ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 547/852/19 Номер провадження 22-ц/814/729/20Головуючий у 1-й інстанції Харченко В. Ф. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.

розглянув в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційними скаргами Приватного акціонерного товариства «Кременчукгаз» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчукгаз-постачання»

на рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2019 року у складі судді Харченка В.Ф.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Кременчукгаз», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчукгаз-постачання» про зобов?язання вчинити дії з відновлення газопостачання житлового будинку, про стягнення моральної шкоди,

в с т а н о в и в:

В жовтні 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просив зобов`язати ПрАТ «Кременчукгаз» відновити газопостачання належного йому житлового будинку АДРЕСА_1 та стягнути на його користь 10 000 грн. моральної шкоди.

Позов мотивовано тим, що на підставі договору дарування від 19.10.2004 року він є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . За заявою колишньої власниці ОСОБА_2 з 2000 року у вказаному будинку було відключено газопостачання.

05 вересня 2018 року між ним та ПрАТ «Кременчукгаз» було укладено договір постачання природного газу до вищевказаного житлового будинку.

Після укладення вказаного договору він звернувся до відповідача із заявою про відновлення газопостачання до будинку, проте листом начальника Департаменту обліку природного газу № 3410 від 07.12.2018 року йому повідомлено, що надання населенню послуг з газопостачання не входить до меж компетенції ПрАТ «Кременчукгаз» як газорозподільної організації, а також те, що згідно запису відключень газопостачання у будинку припинено з 2010 року та повідомлено про існування боргу за природний газ в розмірі 11 855,21 грн.

Також на його звернення листом в.о. директора ТОВ «Кременчукгаз-постачання» повідомлено про існування вищевказаної заборгованості, проте розрахунку її не надано.

Вважає відмову у відновленні газопостачання до належного йому будинку незаконною, оскільки договір з газорозподільчою організацією укладений ним в 2018 році, а постачання природного газу припинено з 2000 року, відтак ніякої заборгованості бути не може.

Вказує, що внаслідок бездіяльності відповідача він зазнав душевних страждань, спричинених тривалим невиконанням своїх зобов`язань за договорами, змушений докладати додаткових зусиль для захисту своїх прав, не може належно користуватися своїм житловим будинком.

Ухвалою Семенівського районного суду Полтавської області від 26 листопада 2019 року залучено до участі в справі в якості співвідповідача Товариство з обмеженою відповідальністю «Кременчукгаз-постачання».

Рішенням Семенівського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.

Зобов`язано ТОВ «Кременчукгаз-постачання» відновити газопостачання будинку АДРЕСА_1 , який є власністю ОСОБА_1

Стягнуто з ПрАТ «Кременчукгаз» та ТОВ «Кременчукгаз-постачання» солідарно на користь ОСОБА_1 3000,00 грн. моральної шкоди.

У задоволенні позову у іншій частині більшій сумі моральної шкоди відмовлено.

Вирішено питання судових витрат. Стягнуто з ПрАТ «Кременчукгаз» на користь ОСОБА_1 768,40 грн. судових витрат із вимоги про відновлення газопостачання.

Стягнуто з ПрАТ «Кременчукгаз» в дохід держави 115,26 грн. судового збору із вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Стягнуто з ТОВ «Кременчукгаз-постачання» в дохід держави 115,26 грн. судового збору із вимоги про відшкодування моральної шкоди.

Рішення суду першої інстанції мотивовано обґрунтованістю позову та протиправною поведінкою відповідачів з огляду на допущені помилки під час фіксування та передавання показників газового лічильника, неналежне ведення обліку показників спірного лічильника, недоліків у роботі слюсаря, що тягне за собою стягнення моральної шкоди в солідарному порядку.

З рішенням суду першої інстанції не погодилися відповідачі та подали апеляційні скарги.

Представник ТОВ «Кременчукгаз-постачання» в апеляційній скарзі, посилаючись на необґрунтованість рішення, порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати вказане судове рішення в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 до ТОВ «Кременчукгаз-постачання» та ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог в цій частині відмовити в повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що правовідносини між позивачем та ТОВ «Кременчукгаз-постачання» виникли з 05.06.2018 року на підставі підписаної позивачем заяви-приєднання до умов Типового договору на постачання природного газу. Постачання газу в належний позивачеві житловий будинок було припинено з 2010 року за заявою попереднього власника, примусове стягнення заборгованості не проводилося, отже, відновлення газопостачання до будинку повинно проводитися за письмовою заявою позивача до Оператора ГРМ (ПрАТ «Кременчукгаз»), а з боку ТОВ «Кременчукгаз-постачання» протиправні дії щодо припинення газопостачання відсутні, тому відповідно зобов`язання ТОВ «Кременчукгаз-постачання» відновити газопостачання є безпідставним.

Оскільки в діях ТОВ «Кременчукгаз-постачання» відсутня тривала протиправна поведінка та ігнорування звернень позивача, відсутні підстави і для притягнення до відповідальності за завдану моральну шкоду.

Представник ПрАТ «Кременчукгаз» в апеляційній скарзі, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі.

Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що за вказаним домоволодінням рахується заборгованість, а тому підстави для відновлення газопостачання відсутні.

Наявність відповіді від 07.12.2018 року на звернення позивача цілком спростовує твердження суду про ігнорування звернень позивача з боку ПрАТ «Кременчукгаз».

Крім того, такі звернення позивача до відповідача не мали документального обґрунтування, якими б підтверджувався факт оплати заборгованості та підстав для проведення робіт з відновлення газопостачання.

Вважає, що в діях ПрАТ «Кременчукгаз» відсутні ознаки протиправної поведінки та відсутні підстави для покладення відповідальності у вигляді стягнення моральної шкоди.

Відзиви на апеляційні скарги до апеляційного суду не надходили.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційних скарг та матеріали справи, дійшла висновків про часткове задоволення апеляційних скарг, виходячи з наступного.

Частина третя статті 3 ЦПК України встановлює, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою 1 розділу V Цивільного процесуального кодексу України.

Спрощене позовне провадження призначене для розгляду малозначних справ, справ, що виникають з трудових відносин, справ незначної складності та інших справ, для яких пріоритетним є швидке вирішення справи (частина четверта статті 19, стаття 274 ЦПК).

Апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи (частина перша статті 369 ЦПК).

Розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи (частина 13 статті 7 ЦПК).

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до пункту 2 частини першої статті 374 ЦПК України, за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.

Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права (пункти 3,4 частини першої статті 376 ЦПК України).

По справі встановлено, що на підставі договору дарування від 19.10.2004 року, укладеним між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , посвідченого приватним нотаріусом Семенівського районного нотаріального округу Литвин М.І. та зареєстрованого в реєстрі за № 1883, позивач ОСОБА_1 є власником житлового будинку АДРЕСА_1 .

Вказане підтверджується також копією витягу про реєстрацію права власності від 01.11.2004 року, витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 01.11.2018 року.

З 2000 року у вказаному будинку за заявою попереднього власника ОСОБА_2 припинене газопостачання.

Особовий рахунок № НОМЕР_1 рахується у ПрАТ «Кременчукгаз» і ТОВ «Кременчукгаз-постачання» за ОСОБА_2 (попереднім власником будинку).

05 вересня 2018 року між позивачем та газорозподільною організацією ПрАТ «Кременчукгаз» укладено договір розподілу природного газу до належного позивачеві будинку АДРЕСА_1 з актом розмежування балансової належності.

Цього ж дня між позивачем та газопостачальною організацією ТОВ «Кременчукгаз-постачання» укладено договір постачання природного газу побутовим споживачем до належного позивачеві будинку АДРЕСА_1 .

Після укладення вказаного договору він звернувся до відповідача із заявою про відновлення газопостачання до будинку, проте листом начальника Департаменту обліку природного газу № 3410 від 07.12.2018 року йому повідомлено, що надання населенню послуг з газопостачання не входить до меж компетенції ПрАТ «Кременчукгаз» як газорозподільної організації, а також те, що згідно запису відключень газопостачання у будинку припинено з 2010 року та повідомлено про існування боргу за природний газ в розмірі 11 855,21 грн.

На звернення позивача газопостачальна організація ТОВ «Кременчукгаз-постачання» листом від 01.02.2019 року № 103-19 повідомила, що станом на 31.01.2019 року за особовим рахунком № НОМЕР_1 є заборгованість 11855 грн., що нарахована згідно рішення протоколу комісії № 17 від 27.10.2017 року. За довідками стосовно надання інформації про показники газового лічильника на момент припинення газопостачання у 2000 році рекомендовано звернутися до ПрАТ «Кременчукгаз».

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 в частині відновлення газопостачання будинку, суд першої інстанції виходив з того, що позивач не має заборгованості за спожитий природний газ, відповідачі здійснили облік і нарахування необґрунтованого боргу за особовим рахунком № НОМЕР_1 , що призвело до порушення прав позивача.

Статтею 40 Закону України «Про ринок природного газу» встановлено, що розподіл природного газу здійснюється на підставі та умовах договору розподілу природного газу в порядку, передбаченому Кодексом газорозподільних систем та іншими нормативно-правовими актами.

За договором розподілу природного газу оператор газорозподільної системи зобов`язується забезпечити замовнику послуги розподілу природного газу на період та умовах, визначених договором розподілу природного газу, а замовник зобов`язується сплатити оператору газорозподільної системи вартість послуг розподілу природного газу.

Типовий договір розподілу природного газу затверджено постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг 30.09.2015 № 2498, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за № 1384/27829.

За своєю правовою природою Типовий договір розподілу природного газу (далі - Договір) є публічним та договором приєднання, що укладається з урахуванням вимог статей 633, 634, 641 та 642 Цивільного Кодексу України на невизначений строк.

Умови цього Договору однакові для всіх споживачів України та розроблені відповідно до Закону України «Про ринок природного газу» і Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2494 (далі - Кодекс газорозподільних систем).

Фактом приєднання Споживача до умов цього Договору (акцептування договору) є вчинення Споживачем будь-яких дій, які засвідчують його бажання укласти Договір, зокрема надання підписаної Споживачем заяви-приєднання за формою, наведеною у додатку 1 (для побутових споживачів) до цього Договору, яку в установленому порядку Оператор ГРМ направляє Споживачу Інформаційним листом за формою, наведеною у додатку 3 до цього Договору, та/або сплата рахунка Оператора ГРМ, та/або документально підтверджене споживання природного газу.

Статтею 19 Закону України «Про ринок природного газу» від 9 квітня 2015 року № 329-VIII встановлено, що суб`єкти ринку природного газу є рівними у праві на отримання доступу до газотранспортних та газорозподільних систем, газосховищ, установки LNG та на приєднання до газотранспортних і газорозподільних систем.

Оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи зобов`язані за зверненням суб`єкта ринку природного газу (замовника) забезпечити його приєднання до газотранспортної або газорозподільної системи.

До суб`єктів ринку природного газу належать оператор газотранспортної системи, оператор газорозподільної системи, оператор газосховища, оператор установки LNG, замовник, оптовий продавець, оптовий покупець, постачальник, споживач (пункт 39 частини першої статті 1 Закону № 329-VIII).

Пунктом 37 частини першої статті 1 цього Закону визначено, що споживачем є фізична особа, фізична особа - підприємець або юридична особа, яка отримує природний газ на підставі договору постачання природного газу з метою використання для власних потреб, а не для перепродажу, або використання в якості сировини.

Згідно пункту 1, абзацу першого пункту 2 глави 1, пункту 6 глави 7 розділу VI Кодексу газорозподільних систем, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 30.09.2015 р. № 2494, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 06 листопада 2015 р. за № 1379/27824, суб`єкти ринку природного газу (у тому числі споживачі), які в установленому законодавством порядку підключені до газорозподільних систем, мають право на отримання/передачу природного газу зазначеними газорозподільними системами за умови дотримання ними вимог цього Кодексу та укладення договору розподілу природного газу.

Доступ споживачів, у тому числі побутових споживачів, до ГРМ для споживання природного газу надається за умови та на підставі укладеного між споживачем та Оператором ГРМ (до ГРМ якого підключений об`єкт споживача) договору розподілу природного газу, що укладається за формою Типового договору розподілу природного газу, затвердженого постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг, від 30 вересня 2015 року № 2498 (далі типовий договір розподілу природного газу), в порядку, визначеному цим розділом.

Відновлення газопостачання (розподілу природного газу) здійснюється Оператором ГРМ протягом двох робочих днів у містах та п`яти календарних днів у сільській місцевості за письмовим зверненням споживача (його постачальника) про відновлення газопостачання (розподілу природного газу) та після усунення порушень (за їх наявності) і відшкодування Оператору ГРМ витрат на припинення та відновлення газопостачання (розподілу природного газу).

Судом встановлено та не заперечується сторонами, що 05.09.2018 року позивач ОСОБА_1 шляхом приєднання до Типового договору уклав договір розподілу природного газу з газорозподільною організацією - ПрАТ «Кременчукгаз» та звернувся із заявою про відновлення газопостачання будинку АДРЕСА_1 .

Відмовляючи у здійсненні відновлення газопостачання, ПрАТ «Кременчукгаз» послався на наявну заборгованість за спожитий природний газ, що не доведено належними та допустимими доказами по справі.

Відповідно до статей 12, 13, 77-81 ЦПК України обов`язок доказування та подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Даючи оцінку наданим по справі доказам, суд першої інстанції вірно виходив з того, що при розрахунку заборгованості відповідачем не враховано дані комерційного вузла обліку (лічильника газу), встановленого на межі балансової належності сторін, що є підставою для визначення об`єму розподілу та споживання природного газу.

Факту несанкціонованого втручання у роботу комерційного вузла обліку та несанкціонованого відбору природного газу споживачем по справі не встановлено.

Згідно акту від 23.10.2019 р., складеного представниками ПрАТ «Кременчукгаз», цілісність пломби не порушено, будинок відключений від системи газопостачання шляхом встановлення заглушки та її опломбування.

Актом від 04.10.2018 р. ПрАТ «Кременчукгаз» встановлено показники лічильника - 16343 куб.м.

За даними розрахункової книжки зі сплати за природний газ ВАТ «Кременчукгаз» абонентом ОСОБА_2 за адресою: АДРЕСА_1 під час перевірки 15.03.2000 р. встановлено показники газового лічильника - 14512 куб.м.

Як вбачається з квитанції про сплату послуг ВАТ «Кременчукгаз», останній платіж здійснено споживачем ОСОБА_2 за серпень 2000 року на показники лічильника - 16220 куб.м., що відповідачем по справі не спростовано.

Виходячи з наведених обставин справи суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що нарахована відповідачем заборгованість у розмірі 11 855,21 грн. є необґрунтованою та відмова у відновленні газопостачання з цих підстав - незаконною.

Разом з тим, покладаючи обов`язок по відновленню газопостачання будинку позивача на ТОВ «Кременчукгаз-постачання», суд першої інстанції не звернув уваги, що відповідно до зазначених нормативно-правових актів відновлення газопостачання здійснюється газорозподільною організацією - ПрАТ «Кременчукгаз», яке не уповноважувало газопостачальника - ТОВ «Кременчукгаз-постачання», як повіреного за договором доручення № 38-кгп від 01.07.2015 р., на вчинення таких дій.

Судом першої інстанції також безпідставно покладено на відповідачів відповідальність за завдану позивачеві моральну шкоду.

Відповідно до частини четвертої статті 611 ЦК України моральна шкода підлягає відшкодуванню у разі порушення зобов`язань у договірних правовідносинах у випадку встановлення такої відповідальності законом або договором.

Поняття моральної (немайнової) шкоди і порядок її відшкодування визначено у статті 23 ЦК України.

Підставами для відшкодування моральної шкоди можуть бути порушення майнових, особистих немайнових прав особи, а також зобов`язань у випадках, передбачених договором або законом.

Спори про відшкодування заподіяної фізичній чи юридичній особі моральної (немайнової) шкоди розглядаються, зокрема: коли право на її відшкодування безпосередньо передбачено нормами Конституції або випливає з її положень; у випадках, передбачених ЦК України та іншим законодавством, яке встановлює відповідальність за заподіяння моральної шкоди; при порушенні зобов`язань, які підпадають під дію Закону України «Про захист прав споживачів» чи інших законів, що регулюють такі зобов`язання і передбачають відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Вирішуючи справу в цій частині, суд першої інстанції послався лише на загальні норми статті 23 ЦК України та не врахував, що у спірних правовідносинах споживач має право на відшкодування моральної шкоди у разі, якщо шкода заподіяна майну чи життю або здоров`ю людини (пункт 8.4 розділу VIII Типового договору розподілу природного газу), що по справі не встановлено.

Виходячи з наведенного, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового рішення по суті позовних вимог.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Кременчукгаз» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Кременчукгаз-постачання» - задовольнити.

Рішення Семенівського районного суду Полтавської області від 17 грудня 2019 року скасувати та постановити по справі нове рішення.

Позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Кременчукгаз» задовольнити частково.

Зобов`язати Приватне акціонерне товариство «Кременчукгаз» відновити газопостачання житлового будинку АДРЕСА_1 .

В частині стягнення моральної шкоди у задоволенні позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку лише у випадках, встановлених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: С.Б. Бутенко

Судді: О.І. Обідіна

О.В. Прядкіна