Справа № 468/3/20-ц
БАШТАНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

(заочне)

10.03.2020 року Баштанський районний суд Миколаївської області в складі головуючого - судді Муругова В.В., за участю секретаря судового засідання Рафальської К.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Баштанка цивільну справу № 468/3/20-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про розірвання шлюбу. На обґрунтування вимог позивач в позовній заяві зазначив, що 03 жовтня 1981 року уклав шлюб з відповідачем. Сторони неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені з 1982 року, спільне господарство не ведеться. Примирення, на думку позивача, неможливе. Посилаючись на викладене, позивач просив про задоволення позову.

Від позивача надійшла заява про розгляд справи за його відсутності та підтримання позову.

Відповідач до суду не з`явилася, про час слухання справи повідомлялася через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України, тому вона відповідно до ч. 11 ст. 128 ЦПК України вважається повідомленою. До суду не надійшло відзиву на позов.

З огляду на те, що сторони належним чином повідомлені, відповідач не з`явився в судове засідання та не подав відзив, суд ухвалив про заочний розгляд справи.

Дослідивши наявні у справі матеріали, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених вимог і можливість задоволення позову. На підставі дослідження наявних у справі документів (свідоцтва про шлюб) у судовому засіданні встановлено, що сторони уклали шлюб 03 жовтня 1981 року. Сторони спільних неповнолітніх дітей не мають. Шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведеться. Зазначене свідчить про розпад сім`ї сторін і неможливість їх спільного проживання в подальшому, оскільки спільне життя і збереження шлюбу суперечить інтересам сторін, що відповідно до ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України є підставою для розірвання шлюбу.

Гарантія особистої свободи та недоторканості також полягає і в тому, що ніхто не може бути змушений до спільного проживання з іншою особою та до збереження шлюбних відносин.

Оскільки позов підлягає задоволенню, то відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесенні останнім судові витрати по справі.

На підставі ст.ст. 110; 112; 114 Сімейного Кодексу України та керуючись ст.ст. 12; 13; 81; 264; 265 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити.

Шлюб, зареєстрований 03 жовтня 1981 року у Снігурівському районному відділі державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис за № 174, між ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженцем села Новоолександрівка Баштанського району Миколаївської області, громадянином України, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженкою міста Карасук Новосибірської області, Російської Федерації, - розірвати.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок в рахунок відшкодування сплаченого судового збору.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Позивачем апеляційна скарга на рішення суду може бути подана Миколаївському апеляційному суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Відповідно до п. 4 ч. 5 ст. 265 ЦПК України:

Позивач: ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 );

Відповідач: ОСОБА_2 (останнє відоме місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків невідомий).

Повне судове рішення складене 10.03.2020 року.

суддя: