Справа № 304/46/20 Провадження № 2/304/172/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 березня 2020 рокум. Перечин

Перечинський районний суд Закарпатської області в складі:

головуючого - судді Чепурнова В. О.,

з участю секретаря судового засідання - Гавій Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у порядку загального позовного провадження цивільну справу № 304/46/20 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом, -

В С Т А Н О В И В:

позивач звернувся до суду з вищезазначеним позовом, який мотивує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_3 . Він прийняв спадщину за батьком так як протягом шести місяців з дня смерті батька фактично вступив в управління та володіння належним йому майном - будинком АДРЕСА_1 , який побудував батько та в якому він, а також його мати, сестра - відповідач ОСОБА_3 та він проживали, користуючись належними йому речами. Батько заповіту не залишив, а вони із сестрою є єдиними спадкоємцями батька першої черги за законом, оскільки його батьки померли до нього, інших дітей у батька не було; їх мати - ОСОБА_4 є колишньою дружиною батька, оскільки розірвала з ним шлюб, а відтак не є його спадкоємцем. З можливих спадкоємців інших черг ніхто спадщину за батьком не приймав, оскільки із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса не звертався. За життя батько не отримав правовстановлюючого документу на побудований ним будинок та не зареєстрував будинок у БТІ. Вказані обставини перешкоджають йому оформити спадщину на належну йому частку батькового будинку, у зв`язку з чим змушений звернутися до суду. На підставі наведеного просить позов задовольнити.

Позивач у судове засідання не з`явився, однак подав суду заяву, в якій позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив такі задовольнити, а також розглядати справу без його участі.

У судове засідання відповідач також не з`явилася, попередньо подала суду заяву про розгляд справи за її відсутності та визнання позовних вимог.

Згідно ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Дослідивши письмові матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з таких підстав.

У судовому засіданні встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер батько позивача - ОСОБА_3 , що стверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданим відділом реєстрації актів громадянського стану Перечинської райдержадміністрації Закарпатської області 14 червня 1994 року (а. с. 6, 7).

Також встановлено, що рішенням виконкому Перечинської селищної Ради депутатів трудящих № 30 «Про дозвіл на знесення будинку ОСОБА_3 по АДРЕСА_1 та побудову на цьому місці нового за архітектурними вимогами» від 29 квітня 1970 року, вирішено дозволити ОСОБА_3 знести старий будинок по АДРЕСА_1 і на цьому місці побудувати новий за архітектурними вимогами (а. с. 12, 13-14).

Крім цього встановлено, що на момент смерті ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , та у строк шість місяців був також зареєстрований як спадкоємець першої черги за законом син - позивач ОСОБА_1 , що стверджується довідкою Перечинської міської ради Закарпатської області № 200 від 24 січня 2020 року (а. с. 41).

Також матеріалами справи підтверджується, що заочним рішенням Перечинського районного суду Закарпатської області від 02 червня 2016 року за відповідачем ОСОБА_3 визнано право власності в порядку спадкування за законом за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будовами та спорудами (а. с. 28-30).

Як роз`яснено в п. 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року (далі - Постанова), відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилась не раніше 1 січня 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного кодексу УРСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців за законом.

Таким чином, оскільки спадщина за спадкодавцем ОСОБА_3 відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 і строк на її прийняття закінчився до набрання чинності ЦК України (01 січня 2004 року), тому суд вважає необхідним для вирішення вказаного позову застосувати норми ЦК УРСР.

Відповідно до ст. 548 ЦК Української РСР для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Прийнята спадщина визнається належною спадкоємцеві з моменту відкриття спадщини.

Згідно ст. 549 цього Кодексу визнається, що спадкоємець прийняв спадщину якщо він протягом шести місяців з дня відкриття спадщини фактично вступив в управління або володіння спадковим майном.

Відповідно до ст. ст. 524, 525, 529 ч. 1 ЦК Української РСР спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом. Часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця. При спадкоємстві за законом спадкоємцями першої черги є, в рівних частках, діти (у тому числі усиновлені), дружина і батьки (усиновителі) померлого.

Разом з цим, як вбачається з повідомлення приваного нотаріуса Перечинського районного нотаріального округу від 28 січня 2020 року № 3/01-16, позивачу ОСОБА_1 було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом на 1/2 частину будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , оскільки правовстановлюючого документу на 1/2 частину у нього немає і його не було у спадкодавця ОСОБА_3 ; інша 1/2 частина вказаного будинку належить доньці померлого ОСОБА_2 на підставі рішення Перечинського районного суду від 02 червня 2016 року (а. с. 42, зворот).

Як роз`яснено в п. 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 «Про судову практику в справах про спадкування» від 30 травня 2008 року у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину, особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно висновків Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладених у пункті 3.1. Листа «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» № 24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року умовою для переходу в порядку спадкування права власності на об`єкти нерухомості, в тому числі житловий будинок, інші споруди, земельну ділянку є набуття спадкодавцем зазначеного права у встановленому законодавством України порядку.

Якщо за життя спадкодавець не набув права власності на житловий будинок, земельну ділянку, то спадкоємець також не набуває права власності у порядку спадкування. До спадкоємця переходять лише визначені майнові права, які належали спадкодавцеві на час відкриття спадщини. Для набуття права власності у встановленому законодавством порядку спадкоємець повинен здійснити дії, які необхідні для набуття права власності на визначене нерухоме майно, зокрема на житловий будинок, іншу споруду.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 є спадкоємцем за законом та може прийняти за спадщину за ОСОБА_3 на 1/2 частину житлового будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 .

Відповідно до ст. 527 ЦК Української РСР спадкоємцями можуть бути особи, що були живими на момент смерті спадкодавця, а також діти померлого, зачаті при його житті і народженні після його смерті.

Як встановлено в судовому засіданні, ОСОБА_1 як спадкоємець першої черги за законом, постійно проживав з покійним батьком у спадковому будинку на час відкриття спадщини, протягом строку, встановленого статтею 549 ЦК Української РСР не відмовився від неї, а тому вважається таким, що прийняв спадщину.

Отже враховуючи те, що позивач протягом встановленого законом строку прийняв спадщину, однак у нього існують перешкоди в оформленні права на спадщину у нотаріальному порядку, суд вважає, що позов підлягає задоволенню.

На підставі наведеного та керуючись ст. ст. 328, 331, 377 ЦК України, ст. ст. 524-527, 529, 548, 549 ЦК Української РСР, ст. ст. 6-13, 76, 89, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд, -

У Х В А Л И В :

позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання права власності в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , право власності в порядку спадкування за законом за ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , на 1/2 частину житлового будинку АДРЕСА_1 з господарськими будовами та спорудами.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Закарпатського апеляційного суду шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Позивач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ; місце проживання: АДРЕСА_2 .

Відповідач: ОСОБА_2 , РНОКПП: НОМЕР_3 ; місце проживання: АДРЕСА_2 .

Головуючий: Чепурнов В. О.