ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

і м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2020 року м. Херсон

справа № 653/3021/19

провадження №22-ц/819/1076/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Пузанової Л.В.,

Чорної Т.Г.,

секретар Павловська Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Стребіж Анна Олегівна на ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 26 травня 2020 року у складі судді Берлімової Ю.Г., у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивно-оздоровчий центр «Заряд`є», Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивно-оздоровчий центр «Зарядьє», Щасливцевської сільської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя,

встановив:

27 серпня 2019 року ОСОБА_2 звернулася до суду з позовом в якому просила визнати недійсним та скасувати Свідоцтво про право власності ТОВ «Спортивно-оздоровчий центр «Заряд`є» на цілісний майновий комплекс спортивно- ІНФОРМАЦІЯ_1 », розташований в АДРЕСА_1 , що складається з 14 будівель, видане на підставі рішення Щасливцевської сільської ради від 19.12.2001 року №203; визнати спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 об`єкт нерухомого майна, а саме спортивно-оздоровчий комплекс « ІНФОРМАЦІЯ_2 », загальною площею 4679,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 221. В обгрунтування доводів позовної заяви посилалася на наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Разом з позовом позивачка подала заяву про забезпечення позову.

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 03 вересня 2019 року, залишеною без змін постановою колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ Херсонського апеляційного суду від 16 січня 2020 року, заява про забезпечення позову задоволена частково. Суд постановив забезпечити позов та накласти арешт на спортивно-оздоровчий комплекс «Заряд`є», загальною площею 4679,1 кв.м., за адресою: АДРЕСА_1 . Реєстраційний номер об`єкта нерухомого майна: 221.

25 травня 2020 року ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Стребіж Анна Олегівна, звернувся з заявою про зустрічне забезпечення в якій просив застосувати зустрічне забезпечення у даній справі шляхом внесення на депозитний рахунок суду грошові кошти у розмірі 14 036 533,00 грн.; зобов`язати ОСОБА_2 сплатити грошові кошти у розмірі 14 036 533,00 грн. на депозитний рахунок Генічеського районного суду Херсонської області та надати до суду документи про виконання ухвали про зустрічне забезпечення.

Ухвалою Генічеського районного суду Херсонської області від 26 травня 2020 року у задоволенні заяви представника відповідача ОСОБА_4 адвоката Стребіж Анни Олегівни про зустрічне забезпечення у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивно-оздоровчий центр «Заряд`є», Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивно-оздоровчий центр «Зарядьє», Щасливцевської сільської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя - відмовлено.

В апеляційній скарзі адвокат Стребіж А.О. просить скасувату ухвалу суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про зустрічне забепечення скасувати та постановити нову, якою заяву про застосування зустрічного забезпечення задовольнити.

Ухвалою суду апеляційної інстанції від 01 липня 2020 року відкрито апеляційне провадження у справі, надано строк для подання відзиву на апеляційну скаргу.

13 липня 2020 року отриманий відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою суду апеляційної інстанції про призначення справи до апеляційного розгляду від 16 липня 2020 року, справа призначена до розгляду на 22 вересня 2020 року ( з урахуванням щорічної відпустки суддів).

В судове засідання суду апеляційної інстанції особа, яка подала апеляційну скаргу не з`явилась, відповідних заяв до суду не подавала, проте повідомила секретаря судового засідання про неможливість її явки в судове засідання внаслідок хвороби.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Предметом апеляційного перегляду в даній справі є ухвала суду першої інстанції про відмову у задоволенні заяви про зустрічне забезпечення.

Разом з тим, перелік ухвал, на які можуть бути подані скарги окремо від рішення суду наведені у частині першій чтатті 353 ЦПК України. Відповідно до п.5 ч.1 ст. 353 ЦПК України, окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зустрічного забезпечення або зміни чи скасування зустрічного забезпечення.

Правові висновки щодо порядку оскарження окремо від рішення суду ухвал суду першої інстанції висловлено Великою Палатою Верховного Суду в ухвалах від 13 червня 2018 року у справі №522/14750/16-ц (провадження №14-2054018), від 13 червня 2018 року у справі №761/6099/15-ц (провадження №14-184 цс18), від 04 липня 2018 року у справі №623/3792/15-ц (провадження №14-2594018), у постанові від 13 березня 2019 року у справі №522/18296/14-ц (провадження №14-62 цс 19), а також у постанові від 29 травня 2019 року у справі №219/10010/17 (провадження №14-190 цс19) у пунктах 24-29 якої Велика Палата вказала наступне:

Відповідно до частини четвертої статті 10 ЦПК України суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) як джерело права (п.24).

Право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмежене, особливо щодо умов прийнятності скарги. Проте право доступу до суду не може бути обмежене таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати легітимну мету та гарантувати пропорційність між їх використанням і такою метою (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Мельник проти України» («Melnyk v. Ukraine») від 28 березня 2006 року, заява № 23436/03, § 22) (п.25).

Згідно з пунктом «d» статті 5 Рекомендацій (95) 5 Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо введення в дію та поліпшення функціонування систем і процедур оскарження у цивільних і торговельних справах від 7 лютого 1995 року для забезпечення того, щоб суд апеляційної інстанції розглядав лише вагомі питання, державам слід відтермінувати реалізацію права на оскарження з низки проміжних питань до подання основної скарги у справі (п.26).

Встановлення у процесуальному законі переліку ухвал суду першої інстанції, що можуть бути оскаржені окремо від рішення суду стосовно суті спору, та відтермінування реалізації права на апеляційне оскарження з питань, які не перешкоджають подальшому провадженню у справі (зокрема права на апеляційне оскарження ухвал про відмову у задоволенні клопотання про закриття провадження у справі), до подання апеляційної скарги на рішення суду щодо суті спору є розумним обмеженням, що має на меті забезпечити розгляд справи впродовж розумного строку та запобігти зловживанням процесуальними правами, які можуть призводити до невиправданих зволікань під час такого розгляду. Тому означена мета є легітимною (п.27).

Обмеження права на апеляційне оскарження окремо від рішення суду щодо суті спору ухвал, не вказаних у частині першій статті 353 ЦПК України, є передбачуваним, оскільки чітко регламентоване процесуальним законом. Звертаючись з апеляційною скаргою на ухвалу суду, що за законом не може бути окремо оскаржена в апеляційному порядку, учасник справи може спрогнозувати юридичні наслідки такого оскарження, визначені у пункті 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України (п.28).

Згідно з частиною 11 статті 154 ЦПК України ухвала про зустрічне забезпечення може бути оскаржена разом із ухвалою про забезпечення позову або окремо.

Відповідно до пункту 5 частини першої статті 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо зустрічного забезпечення або зміни чи скасування зустрічного забезпечення.

Як вбачається з вказаних норм закону апеляційному оскарженню окремо від рішення суду підлягає ухвала про зустрічне забезпечення, а не про відмову в зустрічному забезпеченні. Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі Третьої судової палати Касаційного цивільного суду від 20 грудня 2019 року у справі №306/513/16-ц (провадження №61-15454св18).

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду.

Отже враховуючи, що апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Стребіж Анна Олегівна відкрите на ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 26 травня 2020 року про відмову у задоволенні заяви про зустрічне забезпечення помилково, а тому воно підлягає закриттю.

Керуючись ст.ст. 353,358 ЦПК України, суд

ухвалив:

Апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 , від імені якого діє адвокат Стребіж Анна Олегівна на ухвалу Генічеського районного суду Херсонської області від 26 травня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_2 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивно-оздоровчий центр «Заряд`є», Товариства з обмеженою відповідальністю «Спортивно-оздоровчий центр «Зарядьє», Щасливцевської сільської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання недійсним та скасування свідоцтва про право власності, визнання майна спільною сумісною власністю подружжя закрити.

Ухвала суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена до Верховного Суду у касаційному порядку протягом 30 днів з дня складання повного тексту судового рішення, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий І.В. Склярська

Судді: Л.В. Пузанова

Т.Г. Чорна

Повний текст ухвали складено 23 вересня 2020 року.

Суддя І.В. Склярська