Справа № 462/4687/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 року м.Львів

Залізничний районний суд міста Львова у складі : головуючого судді Румілової Н.М., при секретарі Шиманській Я.І., за участю представника позивача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів,

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_2 22.07.2019 року звернувся в суд з позовом, в якому зазначив, що він 01 березня 2016 року уклав договір доручення з відповідачем ОСОБА_3 , відповідно до якого, він, як довіритель доручив повіреному, відповідачу ОСОБА_3 на території Таджикистану отримати на його ім`я спадкове майно, що залишилось після смерті матері, зареєструвавши його у відповідних установах у встановлених законом порядку; після чого укласти договір купівлі-продажу цього майна та отримати за нього грошові кошти, а на території України відкрити на його ім`я рахунки в банківських та інших фінансових установах, розпоряджатися рахунками, знімати кошти, та користуватися ними, управляти, а також вчиняти для нього у його інтересах будь-які інші дії щодо належного йому нерухомого майна, та інше. Для виконання цього договору він, тимчасово перебуваючи в Королівстві Іспанія та проживаючи у місті Мадрид, 1 березня 2016 року видав ОСОБА_3 довіреність. Даною довіреністю він уповноважив відповідача виконувати його доручення від його імені на протязі трьох років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_1 , на території України та Таджикистану. На виконання доручення повіреному, відповідачу ОСОБА_3 , були передані відповідні документи. Відповідач на виконання договору доручення, 12.05.2016 року відкрив відділенні Публічного акціонерного товариства «Кредобанк» на його ім`я поточний рахунок у валюті - долар США, уклавши з вказаним банком від його імені договір. Відповідач, діючи від його імені на підставі довіреності на території Таджикистану вів спадкові справи на майно, що залишилося після смерті матері, отримав свідоцтво про право на спадщину, зареєстрував спадкове майно, здійснив відчуження належного йому на праві приватної власності нерухомого майна; уклав, підписав та зареєстрував в установленому законодавством порядку договір купівлі-продажу та отримав належні йому гроші. Отримані на території Таджикистану від продажу майна гроші перерахував 03.06.2016 року на його поточний рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «Кредобанк» в Україні в загальній сумі 30 000,00 доларів США. Тим самим відповідач виконав його доручення на території Таджикистану. Маючи доручення на здійснення дій на території України, відповідач 17 червня 2016 року, діючи від його імені, уклав з Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» договір банківського вкладу «Стандарт плюс» № 2630/74804694. Відповідно до цього договору банк відкрив на його ім`я вкладний рахунок № НОМЕР_2 в іноземній валюті - долар США, на строк 1 місяць до 17.07.2016р. Відповідно до умов цього договору, відповідач вніс на цей рахунок кошти в сумі 30 000,00 доларів США шляхом їх перерахування з його поточного рахунку № НОМЕР_1 в цьому ж банку 17 червня 2016 року на підставі платіжного доручення в іноземній валюті № 28209192 від 17.06.2016 року. Після закінчення дії договору банківського вкладу «Стандарт плюс» № 2630/74804694 від 17.06.2016 року відповідачем, належні йому грошові кошти у сумі 30000,00 доларів США було повернуто на його поточний рахунок в ПАТ «Кредобанк». В подальшому відповідач, розпоряджаючись його рахунком № НОМЕР_1 в ПАТ «Кредобанк», належні кошти, зняв: 18 липня 2016 року в сумі 2000,00 доларів США, 19 липня 2016 року - 4000,00 доларів США, 20 липня 2016 року - 4000,00 доларів США, 21 липня 2016 року - 4000,00 доларів США, 8 серпня 2016 року - 4000,00 доларів США, 23 серпня 2016 року - 3950 дол.США, 01 вересня 2016 року- 3000,00 доларів США, 02 вересня 2016 року -320,12доларів США, а загалом в сумі 30020,12 доларів США та користується ними до теперішнього часу.Дій, які він йому доручив та уповноважив довіреністю на вчинення від його імені та у його інтересах відповідач на території України не вчинив і про відмову у їх його не повідомляв. 1.03.2019 року договір доручення (довіреність) припинено у зв`язку із закінченням визначеного строку. У день припинення договору кошти в сумі 30000,00 доларів США відповідачем не повернуті. Вважає, що відповідач після закінчення вказаного строку не маючи достатніх правових підстав, незаконно володіє та користується його коштами. Просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_3 на свою користь 30 000,00 доларів США, що становить за курсом Національного банку України станом на 01.03.2019 року 805 800,00 грн. та стягнути судові витрати.

Позивач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, причина неявки суду невідома.

Представник позивача Демиденко Г.О. в судовому засіданні підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.

Відповідач ОСОБА_3 в судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, заперечень суду не надав, представник позивача не заперечував проти винесення заочного рішення, у зв`язку з чим у відповідності до ст.280 ЦПК України, суд розглядає справу без присутності відповідача, постановляючи заочне рішення.

Суд, вислухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи та надавши їм оцінку в їх сукупності, вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені Цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки.

Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини. Тобто зобов`язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема, з договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Зобов`язання припиняється на підставах, встановлених договором або законом (ч. 1 ст. 598 ЦК України).

Відповідно до ст. 1000 ЦК України за договором доручення одна сторона повірений) зобов`язується вчинити від імені та за рахунок другої сторони (довірителя) певні юридичні дії. Правочин, вчинений повіреним, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки довірителя. Відповідно до ст. 237 ЦК України представництвом є правовідношення, в якому одна сторона (представник) зобов`язана або має право вчинити правочин від імені другої сторони, яку вона представляє.

Згідно зі ст. 244 ЦК України довіреністю є письмовий документ, що видається однією особою іншій особі для представництва перед третіми особами.

Договором доручення може бути визначений строк, протягом якого повірений має право діяти від імені довірителя(ст. 1001 ЦК України).

Строк довіреності встановлюється у довіреності ( ст. 247 ЦК України).

Зі ст. 530 ЦК України вбачається, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 1004 ЦК України повірений зобов`язаний вчиняти дії відповідно до змісту даного йому доручення. Повірений може відступити від змісту доручення, якщо цього вимагають інтереси довірителя і повірений не міг попередньо запитати довірителя або не одержав у розумний строк відповіді на свій запит.

Статтею 1006 ЦК України передбачено, що повірений зобов`язаний: 1) повідомляти довірителеві на його вимогу всі відомості про хід виконання його доручення; 2) після виконання доручення або в разі припинення договору доручення до його виконання негайно повернути довірителеві довіреність, строк якої не закінчився, і надати звіт про виконання доручення та виправдні документи, якщо це вимагається за умовами договору та характером доручення; 3) негайно передати довірителеві все одержане у зв`язку з виконанням доручення.

Згідно ст. 1008 ЦК України договір доручення припиняється на загальних підставах припинення договору.

Статтею 1009 ЦК України передбачено, що відмова повіреного від договору доручення не є підставою для відшкодування збитків, завданих довірителеві припиненням договору, крім випадку відмови повіреного від договору за таких умов, коли довіритель позбавлений можливості інакше забезпечити свої інтереси.

Відповідно до ст. 248 ЦК України представництво за довіреністю припиняється у разі: 1) закінчення строку довіреності; 2) скасування довіреності особою, яка її видала; 3) відмови представника від вчинення дій, що були визначені довіреністю; 4) припинення юридичної особи, яка видала довіреність; 5) припинення юридичної особи, якій видана довіреність; 6) смерті особи, яка видала довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності. 7) смерті особи, якій видана довіреність, оголошення її померлою, визнання її недієздатною або безвісно відсутньою, обмеження її цивільної дієздатності.

У разі припинення представництва за довіреністю представник зобов`язаний негайно повернути довіреність.

Статтею 250 ЦК України передбачено, що представник відповідає перед особою, яка видала довіреність, за завдані їй збитки.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов`язана повернути потерпілому це майно.

Частиною 3 цієї статті також врегульовано, що положення цієї глави застосовуються також до вимог про витребування майна власником із чужого незаконного володіння; повернення виконаного однією із сторін у зобов`язанні.

Згідно ст.1213 ЦК України набувач зобов`язаний повернути потерпілому безпідставно набуте майно в натурі, у разі неможливості повернути в натурі потерпілому безпідставно набуте майно відшкодовується його вартість, яка визначається на момент розгляду судом справи про повернення майна.

Згідно з частиною 1 статті 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Як вбачається з копії свідоцтва про смерть, наданої позивачем, ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

З копії заяви про прийняття спадщини, посвідченої 25 березня 2016 року третім секретарем з консульських питань Потаповою Л.Г. Посольства України в Королівстві Іспанія, та зареєстрованої в реєстрі за №570/4-0901-16, вбачається, що позивач ОСОБА_2 звернувся до нотаріальних органів м.Душанбе з заявою про прийняття спадщини.

Як вбачається з довіреності від 1 березня 2016 року, посвідченої третім секретарем з консульських питань Потаповою Л.Г. Посольства України в Королівстві Іспанія, та зареєстрованої в реєстрі за №570/4-0583-16, позивач ОСОБА_2 уповноважив відповідача ОСОБА_3 , на території Таджикистану від його імені отримати свідоцтво про право на спадщину, зареєструвати на його ім`я спадкове майно, що залишилось після смерті матері ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 в м.Душанбе, зареєструвавши його у відповідних установах у встановлених законом порядку; після чого укласти договір купівлі-продажу цього майна та отримати за нього грошові кошти, а на території України відкрити на його ім`я рахунки в банківських та інших фінансових установах, розпоряджатися рахунками, знімати кошти, та користуватися ними, управляти, а також вчиняти для нього у його інтересах будь-які інші дії щодо належного йому нерухомого майна, та інше. Довіреність дійсна протягом трьох років, тобто до 1 березня 2019року.

Відповідач виконав доручення позивача, отримавши свідоцтво про прийняття спадщини, здійснивши відчуження спадкового майна, перерахувавши 03.06.2016 року кошти на його поточний рахунок № НОМЕР_1 в ПАТ «Кредобанк» в Україні в розмірі 30000000,00 доларів США.

Користуючись дорученням відповідач ОСОБА_3 17 червня 2016 року, діючи від імені позивача, уклав з Публічним акціонерним товариством «Кредобанк» договір банківського вкладу «Стандарт плюс» № 2630/74804694. Відповідно до цього договору банк відкрив на ім`я ОСОБА_2 вкладний рахунок № НОМЕР_2 в іноземній валюті - долар США на строк 1 місяць до 17.07.2016 року. Відповідно до умов цього договору відповідач вніс на цей рахунок (на депозит) кошти в сумі 30000,00 доларів США шляхом їх перерахування з поточного рахунку № НОМЕР_1 в цьому ж банку.

Перерахування грошових коштів з мого поточного рахунку в ПАТ «Кредобанк» на вкладний рахунок ( депозит) в цьому банку було здійснено відповідачем 17 червня 2016 року на підставі платіжного доручення в іноземній валюті № 28209192 від 17.06.2016 року.

Після закінчення дії договору банківського вкладу «Стандарт плюс» № 2630/74804694 від 17.06.2016 року грошові кошти у сумі 30000,00 доларів США було повернуто на поточний рахунок позивача в ПАТ «Кредобанк».

В подальшому відповідачем в період часу з 18 липня 2016 року по 2 вересня 2016 року з рахунку позивача були зняти кошти в сумі 30020,12 дол. США з рахунку позивача, що підтверджується копіями заяв на видачу готівки, випискою по особовому рахунку.

Позивач ОСОБА_2 5.07.2019 року звернувся до відповідача ОСОБА_3 з вимогою про повернення отриманих коштів, посилаючись на закінчення строку дії виданої довіреності 1.03.2019року. Однак кошти не повернуті.

Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, оскільки відповідач виконав свої зобов`язання, обумовлені довіреністю, його повноваження припинились зі спливом строку дії довіреності 1 березня 2019 року, а тому кошти у розмірі 30000дол.США, які він отримав за продаж спадкового майна за довіреністю, мають бути повернуті позивачу.

Відповідно до вимог ст. 141 ЦПК України судові витрати, які складаються з розміру судового збору у сумі 8058,00грн. та витрат за правничу допомогу у сумі 3000грн. суд покладає на відповідача.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 77-81, 141, 223, 263-265, 280-284, ЦПК України, суд

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_3 про стягнення грошових коштів - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) 30000,00 доларів США (тридцять тисяч доларів США), що становить за курсом Національного банку України станом на 04.03.2020 року 748200,00 грн.( сімсот сорок вісім тисяч двісті грн. 00 копійок).

Стягнути з ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_4 ) судовий збір у розмірі 8058,00грн. та витрати за правничу допомогу у сумі 3000грн.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява була подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків встановлених ЦПК, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, з дня його проголошення, безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови.

Повний текст судового рішення складений 10 березня 2020 року.

Суддя: Н.М.Румілова