МАКАРІВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"28" вересня 2020 р. Справа № 370/2035/20

Суддя Макарівського районного суду Київської області Тандир О.В., розглянувши заяву ОСОБА_1 про забезпечення позову до подання позовної заяви, особа, що може отримати статус учасника справи: ОСОБА_2 ,

в с т а н о в и в :

25.09.2020 року ОСОБА_1 , звернулася до Макарівського районного суду Київської області із позовною заявою до ОСОБА_2 , про поділ спільного майна подружжя, провадження за якою ще не відкрито та заявою про забезпечення позову, яка фактично є заявою про забезпечення позову до подання позовної заяви, в якій вказала, що 27.07.1985 року між нею, ОСОБА_3 та ОСОБА_2 було укладено шлюб, що зареєстрований Київським міським відділом державної реєстрації шлюбів Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про що в книзі реєстрації актів про укладення шлюбу зроблений запис за №3281, що підтверджується копією свідоцтва про шлюб.

Станом на день подачі вказаного позову вона та чоловік разом не проживають, спільного господарства не ведуть та знаходяться у процесі розірвання шлюбу, про що свідчить копія ухвали про відкриття провадження у цивільній справі № 760/11431/20 від 28.05.2020 року.

За час перебування у шлюбі з відповідачем ними набуте спільне майно, зокрема, земельна ділянка з кадастровим номером 3222780:05002:0432, що знаходиться в АДРЕСА_1 , ділянка № НОМЕР_1 Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області з вибудованим на цій земельній ділянці будинком, що не введений в експлуатацію, та автомобіль марки Мерседес Бенц Віто, днз НОМЕР_2 .

Домовленості про поділ набутого спільного майна за час перебування у шлюбі вони не досягли, так як відповідач вважає набуте майно його приватною власністю, а тому відмовляється укладати договір про поділ спільного майна подружжя або у інший спосіб мирно врегулювати спір.

Як вказує заявник, ОСОБА_4 , що є донькою сторін спору, шляхом письмового опитування адвокатом, повідомила про те, що ОСОБА_5 , сказав, що збирається все відчужити, і ні позивачка, ні навіть донька нічого не отримають.

На підставі вищевикладеного, заявник просить суд вжити заходів забезпечення позову, а саме накласти арешт на земельну ділянку з кадастровим номером 3222780:05002:0432, що знаходиться в АДРЕСА_1 , ділянка № НОМЕР_1 Андріївської сільської ради Макарівського району Київської області з вибудованим на цій земельній ділянці будинком, що не введений в експлуатацію, та автомобіль марки Мерседес Бенц Віто, днз НОМЕР_2 .

Розглянувши заяву про забезпечення позову та вивчивши матеріали, суд приходить до наступних висновків.

Відповідно до ст. 149 ЦПК України, суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Види забезпечення позову передбачені ст. 150 ЦПК України, та до них, зокрема, належить накладення арешту на майно.

Разом із тим, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності, що передбачає обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Доказами у цивільному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

При цьому докази мають бути належними, допустимими, достовірними та достатніми.

Так на підтвердження намірів колишнього чоловіка відчужити майно заявник посилається на письмове опитування доньки.

Разом з тим, суд критично ставиться до її пояснень, оскільки ця особа може бути зацікавленою у даному спорі, вона судом не допитувалася безпосередньо, не попереджалася про кримінальну відповідальність, про її стосунки з учасниками справи суду не відомо.

Самі ж письмові пояснення як письмовий доказ, за відсутності інших доказів, на думку суду, не може бути достатнім для встановлення наміру майбутнього відповідача відчужити майно.

Враховуючи викладене, заява визнається необґрунтованою та такою, що не підлягає до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 76, 81, 149-154, 260 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и в :

У задоволенні заяви ОСОБА_1 про забезпечення позову відмовити.

Ухвала може бути оскаржена у порядку і строки, передбачені статтями 353-355 ЦПК України до Київського апеляційного суду через Макарівський районний суд.

Суддя О.В. Тандир