Ухвала

30 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 607/11083/19

провадження № 61-14312ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Коротенка Є. В., розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 березня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Друга Тернопільська державна нотаріальна контора, Державний нотаріус Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Рудніцький Андрій Ярославович, ОСОБА_3 про визнання спадкоємцем, зобов`язання видати свідоцтво на спадкове майно, провести реєстрацію спадкового майна, визнання права власності у спадщині,

ВСТАНОВИВ:

25 вересня 2020 року (відповідно до відмітки на поштовому конверті) ОСОБА_1 подала до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 березня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року. Повний текст постанови складено 02 вересня 2020 року.

Подана касаційна скарга не може бути прийнята касаційним судом до розгляду та вирішення питання про відкриття касаційного провадження з наступних підстав.

З матеріалів касаційного провадження вбачається, що у травні 2019 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом про визнання спадкоємцем, зобов`язання видати свідоцтво на спадкове майно, провести реєстрацію спадкового майна, визнання права власності у спадщині.

Рішенням Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 березня 2020 року позов задоволено частково. Визначено, що ОСОБА_2 є спадкоємцем 1/16 (однієї шістнадцятої) частки у спадщині, яка відкрилась після смерті його матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 та яка є спадкоємцем 1/4 (частки) у спадщині, яка відкрилась після смерті її сина ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . У задоволенні решти позовних вимог відмовлено. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Постановою Тернопільського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 березня 2020 року в частині задоволення позовних вимог скасовано і ухвалено у справі нове рішення, яким визнано за ОСОБА_2 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на 1/8 частину спадкового майна, яка становить 1/16 частину в:

- квартирі АДРЕСА_1 .

- земельній ділянці, площею 0,19 га, цільове призначення якої - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна земельна ділянка), що знаходиться в АДРЕСА_2 з кадастровим номером :02:001:5140.

- незавершеному будівництвом (готовністю 31%) житловому будинку, що знаходиться в АДРЕСА_2 .

- гаражі № НОМЕР_1 , що в с. Байківці Тернопільського району, Тернопільської області по вул. 15 квітня, 1 в гаражному кооперативі «Гарант».

- автомобілі FIAT PUNTO 1.2, 2007 року випуску, державний номерний знак НОМЕР_2 , свідоцтво про реєстрацію НОМЕР_3 .

В решті рішення суду першої інстанції залишено без змін. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

В прохальній частині касаційної скарги ОСОБА_1 просить скасувати рішення суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції.

Однак, з матеріалів касаційного провадження вбачається, що постановою апеляційного суду рішення суду першої інстанції в частині задоволених позовних вимог скасовано та ухвалено нове рішення у справі, яким визнано за позивачем в порядку спадкування право власності на частину спадкового майна.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 176 ЦПК України у позовах про визнання права власності на майно або його витребування, ціна позову визначається вартістю майна.

Відповідно до підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання позовної заяви) за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою, ставка судового збору1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Згідно зі статтею 4 Закону України «Про судовий збір» (у редакції, чинній на момент подання касаційної скарги) за подання до судукасаційної скарги на рішення суду справляється судовий збір, який відповідно до підпункту 7 пункту 1 частини другої цієї статті становить 200 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги в розмірі оспорюваної суми.

До касаційної скарги додано квитанцію № 111 від 23 вересня 2020 року про сплату заявником судового збору у розмірі 1 680 грн.

Однак, з матеріалів касаційного провадження та змісту оскаржених судових рішень не вбачається вартість спірного майна, тому суд касаційної інстанції позбавлений можливості перевірити розмір судового збору, який підлягає сплаті відповідно до положень Закону України «Про судовий збір».

Враховуючи наведене, ОСОБА_1 необхідно самостійно розрахувати розмір судового збору, виходячи з вартості спірного майна станом на час подання позову до суду та положень підпункту 1 пункту 1 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір», надавши належні докази на підтвердження такої вартості.

У разі сплати судового збору за квитанцією № 111 від 23 вересня 2020 року у меншому розмірі, заявнику необхідно доплатити судовий збір з урахуванням вже сплачених 1 680 грн.

Судовий збір за подання касаційної скарги до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду має бути перераховано або внесено до УК у Печерському районі, , банк отримувача: Казначейство України (ЕАП), МФО: 899998, номер рахунку отримувача (стандарт ІВАN): UA0026007, ККДБ: 22030102, найменування платежу: «Судовий збір (Верховний Суд, 055)», символ звітності банку: 207.

На підтвердження сплати судового збору необхідно надати суду документ, що підтверджує його сплату.

Крім цього, відповідно до пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України у касаційній скарзі повинно бути зазначено повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб).

В порушення пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України, заявником у касаційній скарзі не зазначено ім`я (прізвище, ім`я та по батькові) (для фізичних осіб) та найменування (для юридичних осіб) усіх учасників справи, їх місце проживання чи перебування (місцезнаходження), а саме - ОСОБА_2 , Другої Тернопільської державної нотаріальної контори, Державного нотаріуса Першої Тернопільської державної нотаріальної контори Рудніцького Андрія Ярославовича, ОСОБА_3 .

За правилами частини другої статті 393 ЦПК України у разі, якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу, про що суддею постановляється відповідна ухвала.

З урахуванням наведеного, касаційна скарга підлягає залишенню без руху з наданням строку на усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись статтями 176, 185, 392, 393 ЦПК України, статтями 4, 6 Закону України «Про судовий збір»,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 16 березня 2020 року та постанову Тернопільського апеляційного суду від 27 серпня 2020 року залишити без руху.

Надати заявнику для усунення зазначених вище недоліків строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали касаційна скарга вважатиметься неподаною та буде повернута заявникові.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Є. В. Коротенко