УХВАЛА

iменем України

Справа № 330/1876/19

4-с/330/2/2020

"06" березня 2020 р. Якимівський районний суд Запорізької області у складі:

головуючого судді Нестеренко Т.В.

при секретарі Корнієнко М.М.,

за участю представника заявника прокурора Дущак Д.В.,

за участю представника заінтересованої особи адвоката Зубова О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду смт. Якимівка скаргу заступника прокурора Запорізької області на рішення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання по цивільній справі №2/330/53/2020,

В С Т А Н О В И В:

Заявник, заступник прокурора Запорізької області Даниляк О.С. подав до суду скаргу на рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановського Ю.В. від 05.12.2019 року про повернення виконавчого документа ухвали Якимівського районного суду Запорізької області від 20.08.2019 року №330/1876/19 стягувачу без прийняття до виконання.

В обґрунтування скарги посилається на те, ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 20.08.2019 № 330/1876/19 (далі ухвала суду від 20.08.2019) заборонено Державній архітектурно-будівельній інспекції України в особі її структурного підрозділу без статусу юридичної особи Департаменту Державноїархітектурно-будівельної інспекції України у Запорізькій області вчиняти будь-які дії щодо реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Техас 2016», Кирилівській селищній раді Якимівського району Запорізької області будь-яких документів дозвільного характеру щодо об`єктів будівництва, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :11:001:0457, площею 0,5 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Стягувачем за відповідним виконавчим документом є прокуратура Запорізької області.Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 24.09.2019 у цій справі задоволено заяву прокуратури Запорізької області про виправлення описки в ухвалі суду від 20.08.2019 шляхом визначення строку звернення її до примусового виконання - «до 22.11.2019». Ухвала суду від 24.09.2019 набрала законної сили 10.10.2019 року.У подальшому прокуратурою Запорізької області до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України (далі -- Відділ ДВС) у порядку ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) подано заяву про примусове виконання рішення від 18.11.2019 № 05/1-1794-19 саме у частині заборони Державній архітектурно-будівельній інспекції України вчиняти певні дії.Однак, 21.12.2019 року прокуратурою області отримано повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання старшого державного виконавця Відділу ДВС від 05.12.2019, винесене ним на підставі п. 6 ч. 4 ст. 4 Закону, у зв`язку з тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам, які визначені Законом.Разом із тим, державним виконавцем у повідомленні не зазначено, які конкретно вимоги Закону не було дотримано під час видачі судом ухвали від 20.08.2019 року, з урахуванням ухвали суду від 24.09.2019 року. Заявник зазначає, що вказане рішення державного виконавця є неправомірним та підлягає скасуванню, так як ухвала Якимівського районного суду Запорізької області від 20.08.2019 № 330/1876/19, з урахуванням ухвали суду від 24.09.2019, містить усі обов`язкові реквізити виконавчого документа, визначені Законом:1-2) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала, дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ - «Ухвала Якиміського районного суду Запорізької області від 20.08.2019 № 330/1876/19, суддя - Гусарова В.В.»;3) повне найменування стягувана, його місцезнаходження «прокуратура Запорізької області, юридична адреса: вул. Матросова, 29а, м. Запоріжжя, 69057»; повне найменування боржника, його місцезнаходження -- «Державна архітектурно-будівельна інспекція України, місцезнаходження юридичної особи: 01133, м. Київ, бульвар Лесі Українки, 26»;4) код ЄДРПОУ стягувача «02909973», код ЄДРПОУ боржника «37471912»;5) резолютивна частина рішення «заборонити Державній архітектурно-будівельній інспекції України в особі її структурного підрозділу без статусу юридичної особи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Запорізькій області вчиняти будь-які дії щодо реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Техас 2016», Кирилівській селищній раді Якимівського району Запорізької області будь-яких документів дозвільного характеру щодо об`єктів будівництва, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :11:001:0457, площею 0,5 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .»;6) «у відповідності до ст. 157 ч. 1 ЦПК України така ухвала підлягає негайному виконанню з дня її постановлення»;7) строк пред`явлення до виконання - «до 21.11.2019».У зв`язку з цим, державний виконавець на підставі ст. 26 Закону повинен був відкрити виконавче провадження на підставі заяви прокуратури області від 18.11.2019 № 05/1-1794-19.Таким чином, повідомлення про повернення стягувачу зазначеного виконавчого документа без прийняття до виконання є неправомірним рішенням державного виконавця та підлягає скасуванню. Прокуратурі Запорізької області стало відомо про оскаржуване рішення державного виконавця лише 21.12.2019 року, про що свідчить відмітка про вихідний номер та реєстрацію супровідного листа до відповідного повідомлення від 05.12.2019 №60777197/14. З огляду на викладене, заявник просив судрозглянути скаргу на рішення старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановського Ю.В. від 05.12.2019 про повернення виконавчого документа - ухвали Якимівського районного суду Запорізької області від 20.08.2019 № 330/1876/19 - стягувачу без прийняття до виконання та постановити ухвалу, якою:рішення (повідомлення) про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановського Ю.В. від 05.12.2019 визнати неправомірним; зобов`язати державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження з примусового виконання ухвали Якимівського районного суду Запорізької області від 20.08.2019 № 330/1876/19 про заборону Державній архітектурно-будівельній інспекції України в особі її структурного підрозділу без статусу юридичної особи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Запорізькій області вчиняти будь-які дії щодо реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Техас 2016», Кирилівській селищній раді Якимівського району Запорізької області будь-яких документів дозвільного характеру щодо об`єктів будівництва, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :11:001:0457, площею 0,5 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні представник заявника, прокурор Дущак Д.В. підтримала заявлені вимоги в повному обсязі та просила їх задовольнити.

Представник заінтересованої особи, адвокат Зубов О.В. заперечував проти задоволення скарги, у судовому засіданні надав письмові пояснення, які мотивував наступним чином: у провадженні суду знаходиться скарга прокурора на дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у цивільній справі 2/330/59/2020, відповідно до якої з метою забезпечення позову Державній архітектурно-будівельній інспекції України в особі її структурного підрозділу без статусу юридичної особи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Запорізькій області заборонено вчиняти будь-які дії щодо реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , «Техас-2016», Кирилівській селищній раді Якимівського району Запорізької області будь-яких документів дозвільного характеру щодо об`єктів, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :11:001:0457, площею 0,5 га. що розташована за адресою АДРЕСА_1 . 05.12.2019 року державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України прийнято рішення про повернення виконавчого документа, без виконання , про що повідомлено позивача прокуратуру Запорізької області. Зазначене рішення державного виконавця мотивовано тим, що виконавчий документ не відповідає вимогам, які визначені п.6 ч.4 ст.4 Закону України «Про виконавче провадження». Прокурор Запорізької області не погодився з таким рішення державного виконавця і своїй скарзі зазначив, що державний виконавець не конкретизував, яким саме вимогам не відповідає виконавчий документ. Вважає скаргу прокурора безпідставної та такою, що не підлягає задоволені. По перше виконавчий документ у такому вигляді, у якому він надійшов до примусового виконання дійсно не відповідає вимогам п.6 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», оскільки об`єкти, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :11:001:0457, площею 0,5 га. за адресою АДРЕСА_1 вже зареєстровані у Єдиному державному реєстрі реєстрації речових прав і введені у експлуатацію. Інших об`єктів, які будуються, чи будувалися і на теперішній час не введені в експлуатацію, на них не визнано право власності відсутні. Таким чином виконати вимогу « заборонити вчиняти будь-які дії щодо реєстрації будь-яких документів дозвільного характеру на об`єкти які знаходяться на земельній ділянці з кадастровим номером :11:001:0457» не можливо оскільки об`єкти нерухомого майна вже зареєстровані і введені в експлуатацію. По друге у виконавчому документі разом з ОСОБА_1 , «Техас-2016», Кирилівською селищною радою Якимівського Запорізької області вказано і ОСОБА_2 ОСОБА_2 ні якого відношення а ні до «Техас-2016», а ні до об`єктів нерухомого майна, які розташовані на земельні ділянці з кадастровим номером :11:001:0457, площею 0,5 га. за адресою АДРЕСА_1 не має. ОСОБА_2 вийшов із складу засновників «Техас 2016» у грудні 2018 року, передавши право власності на об`єкти нерухомого майна новому засновнику ОСОБА_3 . У свою чергу ОСОБА_3 у квітні 2019 року об`єкти нерухомого майна продав ОСОБА_4 при цьому був укладений нотаріальний договір купівлі-продажу. Зважаючи на вище викладене я вважаю дії старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання у цивільній справі 2/330/59/2020 правомірними та законно вмотивовані вимогами п.6 ч.4 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження».

Старший державний виконавець Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановський Ю.В. належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги у судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив.

Представник боржника, Державної архітектурно-будівельної інспекції України належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги у судове засідання не з`явився про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до ч.2 ст.450 ЦПК України, неявка стягувача, боржника, державного виконавця або іншої посадової особи органу державної виконавчої служби, приватного виконавця, які належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду скарги, не перешкоджають її розгляду.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, заслухавши пояснення сторін, дійшов наступного висновку.

В порядку розділу VII ЦПК України «Судовий контроль за виконанням судових рішень», ст. 447 ЦПК України, передбачено право сторін виконавчого провадження звернутись до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Пленум Верховного Суду України в абз. 2 п.7 Постанови №14 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії чи бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження» від 26.12.2003 року, роз`яснює, що у разі визнання неправомірними рішення, дії чи бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби суд зобов`язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника.

Судом встановлено, що ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 20.08.2019 року по цивільній справі № 330/1876/19 про забезпечення позову заборонено Державній архітектурно-будівельній інспекції України в особі її структурного підрозділу без статусу юридичної особи Департаменту Державноїархітектурно-будівельної інспекції України у Запорізькій області вчиняти будь-які дії щодо реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Техас 2016», Кирилівській селищній раді Якимівського району Запорізької області будь-яких документів дозвільного характеру щодо об`єктів будівництва, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :11:001:0457, площею 0,5 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 . Стягувачем за відповідним виконавчим документом є прокуратура Запорізької області (а.с. 11-18)

Ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 24.09.2019 року по цивільній справі № 330/1876/19 задоволено заяву прокуратури Запорізької області про виправлення описки в ухвалі суду від 20.08.2019 року шляхом визначення строку звернення її до примусового виконання «до 21.11.2019». Ухвала суду від 24.09.2019 року набрала законної сили 10.10.2019 року. (а.с. 19-20)

У подальшому, прокуратурою Запорізької області до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України у порядку ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» подано заяву про примусове виконання рішення від 18.11.2019 року № 05/1-1797/19 саме у частині заборони Державній архітектурно-будівельній інспекції України вчиняти певні дії. На підтвердження того, що разом з зазначеною заявою було направлено оригінали ухвали Якимівського районного суду Запорізької області від 20.08.2019 року №330/1876/19 та ухвали Якимівського районного суду Запорізької області від 24.09.2019 року №330/1876/19 з відміткою про набрання законної сили заявник надав рапорт Начальника відділу забезпечення виконання судових рішень та повідомлення начальника документального забезпечення прокуратури Запорізької області від 23.01.2020 року, яким підтверджуються доводи заявника (а.с.42-45).

05.12.2019 року старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановським Ю.В. за результатами розгляду заяви щодо примусового виконання ухвали № 330/1876/19, виданої 20.08.2019 року Якимівським районним судом Запорізької області було винесено повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання на підставі п.6 ч.4 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження» (а.с.7-9).

Повідомлення старшого державного виконавця від 05.12.2019 року було отримано скаржником 21.12.2019 року, що підтверджується відміткою у супровідному листі (а.с. 10). У даному супровідному листі зазначено, що Відділ примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України направляє для виконання та до відома постанову від 06.12.2019 року, винесеному при примусовому виконанні ухвали №330/1876/19 від 20.08.2019, що видав Якимівський районний суд Запорізької області з додатком за текстом на двох аркушах, проте відповідно до повідомлення начальника документального забезпечення прокуратури Запорізької області від 23.01.2020 року зазначено, що до зазначеного супровідного листа фактично було долучено 3 документи на 7 аркушах: повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 05.12.2019 року та оригінали ухвали Якимівського районного суду Запорізької області від 20.08.2019 року №330/1876/19 та ухвали Якимівського районного суду Запорізької області від 24.09.2019 року №330/1876/19 з відміткою про набрання законної сили (а.с.45). Дана інформація ніяким чином не була спростована у судовому засіданні.

Згідно з п.2 ч.1 ст. 3 Закону України «Про виконавче провадження», ч.1 ст. 157 ЦПК України ухвала про забезпечення позову є виконавчим документом та підлягає примусовому виконанню.

Відповідно до ч.5 статті 124 Конституції України, судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.

Згідно ч. 1 статті 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами.

У статті 4 Закону України «Про виконавче провадження» вказано, що у виконавчому документі зазначаються: назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище, ім`я, по батькові та посада посадової особи, яка його видала; дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; повне найменування (для юридичних осіб) або прізвище, ім`я та, за наявності, по батькові (для фізичних осіб) стягувача та боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або адреса місця проживання чи перебування (для фізичних осіб), дата народження боржника - фізичної особи; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань стягувача та боржника (для юридичних осіб - за наявності); реєстраційний номер облікової картки платника податків або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання в установленому порядку відмовилися від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний контролюючий орган і мають відмітку в паспорті) боржника (для фізичних осіб - платників податків); резолютивна частина рішення, що передбачає заходи примусового виконання рішень; дата набрання рішенням законної сили (крім рішень, що підлягають негайному виконанню); строк пред`явлення рішення до виконання.

Виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання протягом трьох робочих днів з дня його пред`явлення, якщо виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону України «Про виконавче провадження».

Судом встановлено, що в ухвалі Якимівського районного суду Запорізької області від 20 серпня 2019 року про забезпечення позову не зазначено строк пред`явлення до виконання, що є порушенням вимог ч.1 ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», проте ухвалою Якимівського районного суду Запорізької області від 24 вересня 2019 року було виправлено описку у резолютивній частині ухвали Якимівського районного суду Запорізької області від 20 серпня 2019 року та зазначено строк пред`явлення ухвали про забезпечення позову до виконання, а саме до 22 листопада 2019 року. Заявником на підтвердження того, що до заяви про примусове виконання рішення від 18.11.2019 року № 05/1-1797/19 при направленні до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України були додані вище зазначені ухвали надав відповідні докази, а саме: копія рапорту від 22.01.2020 року, копія інформації відділу документального забезпечення від 23.01.2020 року, копія заяви від 18.11.2019 року; копія реєстру рекомендованої кореспонденції; супровідний лист від 05.12.2019 року, які суд вважає належними та допустимими доказами.

Як вбачається з повідомлення про повернення виконавчого документу стягувачу без прийняття до виконання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановського Ю.В. від 05.12.2019 року виконавчий документ, а саме ухвала суду №330/1876/19 видана 20.08.2019 року була повернута на підставі п.6 ст.4 ЗУ «Про виконавче провадження», а саме: виконавчий документ не відповідає вимогам, передбаченим цією статтею, або якщо стягувач не подав заяву про примусове виконання рішення відповідно до статті 26 цього Закону. Проте державним виконавцем не було зазначено, яким саме вимогам не відповідає зазначений виконавчий документ, а лише було загально викладено положення ч.1 ст. 4 ЗУ «Про виконавче провадження». Жодних пояснень від старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановського Ю.В. суду надано не було.

Таким чином, суд приходить до висновку про те, що вимоги скаржника про визнання неправомірним рішення державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановського Ю.В. від 05.12.2019 року про повернення виконавчого документа - ухвали Якимівського районного суду Запорізької області від 20.08.2019 року № 330/1876/19 стягувачу без прийняття до виконання є цілком обґрунтованими, підтвердженими в ході судового розгляду та такими, що підлягають задоволенню.

З приводу заявленої вимоги про зобов`язання державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України відкрити виконавче провадження з примусового виконання ухвали Якимівського районного суду Запорізької області від 20.08.2019 № 330/1876/19 про заборону Державній архітектурно-будівельній інспекції України в особі її структурного підрозділу без статусу юридичної особи Департаменту Державної архітектурно-будівельної інспекції України у Запорізькій області вчиняти будь-які дії щодо реєстрації ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ТОВ «Техас 2016», Кирилівській селищній раді Якимівського району Запорізької області будь-яких документів дозвільного характеру щодо об`єктів будівництва, які розташовані на земельній ділянці з кадастровим номером :11:001:0457, площею 0,5 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , суд зазначає наступне.

Відповідно до Рекомендацій Комітету Ради Європи № R (80) 2 стосовно здійснення адміністративними органами влади дискреційних повноважень, прийнятої Комітетом Ради від 11 березня 1980 року, під дискреційними повноваженнями необхідно розуміти повноваження, які адміністративний орган, приймаючи рішення, може здійснювати з певною свободою розсуду, тобто, коли такий орган може обирати з кількох юридично допустимих рішень те, яке він вважає найкращим за даних обставин.

Згідно позиції Європейського суду з прав людини, викладеної справах «Класс та інші проти Німеччини» від 6 вересня 1978 року, «Фадєєва проти Росії» від 09 червня 2005 року, «Кумпене і Мазере проти Румунії» від 17 грудня 2004 року, завдання суду при здійсненні його контрольної функції полягає не в тому, щоб підміняти органи влади держави, а тому суд не повинен підміняти думку національних органів будь-якою своєю думкою.

В постанові Пленуму Верховного Суду України від 24 жовтня 2008 року №13«Про практику розгляду судами корпоративних спорів» викладено позицію щодо недопустимості суду підміняти собою органи владних повноважень, відповідно до якої суд не може підміняти державний орган, рішення якого оскаржується, приймаючи замість рішення, яке визнається протиправним, інше рішення, яке б відповідало закону, та давати вказівки, які б свідчили про вирішення питань, які належать до компетенції такого суб`єкта владних повноважень.

Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах від 18 березня 2014 року у справі № 21-11а14 та від 21 травня 2013 року у справі № 21-87а13, відступати від яких суд не вбачає підстав.

Таким чином, повноваження Державної виконавчої служби щодо прийняття відповідних рішень, в тому числі щодо прийняття виконавчого листа до виконання та відкриття виконавчого провадження, за своєю правовою природою є дискреційними.

Суд позбавлений процесуальної можливості перебирати на себе повноваження державного виконавця щодо прийняття на виконання виконавчого листа, а також зобов`язувати його вчиняти певні дії чи приймати рішення.

Згідно ч.2 ст.451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Відповідно до ч. 3ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із ч. 1ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Таким чином, вивчивши матеріали скарги, заслухавши думку учасників процесу, суд вбачає що, повідомлення про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання від 05.12.2019 року було постановлено із порушенням діючого законодавства, тому суд приходить до висновку про часткове задоволення скарги.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10-11, 81-82, 121, 223, 247, 258-259, 263-265, 268, 447- 453 ЦПК України, ст.ст. 4, 26 Закону України «Про виконавче провадження, суд

УХВАЛИВ:

Вимоги скарги заступника прокурора Запорізької області на рішення державного виконавця про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання по цивільній справі №2/330/53/2020 - задовольнити частково.

Визнати неправомірним рішення (повідомлення) про повернення виконавчого документа стягувачу без прийняття до виконання старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту Державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кудрановського Ю.В. від 05.12.2019 року.

В іншій частині вимог скарги - відмовити.

На ухвалу суду може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду через Якимівський районний суд протягом п`ятнадцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду - якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя: Т.В. Нестеренко