акту серії ІІ-ХС №010535 в Книзі записів реєстрації Державних актів на право постійного користування земельною ділянкою. З Публічної кадастрової карти України вбачається, що земельна ділянка НОМЕР_1 сформована як ділянка площею 1,999 га, що належить до державної власності, цільове призначення «для ведення особистого селянського господарства», кадастровий номер :02:001:0288. Вказує, що реєстрація державного акту не проведена не з вини позивача, про те, зазначена помилка перешкоджає їй реалізувати право на земельну ділянку. На даний час внести зміни в державний акт неможливо. Просила визнати за ОСОБА_1 право постійного користування на земельну ділянку № НОМЕР_3 у масиві НОМЕР_2 , площею 1,999 га., що розташована на території Олександрівської сільскої ради Білозерського районного Херсонської області, кадастровий номер :02:001:0288.

У відзиві представник Олександрівської сільської ради Білозерського району Херсонської області позов визнав повністю, зазначив, що дійсно рішенням Олександрівської сільської ради №33 від 14 вересня 1999 року ОСОБА_1 надано в постійне користування земельну ділянку НОМЕР_1 , у масиві НОМЕР_2 , в розмірі 2 га., для ведення особистого підсобного господарства. Останній видано державний акт. Проте, в процесі видачі державного акту, його не було зареєстровано в Книзі записів державних актів. Не заперечував щодо задоволення позову.

У відзиві представник Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області просив відмовити в позові, оскільки державний акт, не був зареєстрований в порядку визначеному законом, а отже у позивача не виникло право на неї. Також зазначає, що на час видачі державного акту в Головного управління не було повноважень щодо здійснення його реєстрації, у зв`язку з чим, управління не може бути відповідачем у справі.

26 серпня 2020 відкрито провадження у справі. Визначено судовий розгляд здійснювати за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримала з підстав викладених у позовній заяві.

Представник Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області позов не визнала з підстав викладених у відзиві.

Представник Олександрівської сільської ради в судове засідання не з`явився, про дату, час та місце судового розгляду повідомлений належним чином, надав заяву про розгляд справи за його відсутності.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, суд дійшов висновку. що позов підлягає задоволенню.

Суд установив, що на підставі рішення Олександрівської сільської ради №33 від 14 вересня 1999 року, ОСОБА_1 для ведення особистого підсобного господарства надано в постійне користування земельну ділянку НОМЕР_1 , у масиві НОМЕР_2 , в розмірі 2 га.. Вказане підтверджується копією відповідного рішення з архівним витягом додатку до рішення, довідкою Олександрівської сільської ради Білозерського району Херсонської області за №02-24/1070 від 31 липня 2020 року, графічними матеріалами проекту відведення та організації території ділянки, наданим громадянам в постійне користування для ведення особистих підсобних господарств із земель запасу Олександрівської сільської ради.

На ім`я позивача видано державний акт серії ІІ-ХС №010535. Вказаний державний акт підписаний головою Олександрівської сільської ради, разом з цим, державний акт не був зареєстрований в Книзі записів реєстрації Державних актів на право постійного користування земельною ділянкою.

Відповідно до інформації з Державного земельного кадастру про право власності та речові права на земельну ділянку від 5 серпня 2020 року, земельна ділянка НОМЕР_1 сформована як ділянка площею 1,999 га., що належить до державної власності, має цільове призначення «Для ведення особистого селянського господарства», кадастровий номер :02:001:0288.

Зі змісту листа Головного управління Держгеокадастру у Херсонській області за №5543/0-1647 від 16 серпня 2019 року на адресу позивача вбачається, що відповідач не визнає права ОСОБА_2 на земельну ділянку, право на яку посвідчено державним актом серії ІІ-ХС №010535. Згідно до ч.1 ст.92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.

Статтею 7 Земельного кодексу України (ред.1992 р.), чинної на час отримання позивачем спірної земельної ділянки у користування, було передбачено передачу Радами народних депутатів земельних ділянок у постійне користування громадянам, в тому числі і для ведення особистого підсобного господарства.

Відповідно до ч.1 ст.19 Земельного кодексу України (в ред. 1992 р.) ради народних депутатів надають земельні ділянки у користування для всіх потреб із земель сіл, селищ, а також за їх межами для, зокрема, ведення особистого підсобного господарства.

Згідно до статті 22 Земельного кодексу України (в ред. 1992 р.) право користування земельною ділянкою виникало після встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі і одержання документа, що посвідчує це право. Приступати до використання земельної ділянки до встановлення меж цієї ділянки в натурі (на місцевості) і одержання документа, що посвідчує право користування землею, забороняється.

Зі змісту статті 23 Земельного кодексу України (в ред. 1992 р.) вбачається, що право постійного користування землею посвідчується державними актами, які видаються і реєструються сільськими, селищними, міськими, районними Радами народних депутатів.

Відповідно до ч.1 ч.5 ст.3 Закону України №1952 «Про державну реєстрацію речових права на нерухоме майно та його обмежень» від 01 липня 2004 року речові права на нерухоме майно, їх обтяження та правочини щодо нерухомого майна підлягають обов`язковій державній реєстрації. Право власності та інші речові права на нерухоме майно набуті згідно з чинними нормативно-правовими актами до набрання чинності цим законом, визнаються державою. Відповідно до цього закону реєстрація речових прав на нерухомість здійснюється лише в разі вчинення правочинів щодо нерухомого майна, а також за заявою власника або володільця.

Відповідно до п.2 постанови Кабінету Міністрів України «Про затвердження форм державного акту на право власності на земельну ділянку та державного акту на право постійного користування земельною ділянкою» від 2 квітня 2002 року №449 раніше видані державні акти на право приватної власності на землю залишаються чинними і підлягають заміні в разі добровільного звернення громадян або юридичних осіб.

Таким чином, на час спірних правовідносин, згідно до ст.22 Земельного кодексу України (ред. 1992 р.), виникнення права користування земельною ділянкою не було пов`язано з його реєстрацією і набувалось після встановлення меж земельної ділянки в натурі та отримання державного акту.

Враховуючи викладене, позивач набула право на спірну земельну ділянку в установленому законом порядку, яке було чинним на час виділення їй земельної ділянки.

Відсутність реєстрації державного акту не може бути підставою для позбавлення позивача права власності на спірну землю, оскільки, обов`язок щодо здійснення такої реєстрації, був покладений на відповідні Ради, а отже, ОСОБА_1 не несе відповідальності, щодо нездійснення такої реєстрації відповідними органами.

Відповідно до ст. 392 ЦК України особа має право звернутися до суду з позовом про визнання права власності: 1) якщо право оспорюється або не визнається іншими особами; 2) у разі втрати ним документа, який посвідчує його право власності.

Враховуючи, що відсутність реєстрації державного акту ІІ-ХС №010535 перешкоджає позивачу зареєструвати свої права щодо наданої їй земельної ділянки, на даний час в позасудовому порядку поновити її порушене право неможливо, суд дійшов висновку, що право позивача підлягає захисту шляхом його визнання.

За таких обставин, позов підлягає задоволенню.

На підставі ст.ст.92 Земельного кодексу України, ст.22, 23 Земельного кодексу України (ред. 1992 р), Законом України №1952 «Про державну реєстрацію речових права на нерухоме майно та його обмежень», керуючись ст.ст. 81, 141, 258, 263-265, 280-282, 430 ЦПК України, суд,

У Х ВА Л И В:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 право постійного користування на земельну ділянку площею 1,9999 га., що розташована на території Олександрівської сільської ради Білозерського районного Херсонської області, кадастровий номер :02:001:0288.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Херсонського апеляційного суду протягом 30 днів з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 28 вересня 2020 року.

Позивач - ОСОБА_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ; РНОКПП НОМЕР_4

Відповідач - Олександрівська сільська рада Білозерського району Херсонської області, місце знаходження: Херсонська область, Білозерський район, с.Олександрівка, вулиця Миру, 9;

Відповідач - Головне управління Держгеокадастру у Херсонській області, місце знаходження: Херсонська область, м.Херсон, вулиця Університетська, 136-а;

Суддя: В.В. Бугрименко