Постанова

Іменем України

05 березня 2020 року

м. Київ

справа № 727/10090/18

провадження № 61-10070св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду:

Яремка В. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Чернівецька міська рада,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Шевченкіського районного суду м. Чернівці від 28 листопада 2018 року у складі судді Смотрицького В. Г. та постанову Чернівецького апеляційного суду від 09 квітня 2019 року у складі колегії суддів: Одинака О. О., Кулянди М. І., Половінкіної Н. Ю.,

ВСТАНОВИВ:

ОПИСОВА ЧАСТИНА

Короткий зміст позовних вимог та рішень судів

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Чернівецької міської ради про визнання права власності на спадкове майно.

На обґрунтування позову посилався на таке. ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , а 01 квітня 2013 року мати ОСОБА_3 . Рішенням виконавчого комітету Тернівської районної у місті Кривому Розі ради від 15 травня 2013 року № 159 встановлено піклування над ним як неповнолітнім, ІНФОРМАЦІЯ_2 , та призначено ОСОБА_4 піклувальником над позивачем.

До 2015 року позивач був зареєстрованим у квартирі АДРЕСА_1 , а з 23 вересня 2015 року проживає у гуртожитку на АДРЕСА_2 , оскільки з 2015 року навчається у Національному університеті «Львівська Політехніка».

ІНФОРМАЦІЯ_3 помер рідний брат позивача ОСОБА_5 .

Позивач є спадкоємцем за законом після смерті його батьків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 та брата ОСОБА_5 , яким на праві власності належала земельна ділянка площею 0,0148 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , цільове призначення - для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та 2/3 частки земельної ділянки, площею 0,0486 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 30 січня 2018 року у справі № 727/12660/17 за позивачем визнано право власності на спадкове майно: квартиру АДРЕСА_5 ; 3/4 частки квартири АДРЕСА_1 ; земельну ділянку площею 0,0175 га, яка розташована на АДРЕСА_4 .

Під час реєстрації права власності на спадкове майно позивач виявив інше спадкове майно, яке не було предметом розгляду у попередній справі, а саме: земельну ділянку площею 0,0148 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_3 , цільове призначення - для обслуговування житлового будинку та господарських споруд та 2/3 частини земельної ділянки, площею 0,0486 га, що розташована за адресою: АДРЕСА_4 .

Позивач звернувся до Першої чернівецької державної нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини, проте постановою нотаріуса від 31 серпня 2017 року йому відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом у зв`язку із пропуском строку для прийняття спадщини та відсутністю факту прийняття спадщини, що стало підставою для звернення до суду з вищезазначеним позовом.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 листопада 2018 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що позивачем обрано неправильний спосіб захисту свого порушеного права, спадкодавці за життя не набули права власності на земельну ділянку, позов пред`явлено не до усіх належних відповідачів, а судове рішення може вплинути на права та обов`язки інших осіб.

Постановою Чернівецького апеляційного суду від 09 квітня 2019 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишено без задоволення, рішення Шевченківського районного суду м. Чернівці від 28 листопада 2018 року залишено без змін.

Апеляційний суд погодився з висновком суду першої інстанції про недоведеність позову та пред`явлення позову не до всіх належних відповідачів.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги та позиції інших учасників

У травні 2019 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 , в якій заявник, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права,просить оскаржувані судові рішення скасувати, за результатами розгляду справи ухвалити нове судове рішення, яким позов задовольнити.

Касаційна скарга мотивована тим, що суди дійшли помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог з підстав відсутності технічної документації на вказане нерухоме майно та звернення з позовом до неналежного відповідача, апеляційний суд розглянув справу без участі позивача та його представників за відсутності відомостей про повідомлення їх про час та місце розгляду справи.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 30 травня 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній цивільній справі.

МОТИВУВАЛЬНА ЧАСТИНА

Позиція Верховного Суду

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року №460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон №460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).

Касаційна скарга у цій справі подана у травні 2019 року, а тому вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом №460-ІХ.

Відповідно до частини першої статті 401 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) попередній розгляд справи проводиться у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Вивчивши матеріали цивільної справи, перевіривши доводи касаційної скарги, Верховний Суд дійшов висновку, що скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Пунктом 5 частини першої статті 411 ЦПК України визначено, що судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: керує ходом судового процесу; сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.

Статтею 43 ЦПК України передбачено, що особи, які беруть участь у справі, мають право, зокрема, брати участь у судових засіданнях, подавати свої доводи, міркування щодо питань, які виникають під час судового розгляду, і заперечення проти клопотань, доводів і міркувань інших осіб.

Згідно частини третьої статті 368 ЦПК України розгляд справ у суді апеляційної інстанції здійснюється в судовому засіданні з повідомленням учасників справи, крім випадків, передбачених статтею 369 цього Кодексу.

Відповідно до частин шостої, сьомої, дев`ятої статті 128 ЦПК України судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи. Фізичним особам, які не мають статусу підприємців, - за адресою їх місця проживання чи місця перебування, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Суд викликає або повідомляє свідка, експерта, перекладача, спеціаліста, а у випадках термінової необхідності, передбачених цим Кодексом, зокрема у справах про видачу обмежувального припису - також учасників справи телефонограмою, телеграмою, засобами факсимільного зв`язку, електронною поштою або повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), які забезпечують фіксацію повідомлення або виклику.

Згідно зі статтею 372 ЦПК України апеляційний суд відкладає розгляд справи в разі неявки у судове засідання учасника справи, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, або за його клопотанням, коли повідомлені ним причини неявки буде визнано судом поважними. Неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Відомості про те, що ОСОБА_1 та його представники були належним чином, у спосіб, встановлений статтею 128 ЦПК України, повідомлені судом апеляційної інстанції про дату, час і місце розгляду справи відсутні.

Наявна у справі копія судової повістки-повідомлення про виклик до суду на 11 годину 09 квітня 2019 року, не є належним доказом виконання судом вимог статей 128-130 ЦПК України, оскільки матеріали справи не містять відомості про вручення сторонам судової повістки-повідомлення.

Не свідчить про належне повідомлення позивача про дату, час і місце розгляду справи і наявна у справі заява його представників про відкладення розгляду справи від 08 квітня 2019 року, оскільки вона подана за день до розгляду справи за відсутності у справі відомостей про вручення їм судових повісток.

Тому відмова апеляційного суду у задоволенні клопотання представників позивача про відкладення розгляду справи, зважаючи на відсутність відомостей про належне повідомлення ОСОБА_1 та його представників про дату, час і місце розгляду справи, є порушенням правил застосування статті 372 ЦПК України.

Частиною першою статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (далі - Конвенція), яка відповідно до статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, передбачено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи впродовж розумного строку належним і безстороннім судом, встановленим законом.

Складовою частиною визначеного статтею 6 Конвенції права на справедливий суд є принцип рівності сторін, який передбачає, що кожній стороні має бути надана можливість представляти справу і докази в умовах, що не є суттєво гіршими за умови опонента.

У пункті 26 рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2008 року у справі «Надточій проти України» (заява № 7460/03) зазначено, що принцип рівності сторін - один із складників ширшої концепції справедливого судового розгляду - передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

У рішеннях від 27 червня 2017 року у справі «Лазаренко та інші проти України» і від 03 жовтня 2017 року у справі «Віктор Назаренко проти України» Європейський суд з прав людини зазначив, що національне законодавство містить спеціальні норми щодо забезпечення інформування сторін про ключові процесуальні дії і дотримання, таким чином, принципу рівності сторін, та зберігання відповідної інформації. Відповідні норми вимагають, щоб у випадку надсилання судових документів поштою вони надсилались рекомендованою кореспонденцією. Більше того, особа, яка вручає документ, має повернути до суду розписку про одержання, а національне законодавство чітко вимагає, щоб таку розписку було долучено до матеріалів справи.

Розгляд справи за відсутності учасника процесу, щодо якого немає відомостей про вручення йому судової повістки, є порушенням статті 129 Конституції України та статті 6 Конвенції.

Суд апеляційної інстанції на зазначені вимоги закону та практики його застосування уваги не звернув, розглянув справу за відсутності ОСОБА_1 та його представників, щодо яких відсутні відомості про належне повідомлення про дату, час та місце розгляду справи, розгляд якої було призначено на 09 квітня 2019 року, розгляд справи не відклав, чим порушив конституційне право сторони на участь у судовому розгляді та вимоги статті 6 Конвенції щодо права особи на справедливий судовий розгляд.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 411 ЦПК України судові рішення підлягають обов`язковому скасуванню з направленням справи на новий розгляд, якщо справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою.

Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (частина четверта статті 411 ЦПК України).

Верховний суд дійшов висновку про наявність підстав для обов`язкового скасування рішення апеляційного суду, оскільки апеляційний суд розглянув справу за відсутності позивача та його представників, щодо яких не мав відомостей про вручення їм судових повісток про дату, час та місце розгляду справи, а тому оскаржувана постанова апеляційного суду підлягає скасуванню з направленням справи на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Обґрунтованість інших доводів касаційної скарги не підлягають перевірці з огляду на встановлене касаційним судом порушення судом апеляційної інстанції норм процесуального права, що тягнуть за собою обов`язкове скасування судового рішення.

Керуючись статтями 400, 411, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Постанову Чернівецького апеляційного суду від 09 квітня 2019 року скасувати, справу передати на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Яремко

І. Ю. Гулейков

Г. І. Усик