Провадження № 2/234/3169/20
24 вересня 2020 року місто Краматорськ
Краматорський міський суд Донецької області
головуючого судді Данелюк О.М.,
за участю секретаря Антоненко О.В.
ОСОБА_1 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1
ОСОБА_2 , що мешкає за адресою: АДРЕСА_1 .
про визнання договору дійсним та визнання права власності,-
Обставини справи:
ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності.
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 07 серпня 2020 року провадження по справі відкрито та призначено підготовче судове засідання на 25.08.2020 року.
Ухвалою Краматорського міського суду Донецької області від 16.09.2020 року підготовче судове провадження по справі закрито та справу призначено до слухання на 24.09.2020 року.
Позивач в судове засідання не з`явився, але надав заяву, в якій вказав, що свій позов підтримує у повному обсязі та просив його задовольнити. Проти ухвалення заочного рішення не заперечував.
Відповідач у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.
Згідно ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов:
1)відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання;
2) відповідач не з`явився в судове в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин;
3)Відповідач не подав відзив;
4)Позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Суд ухвалив про заочний розгляд справи.
Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, слідує, що учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності.
Згідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Розглянувши матеріали справи, суд встановив:
Судом встановлені такі правовідносини.
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.6 ЦК України, сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами.
Згідно з ч.ч.1,2 ст.16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:
2)визнання правочину недійсним;
3)припинення дії, яка порушує право;
4)відновлення становища, яке існувало до порушення;
5)примусове виконання обов`язку в натурі;
6)зміна правовідношення;
7)припинення правовідношення;
8)відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;
9)відшкодування моральної(немайнової) шкоди;
10)визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Згідно ст. 263 ЦПК України, судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства визначеного цим кодексом.
Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Відповідно до ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Згідно з ч.1 ст.316 ЦК, право власності є право особи на річ(майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.
Відповідно до ст. 328 Цивільного кодексу України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Відповідно до ст. 334 Цивільного кодексу України право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на майно за договором, який підлягає нотаріальному посвідченню, виникає у набувача з моменту такого посвідчення або з моменту набрання законної сили рішенням суду про визнання договору, не посвідченого нотаріально, дійсним.
Відповідно до ст. 386 Цивільного кодексу України держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності.
Відповідно до ч.1 ст.376 ЦК України житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.
Проаналізувавши встановлені конкретні обставини по справі, оцінивши надані сторонами в порядку вимог статті 76 ЦПК України докази в їх сукупності, а саме: копії паспорту громадянина України, договору про спільну діяльність від 15.06.2016 року, витягом про реєстрацію права власності на нерухоме майно, договором купівлі-продажу нежитлового приміщення та земельної ділянки, державним актом на землю, технічним паспортом, суд вважає доведеними позовні вимоги ОСОБА_1 .
Таким чином, судом встановлено за можливе визнати за позивачем право власності на нежитлове приміщення «А2-1», «А3-1», розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .
На підставі викладеного, керуючись ст.ст.10, 12, 141, 258-259, 263-265, 280 ЦПК України, ст.ст.60, 328, 334, 376 ч.1, 386 ЦК України, суд, -
Позовні вимоги ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору дійсним та визнання права власності - задовольнити.
Визнати за ОСОБА_1 право власності на нежитлове приміщення «А2-1», «А3-1», розташовані за адресою: АДРЕСА_2 .
Заочне рішення може бути переглянуте Краматорським міським судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду через Краматорський міський суд Донецької області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення складене в одному екземплярі в нарадчій кімнаті.

Суддя Краматорського міського суду О. М. Данелюк