Дата документу 13.03.2020 Справа № 554/1857/20
Єдиний унікальний номер справи:554/1857/20
Провадження № 2/554/28/2020
УХВАЛА

І м е н е м У к р а ї н и

13.03.2020 року м. Полтава

Октябрський районний суд м. Полтави в складі: головуючого судді - Бугрія В.М., за участю секретаря судового засідання Сорока Ю.Г., за участю скаржника ОСОБА_1 , адвоката Жаріна М.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Полтаві скаргу ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райди О.С. про скасування постанов ,-

встановив:

У скарзі, поданій суду 03.03.2020р., заявник ОСОБА_1 (боржник у виконавчому провадженні) просить скасувати постанову ВП№61338645 про стягнення з боржника основної винагороди від 20.02.2020 року, згідно якої стягнуто з нього основну винагороду

4681,44 грн.; Постанову ВП№61338393 про стягнення з боржника основної

винагороди від 20.02.2020 року, згідно якої стягнуто з нього основну винагороду 3000 грн.; Постанову ВП№61339027 про стягнення з боржника основної

винагороди від 20.02.2020 року, згідно якої стягнуто з нього основну винагороду 1350 грн. які було винесено приватним виконавцем виконавчого округу

Полтавської області Райда О. С. Скасувати Постанову ВП №61341377 про арешт майна боржника від 20.02.2020 року, в частині накладення арешту на зарплатний рахунок в АТ КБ «Приватбанк» № НОМЕР_1 як на працівника ПрАТ «НДІ КОЛАН» та об`єкт нерухомого майна - квартиру АДРЕСА_1 , яку було винесено приватним

виконавцем виконавчого округу Полтавської області Райда О. С.

Скарга вмотивована тим, що виконавцем були винесені незаконні постанови про накладення арешту на майно боржника, так був арештований рахунок, на який боржник отримує заробітню плату, через що заявник не може отримувати заробітну плату з даного рахунку, чим порушуються його права. Крім того накладено арешт на єдине житло сім`ї спільну сумісну власність подружжя квартиру АДРЕСА_1 .

Також вважав, що постанови приватного виконавця про стягнення основних сум винагород прийняті не на підставі, не у межах повноважень та не у спосіб, що визначений Конституцією та законами України, не обґрунтовано, тобто не з врахуванням обставин, що мають значення для прийняття рішення.

Представник заявника та заявник скаргу підтримали.

Приватний виконавець Райда О.С., в судове засідання не з`явився, надав на адресу суду заперечення проти задоволення скарги .

Згідно із ст. 447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до ЦПК, порушено їхні права чи свободи.

Суд не вбачає підстав для задоволення скарги, виходячи з наступного:

20.02.2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Райдою О.С. було винесено Постанову про відкриття виконавчого провадження № 61338645 з виконання виконавчого листа Октябрського районного суду м. Полтави №554/6586/19 виданого 08.01.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 матеріальної шкоди в сумі 46814,43.

20.02.2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Райдою О.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61338393 з виконання виконавчого листа Октябрського районного суду м. Полтави №554/6586/19 виданого 30.01.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 30 000 грн. на відшкодування моральної шкоди.

20.02.2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Райдою О.С. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження №61339027 з виконання виконавчого листа Октябрського районного суду м. Полтави №554/6586/19 виданого 30.01.2020 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 13500 грн. на відшкодування витрат на правову допомогу.

Відповідно до ч.3 ст. 45 ЗУ «Про виконавче провадження» - основна винагорода приватного виконавця стягується в порядку, передбаченому для стягнення виконавчого збору. Відповідно до ч. 4 ст. 27 ЗУ «Про виконавче провадження» - виконавець виносить одночасно з постановою про відкриття виконавчого провадження постанову про стягнення виконавчого збору (постанову про стягнення основної винагороди). Керуючись положеннями законодавства, 20.02.2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Райдою О.C., у межах ВП №61338645, було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 4681,44 грн. У межах ВП №61338393 було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 3000 грн. У межах ВП №61339027 було винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди у сумі 1350 грн.

Таким чином, виконавцем дотримано вимог законодавства щодо винесення постанов про стягнення основної винагороди, а отже доводи заявника є необгрунтованими та такими, що не заслуговують на увагу.

20.02.2020 року приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області Райдою О.С. було винесено постанову про об`єднання виконавчих проваджень (номер ЗВП за АСВП 61341377) у зв`язку з перебуванням у виконавця кількох виконавчих проваджень щодо виконання рішень щодо одного й того самого боржника. Відповідно до п. 14 розділу 3 Інструкції з організації примусового виконання рішень - постанови про об`єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та про приєднання виконавчого провадження до зведеного виконавчого провадження виносяться не пізніше наступного робочого дня після відкриття виконавчого провадження щодо боржника, стосовно якого здійснюється виконавче провадження (зведене виконавче провадження).

20.02.2020 року у межах ЗВП №61341377 приватним виконавцем Виконавчого округу Полтавської області було винесено постанову про арешт майна боржника у межах суми звернення стягнення з урахуванням основної винагороди приватного виконавця. Відповідно до ч. 1,2.3 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» - арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. За таких обставин посилання боржника на передчасність та неправомірність винесення постанови не заслуговує на увагу.

Щодо твердження заявника ОСОБА_1 про неправомірність накладення арешту на рахунок, суд вважає їх необґрунтованими оскільки, з матеріалів справи вбачається, що боржнику ОСОБА_1 належить рахунок в ПОЛТ. ГРУ АТ КБ «ПРИВАТБАНК», керуючись положеннями ч.1,2,3 ст. 56 ЗУ «Про виконавче провадження» було винесено постанову про арешт коштів боржника. Дана постанова була прийнята до виконання АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що підтверджується листом від 26.02.2020 р. №20.1.0.0.0/7. Відповідно до Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті - виконання банком арешту коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, здійснюється за постановою про арешт коштів державного виконавця/приватного виконавця (далі - виконавець), судовим рішенням (у тому числі рішенням, ухвалою, постановою суду) чи ухвалою слідчого судді, суду, постановленою під час здійснення кримінального провадження (далі - документ про арешт коштів). У випадку якщо рахунок боржника має спеціальний режим використання, банк повідомляє про це виконавця шляхом надіслання документального підтвердження. При цьому, п. 2 ч. 2 ст. 59 Закону України "Про виконавче провадження" передбачено, що підставами для зняття виконавцем арешту з коштів боржника або його частини є отримання виконавцем документального підтвердження, що рахунок боржника має спеціальний режим використання та/або звернення стягнення на такі кошти заборонено законом. Від банку документів, які підтверджують, що на кошти, які знаходяться на рахунку, заборонено звертати стягнення не надходило. Таким чином, дії виконавця були повністю правомірні.

Відповідно до статті 1 Закону України Про виконавче провадження» - виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ст. 10 Закону України Про виконавче провадження заходами примусового виконання рішень є: 1) зокрема, звернення стягнення на кошти, … інше майно (майнові права) боржника; 2) звернення стягнення на заробітну плату, пенсію, стипендію та інший дохід боржника; 5) інші заходи примусового характеру, передбачені цим Законом.

Відповідно до ч.ч. 5,7 ст. 26 Закону України Про виконавче провадження виконавець не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження, в якій зазначає про обов`язок боржника подати декларацію про доходи та майно боржника, попереджає боржника про відповідальність за неподання такої декларації або внесення до неї завідомо неправдивих відомостей. У постанові про відкриття виконавчого провадження за рішенням, примусове виконання якого передбачає справляння виконавчого збору, державний виконавець зазначає про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі, встановленому статтею 27 цього Закону. У разі якщо в заяві стягувача зазначено рахунки боржника у банках, інших фінансових установах, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження накладає арешт на кошти боржника. У разі якщо в заяві стягувача зазначено конкретне майно боржника, виконавець негайно після відкриття виконавчого провадження перевіряє в електронних державних базах даних та реєстрах наявність права власності або іншого майнового права боржника на таке майно та накладає на нього арешт. На інше майно боржника виконавець накладає арешт в порядку, визначеному ст.56 цього Закону.

Статтею 56 Закону передбачено, що арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Постанова про арешт майна (коштів) боржника виноситься виконавцем під час відкриття виконавчого провадження та не пізніше наступного робочого дня після виявлення майна. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі. Копії постанов, якими накладено арешт на майно (кошти) боржника, виконавець надсилає банкам чи іншим фінансовим установам, органам, що здійснюють реєстрацію майна, реєстрацію обтяжень рухомого майна, в день їх винесення.

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право: зокрема, п.7: накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом).

Заявник не оскаржує наявності підстав для накладення арешту на майно та/або кошти боржника, в тому числі і на рахунках, не оспорює наявність відкритого виконавчого провадження, наявності не виконаного рішення суду про стягнення чи будь-які інші дії виконавця, пов`язані з винесенням даної постанови.

Виходячи з невиконання рішення боржником і з наявності відкритого виконавчого провадження про стягнення грошової суми, виконавець мав всі законні підстави для винесення постанови про накладення арешту на майно, в тому числі на кошти боржника, що знаходяться на його рахунках у банках. Тому по змісту і суті постанова є законною і правомірною.

Щодо скасування постанови щодо накладення арешту на рахунок , то суд виходить з наступного:

Розглядаючи скаргу в межах наведених в ній доводів, проаналізувавши зміст постанови, надані докази у їх сукупності і застосувавши законодавство, що регулює спірні правовідносини, суд не встановив протиправності в діях виконавця і не встановив підстав для скасування вказаної постанови у вказаній заявником частині.

За змістом постанови, в ній не накладено арешт на конкретний рахунок боржника;

Таким чином, відсутні підстави для висновку, що оскаржуваною постановою виконавець наклав арешт на кошти боржника саме на вказаному ним рахунку, який є зарплатним. Таких дій виконавець, принаймні в межах даної постанови, не вчинив, і відповідної постанови не виніс. Тому в межах розгляду даної скарги суд не вбачає підстав для визнання постанови незаконною, а дій виконавця, що виніс дану постанову, - протиправними.

Таким чином, не встановлено протиправності в діях/бездіяльності або в рішенні державного виконавця і відповідно не встановлено в межах розгляду даної скарги порушень виконавцем прав боржника у виконавчому провадженні , в тому числі його прав на отримання зарплати, на що він посилається у своїй скарзі.

Статтею447ЦПК передбачено право сторони виконавчого провадження оскаржити такі дії/ бездіяльність виконавця, якими порушено їхні права чи свободи. Такого порушення у даному випадку не встановлено.

Згідно ст.451 ЦПК України у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника). Якщо оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність були прийняті або вчинені відповідно до закону, в межах повноважень виконавця і право заявника не було порушено, суд постановляє ухвалу про відмову в задоволенні скарги.

У даному випадку не встановлено протиправних дій або бездіяльності виконавця (в межах поданої скарги і викладених у ній доводів); не встановлено незаконності чи протиправності оскаржуваної постанови, тому відсутні підстави для скасування оскаржуваної постанови , в тому числі і в її частині. Скарга необґрунтована, в ній слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 447,450, 451 ЦПК України, Законом «Про виконавче провадження», суд,-

ухвалив:

В задовленні скарги ОСОБА_1 на дії приватного виконавця виконавчого округу Полтавської області Райди О.С. про скасування постанов - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Полтавського апеляційного суду шляхом подачі в 15-денний термін апеляційної скарги з дня її проголошення, а особами, які приймають участь у справі, але не були присутні при оголошенні ухвали у той же строк з моменту отримання копії ухвали суду.

Повний текст ухвали проголошено 17.03.2020.

Суддя В.М.Бугрій