Житомирський апеляційний суд
Категорія 18 Доповідач Трояновська Г. С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого судді Трояновської Г.С.

суддів: Миніч Т.І., Павицької Т.М.

з участю секретаря судового засідання Кучерявого О.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі цивільну справу № 756/11478/19 за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» про визнання зобов`язання таким, що припинено внаслідок його виконання, визнання іпотеки припиненою, скасування записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстрі іпотек, єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна

за апеляційними скаргами ОСОБА_1 та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - Михніцького Геннадія Юльяновича на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 листопада 2019 року, ухвалене під головуванням судді Полонця С.М. у м. Житомирі,

в с т а н о в и л а :

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, у якому просив визнати зобов`язання, яке виникло на підставі кредитного договору № 0503/0408/45-007 від 11.04.2008 p., що укладений між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), таким, що припинено внаслідок його виконання, проведеного належним чином; визнати іпотеку, яка виникла на підставі іпотечного договору № 0503/0408/45-007-Z-1 від 11.04.2008 p., що укладений між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), припиненою; скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстрі прав власності на нерухоме майно, державному реєстрі іпотек, єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, № 29511927 від 11.04.2008 р. стосовно державної реєстрації іпотеки; скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстрі прав власності на нерухоме майно, державному реєстрі іпотек, єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, № 29511850 від 11.04.2008 р. стосовно державної реєстрації обтяження; визнати протиправним прощення (анулювання) заборгованості за кредитним договором № 0503/0408/45-007 від 11.04.2008 р., що укладений між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що оформлене відповідною довідкою TOB «Кредитні ініціативи» № 4597 від 05.08.2019 р.

В обґрунтування позовних вимог зазначав, що з моменту завершення позасудового врегулювання забезпечене іпотекою зобов`язання за кредитним договором вважається припиненим внаслідок його належного виконання, тобто на підставі ст.599 ЦК України. Правовим результатом припинення основного зобов`язання є припинення іпотеки. У зв`язку з належним виконання кредитного договору прощення (анулювання) боргу не відбулось і законом не визначено можливості кредитора здійснювати прощення боргу, якого вже не існує, за зобов`язанням, яке припинилось на момент здійснення такого прощення.

Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27 листопада 2019 року позов задоволено частково.

Визнано зобов`язання, яке виникло на підставі кредитного договору №0503/0408/45-007 від 11.04.2008 року, що укладений між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), таким, що припинено.

Визнано іпотеку, яка виникла на підставі іпотечного договору №0503/0408/45-007 від 11.04.2008 року, що укладений між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), припиненою.

В решті вимог відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

У поданій апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на незаконність та необґрунтованість рішення суду, просить його скасувати в частині відмовлених позовних вимог та в частині задоволення позову про визнання зобов`язання таким, що припинено. Просить ухвалити нове судове рішення, яким:

- визнати зобов`язання, яке виникло на підставі кредитного договору № 0503/0408/45-007 від 11.04.2008 p., що укладений між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), таким, що припинено внаслідок його виконання, проведеного належним чином;

- визнати іпотеку, яка виникла на підставі іпотечного договору № 0503/0408/45-007-Z-1 від 11.04.2008 p., що укладений між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), припиненою;

- скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстрі прав власності на нерухоме майно, державному реєстрі іпотек, єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, № 29511927 від 11.04.2008 р. стосовно державної реєстрації іпотеки;

- скасувати запис в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно, реєстрі прав власності на нерухоме майно, державному реєстрі іпотек, єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна, № 29511850 від 11.04.2008 р. стосовно державної реєстрації обтяження;

- визнати протиправним прощення (анулювання) заборгованості за кредитним договором № 0503/0408/45-007 від 11.04.2008 р., що укладений між відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), що оформлене відповідною довідкою TOB «Кредитні ініціативи» № 4597 від 05.08.2019 р.

Основним доводом апеляційної скарги є те, що відповідач, використавши своє право на досудове врегулювання спору, зареєстрував на своє ім`я право власності на предмет іпотеки, що у відповідності до ч. 4 статті 36 Закону України «Про іпотеку» тягне за собою припинення основного зобов`язання, а будь-які наступні вимоги вже є недійсними. З наведених підстав, вважає свої зобов`язання виконаними належним чином.

У поданій апеляційній скарзі представник ТОВ «Кредитні ініціативи» - Михніцький Г.Ю., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення суду скасувати та ухвали нове про відмову у задоволенні позову. Зокрема зазначає, що вказана справа не підлягала розгляду в порядку спрощеного позовного провадження. Також посилається на відсутність предмету спору. Вказує на протиріччя доводів позивача, який не визнаючи припинення зобов`язань за кредитним договором, просить визнати вказані зобов`язання припиненими.

В суді апеляційної інстанції представники позивача адвокати Стахов А.О. та ОСОБА_2 та представник відповідача адвокат Михніцький Г.Ю. кожен підтримав апеляційну скаргу своєї сторони та заперечив проти доводів апеляційної скарги іншої сторони. Представники сторін надали пояснення аналогічні викладеному в апеляційних скаргах.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційних скарг, апеляційний суд вважає, що апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 11.04.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір №0503/0408/45-007, відповідно до умов якого банк надав позичальнику в кредит грошові кошти у розмірі 75 000 доларів США зі сплатою 12,5 % річних на строк до 11.04.2028 року, а позичальник зобов`язався повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати свої зобов`язання у повному обсязі у терміни, передбачені цим договором (а.с.10-14).

Пунктом 1.4. кредитного договору передбачено, що кредитні кошти призначені для здійснення позичальником розрахунків по договору купівлі-продажу квартири АДРЕСА_1 .

На забезпечення виконання вищезазначеного кредитного договору 11.04.2008 року між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 було укладено іпотечний договір №0503/0408/45-007-Z-1, відповідно до умов якого іпотекодавець передав в іпотеку банку квартиру АДРЕСА_1 (а.с.15-16).

28.11.2012 року права вимоги за вищезазначеними правочинами були відступлені ВАТ «Сведбанк» на користь ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» на підставі договору факторингу №15(а.с.17-38).

Відповідно до договору факторингу від 28.11.2012 року ТОВ «Факторингова компанія «Вектор Плюс» відступило ТОВ «Кредитні ініціативи» права вимоги за вищезазначеними кредитним та іпотечним договорами. Того ж дня було укладено договір про відступлення прав вимоги за іпотечним договором №6970, за яким відповідачу передано право вимоги за вищезазначеним іпотечним договором.

Відповідно до рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27.01.2014 року по справі №2-364/12, яке набрало законної сили, звернуто стягнення на вищезазначений предмет іпотеки шляхом проведення прилюдних торгів з визначенням початкової ціни предмета іпотеки для його подальшої реалізації 716 793,74 грн. (а.с.104).

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 18.03.2015 року по справі №758/14208/14-ц, яке набрало законної сили, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 на користь ТОВ «Кредитні ініціативи» 1745252,62 грн. заборгованість за вищезазначеним кредитним договором та 3654 грн. судового збору (а.с.86-90).

12.12.2018 року ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право власності на передану в іпотеку квартиру на підставі іпотечного застереження, яке міститься в іпотечному договорі №0503/0408/45-007-Z-1 від 11.04.2008 року (пункт 12.3).

Вищевказані обставини підтверджуються Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна від 14.08.2019 року (а.с.39-40).

05.08.2019 року ТОВ «Кредитні ініціативи» видало ОСОБА_1 довідку №4597 про отриманий дохід у вигляді прощеного боргу (а.с.41).

Відповідно до вищевказаної довідки ТОВ «Кредитні ініціативи» повідомило позивача, що відповідно до статті 37 Закону України «Про іпотеку» ТОВ «Кредитні ініціативи» 12.12.2018 року задовольнив забезпечену іпотекою вимогу, шляхом набуття права власності на предмет іпотеки, а саме квартиру АДРЕСА_1 , яка знаходилась в іпотеці ТОВ «Кредитні ініціативи» відповідно до умов вищезазначеного договору іпотеки. Згідно висновку суб`єкта оціночної діяльності ринкова вартість предмета іпотеки визначена на рівні 468109,00 грн. Таким чином, після здобуття ТОВ «Кредитні ініціативи» права власності на предмет іпотеки, залишок заборгованості за вищезазначеним кредитним договором (за основною сумою, процентами, комісією та пенею) за офіційним курсом НБУ станом на 12.12.2018 року склав 12 556 331,79 грн. У зв`язку із задоволенням вимог іпотекодержателя в порядку ст.37 Закону України «Про іпотеку» на дату державної реєстрації ТОВ «Кредитні ініціативи» права власності на нерухомість ОСОБА_1 прощено (анульовано) залишок заборгованості за вищезазначеним кредитним договором. У відповідності до вимог Податкового кодексу України, до складу річного доходу позивача за 2018 рік включається дохід у вигляді основної суми прощеного (анульованого) боргу в розмірі 1600114,91 грн. Отриманий позивачем дохід у вигляді основної суми прощеного (анульованого) боргу підлягає оподаткуванню податком на доходу фізичних осіб за ставкою 18% та військовим збором за ставкою 1,5%, які позивачем, відповідно до вимог чинного законодавства, самостійно повинен сплатити до Державного бюджету України.

Відповідачем до суду апеляційної інстанції було подано довідку про те, що 12.12.2018 в рахунок погашення заборгованості по кредитному договору №0503/0408/45-007-Z-1 від 11.04.2008 року, укладеного із ОСОБА_1 та ТОВ «Кредитні ініціативи» було зареєстровано право власності на предмет іпотеки (квартира АДРЕСА_1 ) в порядку ст. 37 Закону України «Про іпотеку». В рахунок предмета іпотеки було погашено заборгованість по тілу кредиту в розмірі 16 891,21 дол. США. Залишок боргу по тілу кредиту становив 57 738,44 дол. США, що за курсом НБУ станом на 12.12.2018 складає 1 600 114,91грн.

Згідно з частиною першою статті 509, статтею 526 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

За загальним правилом зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. За змістом статті 599 ЦК України зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Окремим видом застави є іпотека (стаття 575 ЦК України).

Згідно з пунктом 2 частини першої статті 1 Закону України «Про іпотеку» іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом.

За змістом статті 3 Закону України «Про іпотеку», іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Згідно частини третьої статті 36 Закону «Про іпотеку» договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками, може передбачити передачу іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов`язання у порядку встановленому ст. 37 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 37 Закону України «Про іпотеку» правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно, яке є предметом іпотеки, є договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, яке прирівнюється до такого договору за своїми правовими наслідками та передбачає передачу іпотекодержателю права власності.

При цьому договір про задоволення вимог іпотекодержателя або відповідне застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно (частина перша статті 37 Закону України «Про іпотеку»). (Правовий висновок ВСУ у постанові № 6-1685цс16).

Частиною четвертою статті 36 Закону України « Про іпотеку» (в редакції станом на час виникнення спірних правовідносин) визначено, що після завершення позасудового врегулювання будь-які наступні вимоги іпотекодержателя щодо виконання основного зобов`язання боржником фізичною особою є недійсними, якщо інше не визначено договором іпотеки чи договором про надання кредиту, чи договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Підстави для припинення зобов`язання визначені у статтях 598 - 609 Глави 50 ЦК України. Ними визначено перелік підстав припинення зобов`язання, як-то: належне виконання, поєднання в одній особі боржника та кредитора, ліквідація юридичної особи, прощання боргу тощо.

Відповідно до приписів статті 605 ЦК України зобов`язання припиняється внаслідок звільнення (прощення боргу) кредитором боржника від його обов`язків, якщо це не порушує прав третіх осіб щодо майна кредитора.

Разом із тим, частина перша статті 598 ЦК України визначає, що зобов`язання може бути припинено з підстав, визначених договором або законом, а отже визнає, що наведений у Кодексі перелік не є вичерпним і відсилає у вирішенні цього питання і до інших, окрім Цивільного кодексу України, законів у галузі цивільного права.

Отже, Закон України «Про іпотеку» як акт цивільного законодавства може визначати правові підстави для припинення зобов`язання, і таке визначення в ньому підстав припинення зобов`язання не суперечитиме нормам Глави 50 ЦК України.

Що ж стосується змісту частини 4 статті 36 Закону України « Про іпотеку», то хоча дана норма і не містить буквальної вказівки на припинення основного зобов`язання боржника, проте встановлює недійсність будь-яких наступних вимог іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання.

Іпотекодержатель сам обрав такий спосіб захисту, як звернення стягнення на предмет іпотеки шляхом позасудового врегулювання, на підставі застереження про задоволення його вимог як іпотекодержателя, що міститься в іпотечному договорі, і зареєстрував за собою право власності на предмет іпотеки, який розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Такі правові висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного цивільного суду у справі № 756/31271/15-ц від 20 червня 2018 року, у справі №759/6703/16-ц від 13 лютого 2019 року.

Тобто, ТОВ «Кредитні ініціативи», задовольнивши свої вимоги за рахунок іпотечного майна у спосіб позасудового врегулювання, втратило право вимоги до боржника за основним зобов`язанням.

Отже, є обґрунтованою вимога позивача про визнання іпотеки, яка виникла на підставі іпотечного договору № 0503/0408/45-007-Z-1 від 11.04.2008 p., що укладений між ВАТ «Сведбанк» та ОСОБА_1 , припиненою.

Водночас вимога ОСОБА_1 - визнати зобов`язання, яке виникло на підставі кредитного договору № 0503/0408/45-007 від 11.04.2008 p., що укладений між ВАТ «Сведбанк» та ним ( ОСОБА_1 ), таким, що припинено внаслідок його виконання, проведеного належним чином є безпідставною.

Так, статтею 599 ЦК України передбачено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Проте, довідкою відповідача від 18.02.2020 підтверджується, що залишок боргу лише по тілу кредиту становить 57 738,44 дол. США, що за курсом НБУ станом на 12.12.2018 складало 1 600 114,91грн. Вказані обставини позивачем не спростовані.

З огляду на наведене можна зробити висновок, що зобов`язання за договором позики на підставі ст. 599 ЦК України не припинено належним виконанням.

Що ж стосується змісту ч. 4 ст.36 Закону України «Про іпотеку», то хоча дана норма і не містить буквальної вказівки на припинення основного зобов`язання боржника, проте встановлює недійсність будь-яких наступних вимог іпотекодержателя щодо виконання боржником основного зобов`язання.

У даній справі 12.12.2018 року ТОВ «Кредитні ініціативи» набуло право власності на передану в іпотеку квартиру на підставі іпотечного застереження, яке міститься в іпотечному договорі №0503/0408/45-007-Z-1 від 11.04.2008 року, а тому в силу положень ч. 4 ст. 36 Закону України «Про іпотеку» кредитні зобов`язання ОСОБА_1 є припиненими, а не прощеними.

Водночас, окрема вимога позивача про визнання протиправним прощення (анулювання) заборгованості за кредитним договором, що оформлене відповідною довідкою TOB «Кредитні ініціативи» № 4597 від 05.08.2019 р., не узгоджується із способами захисту цивільних прав та інтересів (ч.2 ст.16 ЦК України) та не може бути задоволена.

Вимоги позивача про скасування в державних реєстрах записів про реєстрацію іпотеки та обтяження є безпідставними, оскільки застереження в іпотечному договорі, що передбачає передачу іпотекодержателю права власності, є правовою підставою для реєстрації права власності іпотекодержателя на нерухоме майно .

Враховуючи наявність умов, визначених сторонами у договорі про іпотеку, іпотекодержатель скористався своїм правом у позасудовому порядку, задовольнивши свої вимоги шляхом реєстрації свого права власності на предмет іпотеки, який прирівнюються до договору про задоволення вимог іпотекодержателя.

З огляду на наведене апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає до частково задоволення з мотивів викладених вище.

В апеляційній скарзі представник ТОВ «Кредитні ініціативи» просив скасувати рішення суду також з підстав порушення судом норм процесуального права, а саме того, що судом розглянуто справу в порядку спрощеного позовного провадження в той час коли позивач просить припинити зобов`язання на суму боргу, що перевищує 500 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, дана справа не є простою, має важливе значення для відповідача, оскільки йдеться про припинення зобов`язань на значну суму.

Вказані доводи заслуговують на увагу.

Відповідно до п. 7 ч. 3 ст. 376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо суд розглянув в порядку спрощеного позовного провадження справу, що підлягала розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідно до п.5 ч.4 ст. 274 ЦПК України (в ред. на час розгляду справи судом першої інстанції) в порядку спрощеного позовного провадження не можуть бути розглянуті справи у спорах, в яких ціна позову перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

З матеріалів справи вбачається, що рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 27.01.2014, яке залишено без змін постановою Житомирського апеляційного суду від 16.09.2019, встановлено, що заборгованість ОСОБА_1 перед ТОВ «Кредитні ініціативи» по кредитному договору становила 88 460,84 дол. США по кредиту та процентах та 15 670,81грн. по пені.

Предмет позову у цій справі випливає із суми кредитної заборгованості позивача перед відповідачем, яка перевищує п`ятсот розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (ціна позову на час розгляду справи). Окрім того, справа має велике значення для сторін з огляду на суму кредиту.

За таких обставин у суду першої інстанції не було підстав для відмови у задоволенні клопотання відповідача про розгляд справи в загальному позовному провадженні та розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження.

З огляду на наведене рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 389, 390, 391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 та представника Товариства з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» - Михніцького Геннадія Юльяновича задовольнити частково.

Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 27 листопада 2019 року скасувати, ухвалити нове судове рішення.

Позов задовольнити частково.

Визнати іпотеку, яка виникла на підставі іпотечного договору №0503/0408/45-007 від 11.04.2008 року, що укладений між Відкритим акціонерним товариством «Сведбанк» та ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ), припиненою.

В решті позову відмовити.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 06.03.2020.

Головуючий Судді