Справа № 545/318/19
Провадження № 2/545/26/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" вересня 2020 р. Полтавський районний суд Полтавської області у складі:

головуючого судді - Потетій А.Г.

за участю секретаря - Кудря А.Р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Полтава цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення коштів за договором позики, посилаючись на те, що 04.02.2015 року до нього звернувся відповідачка - ОСОБА_2 з проханням позичити їй 397 000 (триста дев`яносто сім тисяч) гривень.

Враховуючи, що позивач добре знав відповідачку і на той час в нього була така сума грошей, він погодився позичити їй 397 000 гривень, за умови повернення зазначеної вище суми до 04.02.2016 року.

Саме на цих умовах сторони уклали договір позики. На підтвердження передачі грошей відповідачка власноручно написала розписку і отримала грошові кошти.

Після чого позивач побоюючись, що відповідачка відмовиться від справжності свого підпису попрохав її 21.04.2015 року поставити ще один підпис, який остання завірила печаткою фізичної особи підприємця.

Однак відповідачка свої зобов`язання згідно договору та вказані в борговій розписці строки не виконала.

Позивач неодноразово звертався до відповідачки з вимогою повернути грошові кошти, однак ОСОБА_2 гроші не повертає. Це змусило позивача звернутися за захистом порушеного права до суду.

На підставі викладеного, з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача 606380,92 грн. (шістсот шість тисяч триста вісімдесят грн. 92 коп.) з яких:

борг в сумі 397 000 (триста дев`яносто сім тисяч) гривень,

інфляційні нарахування на суму боргу, за період з 05.02.2016 року до 04.02.2019 року в сумі 173 647,80 (сто сімдесят три шістсот сорок сім грн. 80 коп.)

3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення (з 05.02.2016 року до 04.02.2019 року) в сумі 35 733,12 грн. (тридцять п`ять тисяч сімсот тридцять три грн. 12 коп.). Судові витрати, які складаються із витрат на сплату судового збору стягнути з відповідачки.

У відзиві на позов, ОСОБА_2 просить відмовити у задоволенні позову посилаючись на відсутність заборгованості перед позивачем, що факт позики коштів не підтверджується належними та допустимими доказами по справі, не зазначення реквізитів сторін у борговій розписці, не підтвердження майнового стану позивача на дату видання розписки щодо наявності суми коштів зазначених в ній.

У відповіді на відзив позивач вказує на безпідставність доводів відповідача та їх невідповідність нормам діючого законодавства України.

В судове засідання позивач та його представник не з`явилися, надавши суду клопотання з проханням розглянути справу у їх відсутність, прохав позов задовольнити. Проти винесення заочного рішення не заперечував.

Відповідач та її представник в судове засідання не з`явився, викликались належним чином. Зокрема на дату судового засідання 30.09.2020 року представник відповідача надала до суду клопотання з проханням перенести засідання у зв`язку з тим, що не може прибути до суду.

Приймаючи рішення щодо розгляду справи за відсутності відповідача та його представника суд враховує тривалість розгляду справи зокрема те, що позов було подано до суду 05.02.2019 року, 18.02.2020 року відкрито провадження та призначено справу до розгляду на 07.03.2019 року . Протягом тривалого часу сторона відповідача заявляла клопотання які вирішувались судом , зокрема і щодо призначення експертизи однак на вимогу експерта про надання додаткових доказів відповідачем такі надані не були.

Тому, на підставі зазначених обставин, суд вважає за можливе провести розгляд даної справи по суті у відсутності відповідача по наявним матеріалам справи в заочному порядку відповідно до ст. ст. 223, 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши докази, якими обґрунтовується позов, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 04.02.2015 року ОСОБА_1 позичив ОСОБА_2 397 000 (триста дев`яносто сім тисяч) грн., що підтверджується розпискою ОСОБА_2 про отримання коштів від 04.02.2015 року.

Згідно домовленості кошти повинні були повернуті до 04.02.2016 року.

Саме на цих умовах сторони уклали договір позики. На підтвердження передачі грошей відповідачка власноручно написала розписку і отримала грошові кошти.

Після чого позивач побоюючись, що відповідачка відмовиться від справжності свого підпису попрохав її 21.04.2015 року поставити ще один підпис, який остання завірила печаткою фізичної особи підприємця.

Однак відповідачка свої зобов`язання згідно договору та вказані в борговій розписці строки не виконала.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з вимогою повернути грошові кошти, однак ОСОБА_2 гроші не повернула.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Згідно з частиною другою статті 1047 ЦК України на підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.

Статтею 202 ЦК України визначено, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).

Відповідно до частин першої та другої статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Частиною першою статті 1049 ЦК України встановлено, що за договором позики позичальник зобов`язаний повернути суму позики в строк та в порядку, що передбачені договором.

За своїми правовими ознаками договір позики є реальною, односторонньою, оплатною або безоплатною угодою, на підтвердження якої може бути надана розписка позичальника, яка є доказом не лише укладення договору, але й посвідчує факт передання грошової суми позичальнику.

Таким чином, за своєю суттю розписка про отримання в борг грошових коштів є документом, який боржник видає кредитору за договором позики, підтверджуючи як його укладення, так і умови договору, а також засвідчуючи отримання від кредитора певної грошової суми або речей.

Зазначений правовий висновок зроблено Верховним Судом України у постанові від 11 листопада 2015 року у справі № 6-1967цс15 та постанові від 18 січня 2017 року у справі № 6-2789цс16.

Досліджуючи боргові розписки чи договори позики, суди повинні виявляти справжню правову природу укладеного договору, а також надавати оцінку всім наявним доказам і залежно від установлених результатів - робити відповідні правові висновки.

Таким чином, надана ОСОБА_2 розписка від 04.02.2015 року є тим документом, що підтверджує виникнення у сторін правовідносин за договором позики.

При цьому наявність боргової розписки у позивача підтверджує факт наявності боргу.

За таких обставин, суд вважає недоведеним факт повернення відповідачем позивачу грошових коштів за правилами статті 545 ЦК України, оскільки боргова розписка залишилася у позивача.

Відповідно до частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною першою ст. 1050 ЦК України встановлено, що якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов`язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549-552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

За змістом статей 525, 526, 530 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні збитки в розмірі 173 647 грн. 80 коп., а також 3 % річних від простроченої суми в розмірі 35733 грн. 12 коп.

Щодо доводів відповідача про те, що розписка про отримання в борг грошових коштів від 04.02.2015 року є неналежним та недопустимим доказом по справі, суд зазначає наступне.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 21.11.2019 року за клопотанням позивача та її представника, призначено в справі № 545/318/19 (провадження №2/545/399/19) судову технічно-почеркознавчу експертизу.

На вирішення експертизи поставлено наступні питання:

- Чи виконано текст від імені ОСОБА_3 в борговій розписці від 04.02.2015 року про отримання в борг 397000, 00 грн. - ОСОБА_3 чи іншою особою ?

- Чи виконано підпис від імені ОСОБА_3 в борговій розписці від 04.02.2015 року про отримання в борг 397000,00 грн. - ОСОБА_3 чи іншою особою ?

На час проведення експертизи провадження по справі зупинено.

Ухвалою Полтавського районного суду Полтавської області від 27.05.2020 року відновлено провадження в даній цивільній справі за клопотанням експерта Полтавського науково-дослідного експертно-криміналістичного центра МВС України про надання додаткових матеріалів для проведення призначеної судової технічно-почеркознавчої експертизи у справі та уточнення питань поставлених на вирішення експерта.

Зокрема, для проведення експертизи експерту необхідно було додатково надати документи з умовно-вільними зразками почерку та експериментальні зразки підписів і почерку ОСОБА_2 /т. 1 а.с. 250/

ОСОБА_2 для виконання клопотання експерта та надання зразків почерку до суду не з`явилася, що призвело до неможливості надання висновку судової почеркознавчої експертизи.

Згідно ч. 1 ст. 109 ЦПК України, у разі ухилення учасника справи від подання експертам необхідних матеріалів, документів або від іншої участі в експертизі, якщо без цього провести експертизу неможливо, суд залежно від того, хто із цих осіб ухиляється, а також яке для них ця експертиза має значення, може визнати факт, для з`ясування якого експертиза була призначена, або відмовити у його визнанні.

Враховуючи встановлені обставини, суд, оцінивши наявні у справі докази в їх сукупності, визнає факт того, що розписка про отримання в борг грошових коштів від 04.02.2015 року виконана та підписана особисто ОСОБА_2 (написання прізвища російською мовою ОСОБА_3 ), оскільки відповідачка ухилилась від вчинення дій на спростування доводів позивача та надання доказів того, що зазначена розписка виконана не нею.

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов , визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Не виконуючи належним чином зобов`язання за вказаним договором відповідач порушив зазначені вище норми законодавства та умови договору позики.

Витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача, згідно ст. 141 ЦПК України.

Враховуючи вище викладене, керуючись ст.ст. 12,13, 78-80, 109, 141, 258 268, 280-283, 284, 352 ЦПК України, ст. ст. 202, 207, 525, 526, 530, 598, 599, 610, 625, 1046-1050, 1054 ЦК України, суд, -

ВИРІШИВ :

Позов ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (Полтавська область, Хорольський район, с. Козубівка, РНОКПП НОМЕР_2 ) грошові кошти в розмірі 606380,92 грн. (шістсот шість тисяч триста вісімдесят грн. 92 коп.) з яких:

397 000,00 (триста дев`яносто сім тисяч) гривень основного боргу;

173 647,80 (сто сімдесят три тисячі шістсот сорок сім грн. 80 коп.) інфляційних нарахувань на суму боргу, за період з 05.02.2016 року по 04.02.2019 року;

35 733,12 грн. (тридцять п`ять тисяч сімсот тридцять три грн. 12 коп.) 3 % річних від простроченої суми за весь час прострочення (з 05.02.2016 року до 04.02.2019 року).

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 (Полтавська область, Хорольський район, с. Козубівка, РНОКПП НОМЕР_2 ) судовий збір сплачений позивачем при зверненні до суду у розмірі 6063,81 грн. (шість тисяч шістдесят три гривні 81 коп.).

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Полтавського апеляційного суду через Полтавський районний суд Полтавської області протягом тридцяти днів з моменту проголошення, а учасниками, що не були присутні при його проголошенні у той же строк з моменту отримання копії рішення.

Головуючий: А.Г. Потетій