Справа № 310/657/20
РІШЕННЯ

Іменем України

17 вересня 2020 року м.Бердянськ

Бердянський міськрайонний суд Запорізької області у складі:

головуючого: судді - Черткової Н.І.,

за участю секретаря судового засідання - Димової Л.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Бердянську цивільну справу в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення коштів, який мотивує тим, що14.06.2017 р. між нею та відповідачем було укладено договір №1710-1231 про приєднання до електричних мереж (стандартне приєднання), відповідно до умов якого, до мереж ПАТ «Запоріжжяобленерго» приєднується об`єкт - житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 . Невід`ємним додатком до договору є технічні умови стандартного приєднання до електричних мереж ПАТ «Запоріжжяобленерго». Оплату вартості послуги із стандартного приєднання до електричних мереж ПАТ «Запоріжжяобленерго» позивачем здійснено 19.06.2017 року. Гранично припустимими нормами тривалості виконання робіт становило - 26.06.2018 року, але на вказаний день умови та обов`язки за даним договором виконавцем не були виконані, послугу із стандартного приєднання до електричних мереж ПАТ «Запоріжжяобленерго» було надано з перевищенням строку надання послуги з приєднання більше, ніж на 120 календарних днів.

Позивач вказав, що лише 27 грудня 2018 року зазначена послуга надана, за що відповідно до пункту 5.3, несе відповідальність відповідач у вигляді повернення коштів, отриманих ним, як попередню оплату у розмірі 100 процентів плати, визначену пунктом 4.1, а саме суми у розмірі 12751,12 грн., яку саме і прохає позивач стягнути з відповідача.

Представник позива в судове засідання не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та підтримання позовних вимог у повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з`явився, надав судові заяву про розгляд справи за його відсутності та про не визнання позовних вимог у повному обсязі, скерував судові письмовий відзив та додаткову письмову заяву, в яких зазначені підстави не визнання відповідачем позовних вимог.

Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, вважає позов підлягаючим задоволенню з огляду на таке.

Встановлено, що 14.06.2017 року між ОСОБА_1 та відповідачем ПАТ «Запоріжжяобленерго» в особі заступника директора з перспективного розвитку та інвестицій Шаталова С.В., що діє на підставі довіреності від 06.02.2017р. укладено договір

№1710-1231 про приєднання до електричних мереж (стандартне приєднання), відповідно до умов якого, до мереж ПАТ «Запоріжжяобленерго» приєднується об`єкт - житловий будинок, який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.1.1. вищезазначеного договору №1710-1231 від 14.06.2017р., технічних умов від 14.06.2017р. №1710-1231-Макорти , що є додатком №1 до цього договору приєднується житловий будинок (надалі об`єкт), який розташований за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно п.2.1. договору виконавець послуг по вищевказаному договору - відповідач ПАТ «Запоріжжяобленерго» надає ОСОБА_1 послугу з приєднання електроустановок об`єкта (проектування, будівництво, реконструкція, технічне переоснащення, підняття потужності до 16,1кВт та введення в експлуатацію електричних мереж зовнішнього електропостачання об`єкта замовника від місця забезпечення потужності до точки приєднання, відповідно до схеми зовнішнього електропостачання і проектної документації, та здійснює підключення об`єкта до своїх електричних мереж на умовах цього договору.

Відповідно до п.2.2. договору виконавцем було розроблено технічні умови, завдання на проектування, проектно-кошторисна документація, графік виконання робіт з проектування та будівництва.

Згідно зазначеного графіку виконавцем запропоновано загальну тривалість виконання проектних та будівельних робіт - 12,2 місяці, хоча за нормою підключення до електроустановок другого та третього ступенів потужності цей строк становить 30 календарних днів з дати оплати замовником. Зважаючи на збільшений термін у 12 разів, ОСОБА_1 , все ж погоджено умови терміну.

Невід`ємним додатком до договору є технічні умови стандартного приєднання до електричних мереж ПАТ «Запоріжжяоблнерго» від 14.06.2017р. №1710-1231 -Макорти.

Судом встановлено, що оплату вартості послуги із стандартного приєднання до електричних мереж ПАТ «Запоріжжяобленерго» здійснено ОСОБА_1 19.06.2017 року у розмірі 12 751,12 грн., що підтверджується копією квитанції, доданої до позову.

Відповідно до графіка виконання робіт з проектування та будівництва (додаток 2 до договору) гранично припустимі норми тривалості виконання робіт становлять 12.2 місяців, тобто, до 26.06.2018 р., але на вказаний день умови та обов`язки за даним договором виконавцем не були виконані, послугу із стандартного приєднання до електричних мереж ПАТ «Запоріжжяобленерго» не надано.

В порушення п.5.3 зазначеного договору лише 27 грудня 2018 року зазначена послуга була виконана, тобто, в порушення передбаченого зазначеним договором терміну - 26.06.2018 року, що підтверджується довідкою ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 27.12.2018р. №006-37/19332.

Згідно довідки ПАТ «Запоріжжяобленерго» від 27.12.2018р. №006- 37/19332, ПАТ «Запоріжжяобленерго» повідомлено ОСОБА_1 , директору БМРРЕМ, директору з енергозбуту про виконання у повному обсязі будівельно-монтажних та налагоджувальних робіт з приєднання та вводу в експлуатацію: монтаж СПП від РП-0,4 кВ Ав № проект.КТП-32 до опори №17 ПЛ-0,4 кВ вул.Богуславського,55 КТП-32, демонтаж існуючого відгалуження 0,22 кВ від опори №17 до ВШО 0,22 кВ, відгалуження 0,4кВ від опори № 17 ПЛ 1-0,4 кВ вул.Богуславського,55 Ав№ проект КТП-32 до ВШО 0,4кВ об`єкту, шафа обліку з електролічильником та автоматичним вимикачем відповідно до умов договору від 20.06.2017 №1710-1231 (технічні умови від 14.06.2017р. №1710-1231-Макорти)

про приєднання електроустановок до електричних мереж житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Отже, вбачається той факт, що в діях ПАТ «Запоріжжяобленерго» є порушення умов договору, в частині грубого недотримання строку надання послуги зі стандартного приєднання електроустановок до електричних мереж.

Пунктом 5.3 договору №1710-1231 від 14.06.2017р. передбачено, що у разі перевищення строку надання послуги з приєднання більше ніж на 120 календарних днів, виконавець послуг зобов`язаний повернути замовнику кошти, отримані, як попередня оплата, а саме, що, у разі перевищення строку надання послуги з приєднання, встановленого цим договором, більше ніж на 120 календарних днів, виконавець послуг зобов`язаний повернути замовнику кошти отримані, як попередня оплата (аванс) в розмірі 100 відсотків, зазначеної у пункті 4.1 цього договору, а саме у розмірі 12 751,12 грн.

Встановлено, що 27.12.2018 року послуга з приєднання електроустановок об`єкта ОСОБА_1 надана з перевищенням більше ніж на 120 календарних днів.

Умовами договору №1710-1231 від 14.06.2017 р. передбачено виплату виконавцем замовнику компенсації за перевищення строку надання послуги з приєднання шляхом повернення попередньої оплати (авансу) - компенсації у разі ненадання послуги з приєднання з перевищення строку надання послуги з приєднання, встановленого цим договором більше ніж на 120 календарних днів.

Порушення відповідачем п.5.3 укладеного сторонами договору 14.06.2017 року підтверджується наступними письмовими доказами: довідкою самого відповідача від 27.12.2018 року, письмовими відповідями від 24.07.2018 року та 01.08.2019 року Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг ( НКРЕКП), цей факт також визнав сам відповідач у своєму відзиві на позов та додаткових поясненнях, але наполягав на необхідності відмови у задоволенні позовних вимог, з підстав пропущення позивачем спеціального строку позовної давності, передбаченого ч.2 ст. 258 ЦК України, а саме для неустойки (штрафа та пені), а в додаткових запереченнях зазначив, що необхідно відмовити в позові, оскільки закінчився строк дії договору, тому і припинилися зобов`язання за цим договором.

Окрім цього, в своїх листах, надісланих на адресу позивача та його представника, з одночасним надсиланням копій відповідачу НКРЕКП зазначила, що в діях ПАТ « Запоріжжяобленерго» вбачає порушення умов договору в частині недотримання строку надання послуги зі стандартного приєднання електроустановок позивача до електричних мереж і що позивач має право на подання відповідної претензії, зокрема, в частині надання позивачу компенсації відповідно до умов договору та чинного законодавства України, у разі недосягнення згоди шляхом переговорів позивачу було запропоновано звернутися до суду.

Отже, судом встановлений факт, що в діях ПАТ «Запоріжжяобленерго» є порушення умов договору, в частині недотримання строку надання послуги зі стандартного приєднання електроустановок до електричних мереж.

Позивачем надані суду письмові докази, що він приймав заходи досудового врегулювання виниклого спірного питання шляхом надіслання на адресу ПАТ « Запоріжжяобленерго» - лист-претензію від 25.05.2019 року, листи нагадування від 18.11.2019 року та від 09.01.2020 року, але відповідей не отримав.

25.05.2019 р. ОСОБА_1 на адресу ПАТ «Запоріжжяобленерго» направлено лист - претензію щодо порушення умов договору №170-1231 від 14.06.2017 р. про приєднання до електричних мереж (стандартне приєднання) з вимогою виплати компенсації - коштів отриманих, як попередня оплата відповідно до умов зазначеного договору №170-1231 від 14.06.2017р. (компенсації) у розмірі 12751,12 грн., відповіді не отримано.

18.11.2019 р. на адресу ПАТ «Запоріжжяобленерго» був направлений лист - нагадування з проханням надати відповідь на лист - претензію від 25.05.2019 р. та виплатити відповідно до умов Договору передбачену п.п.4,1,5.3 договору компенсацію (аванс) у розмірі 12751,12 грн.

09.01.2020 р., повторно, на адресу ПАТ «Запоріжжяобленерго» був направлений лист - нагадування щодо не отримання відповідей: на претензію від 25.05.2019р., на перший лист-нагадування від 18.11.2019 р., до теперішнього часу відповідні відповіді не отримано, чим порушені вимоги ст. ст. 16, 20 Закону України «Про звернення громадян», права позивача на отримання інформації та права позивача, як замовника за укладеним 14.06.2017р. між ним та ПАТ «Запоріжжяобленерго» договором №1710-1231 про приєднання до електричних мереж (стандартне приєднання).

З`ясовано, що до теперешнього часу відповідачем -ПАТ «Запоріжжяобленерго» позивачу ОСОБА_1 у добровільному порядку відповідна компенсація, а саме розмір попередньої оплати (авансу) у сумі 12 751, 12 грн. не сплачена.

Згідно з ст. 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.

Відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч.1 ст. 627 ЦК України).

Відповідно до ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Частиною 2 ст. 631 ЦК України передбачено, що договір набирає чинності з моменту його укладення.

Дослідивши положення договору про приєднання до електричних мереж (стандартне приєднання) № 1710-1231 від 14.06.2017 року, суд дійшов висновку, що останній за своєю правовою природою є змішаним договором, який містить елементи договору підряду та надання послуг, що не суперечить вимогам діючого законодавства, зокрема, главам 61, 63 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов`язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов`язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові (ч. 2 ст. 837 ЦК України).

З підстав порушення відповідачем строків надання послуги з приєднання за договором позивачем на підставі п. 5.3. договору заявлено до стягнення з відповідача суму попередньої оплати за договором - 12751,12 гривень.

За змістом положень ст.ст. 525, 526 ЦК України учасники цивільних відносин повинні виконувати зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов`язання, враховуючи інтереси другої сторони Порушення зобов`язань є підставою для застосування санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язань.

В силу ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Видами забезпечення виконання зобов`язання за змістом положень ч. 1 ст. 546 ЦК України є неустойка, порука, гарантія, застава, притримання, завдаток, а ч. 2 цієї норми визначено, що договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов`язання.

Аналіз наведених норм дає підстави для висновку, що перелік забезпечувальних заходів для належного виконання зобов`язання не є вичерпним і сторони, використовуючи принцип свободи договору, передбачений ст. 627 ЦК України, мають право встановити й інші, окрім тих, що передбачені ч. 1 ст. 546 ЦК України, засоби, які забезпечують належне виконання зобов`язання, за умови, що такий вид забезпечення не суперечить закону.

У справі, яка розглядається, судом встановлено, що п. 5.3. договору від 30.03.17 року № 1710-0683 передбачено відповідальність сторін за порушення строків виконання зобов`язань за вказаним договором.

Зокрема, вказаним пунктом договору визначено, що за порушення строків виконання зобов`язання за цим договором винна сторона сплачує іншій стороні пеню у розмірі 0,1 відсотка вартості приєднання за кожний день прострочення. А у разі перевищення строку надання послуги з приєднання, встановленого цим договором, більше ніж на 120 календарних днів виконавець послуг зобов`язаний повернути замовнику кошти, отримані, як попередня оплата (в розмірі 100 відсотків плати, визначеної п. 4.1 цього договору, при стандартному приєднанні; в розмірі 80 відсотків плати, визначеної п. 4.1 цього договору, при приєднанні, яке не є стандартним) (крім випадків, визначених Правилами).

Проаналізувавши наведені вище норми законодавства, суд дійшов висновку,що повернення замовнику коштів, отриманих ним, як попередня оплата в розмірі 100 відсотків плати, визначеної п.4.1, яке передбачене п.5.3 договору № 1710-1231 від 14.06.2017 року, хоча і зазначено в розділі відповідальність сторін, то за своєю правовою природою цей пункт договору не є штрафною санкцією, а є вибраним сторонами іншій засіб , який забезпечує належне виконання зобов`язання, а саме повернення замовнику коштів, які він сплатив в якості попередньої плати, у разі прострочення виконання зобов`язання виконавцем на строк більше ніж на 120 календарних днів.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов`язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Згідно із ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору. Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ст.530 ЦК України).

Згідно з вимогами ст.ст. 526,530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином та в строк, що встановлений законом, договором.

Згідно зі ст.ст. 610,611 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), у разі порушення зобов`язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Між тим, суд вважає необхідним зауважити, що, оскільки, аналіз змісту договору , укладеного між сторонами про приєднання до електричних мереж не дозволяє встановити дійсний зміст основного зобов`язання, забезпеченого п.5.3, а саме, повернення коштів, отриманих, як попередня оплата, то у даній справі підлягає застосуванню тлумачення «contraproferentem» (слова договору повинні тлумачитися проти того, хто їх писав). Особа, яка включила ту або іншу умову в договір, повинна нести ризик, пов`язаний з неясністю такої умови. Це правило застосовується не тільки в тому випадку, коли сторона самостійно розробила відповідну умову, але й тоді, сторона самостійно розробила відповідну умову,

але тоді, коли сторона скористалася стандартною умовою, що була розроблена третьою особою.

Це правило підлягає застосуванню не тільки щодо умов, які «не були індивідуально узгоджені», але також щодо умов, які хоча і були узгоджені, проте були виключені в договір «під переважним впливом однієї із сторін. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного суду у складі об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 18.04.2018 року у справі № 753/11000/14-ц, постанови Верховного Суду від 08.08.2019 року у справі №910/3570/18.

Отже, із застосуванням даного принципу тлумачення умов договору, ризик настання негативних наслідків покладається на сторону договору, яка передбачає таку умову договору, що не конкретизувала включення до предмета договору щодо основного зобов`язання забезпечення в розділі відповідальність таке забезпечення неналежного виконання умов договору, як повернення коштів, отриманих , у якості попередньої оплати в розмірі 100 відсотків цієї плати.

Тому суд дійшов висновку, що стягнення з відповідача на користь позивача коштів, отриманих останнім, як попередня оплата за надання послуги, передбачена п. 5.3 договору, за своєю правовою природою не є штрафною санкцією, тому до даних правовідносин вимоги ч.2 ст. 258 ЦК України, а саме застосування спеціальної позовної давності строком в один рік, яка розповсюджується також і на вимоги про стягнення неустойки (штрафа, пені) застосуванню не підлягає, тому, як слід позивачем не пропущений строк звернення до суду за захистом своїх прав.

Обставини, на які посилається відповідач в додаткових поясненнях на позов, а саме, що закінчення строку дії договору є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, суд до уваги не бере, оскільки вони не відповідають вимогам закону.

Дійсно, ч. 1 ст. 631 ЦК України передбачено, що строк дії договору - це час, впродовж якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору.

Проте, закінчення строку дії договору не є підставою для припинення визначених ним зобов`язань, оскільки згідно з ст. 599 ЦК України такою умовою є виконання, проведене належним чином.

Отже, закон не передбачає такої підстави, як закінчення строку дії договору, для припинення зобов`язання, яке лишилося невиконаним або виконано неналежним чином, тобто не до умов договору.

Таким чином, закінчення строку дії договору від 14.06.2017 року № 1710-1231 не припиняє зобов`язання відповідача, яке виконане, але не до умов договору, а саме не в строк, зазначений у договорі.

Тому суд, оцінивши всі докази в їх сукупності, надані сторонами, встановивши правовідносини, які виникли між ними і правильно застосувавши до них вимого діючого цивільного законодавства, вважає позовні вимоги позивача ОСОБА_1 законними і обґрунтованими, і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 259, 263, 264, 265, 268, 273, 354 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» про стягнення коштів,- задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на користь ОСОБА_1 компенсацію у розмірі 12751 (дванадцять тисяч сімсот

п`ятдесят одну гривню),12 копійок, отриману, як попередню оплатувідповідно до пунктів 4.1, 5.3 Договору №170-1231 від 14.06.2017 року про приєднання до електричних мереж (стандартне приєднання).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Запоріжжяобленерго» на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 840,80 грн. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Якщо справу розглянуто за заявою осіб, визначених частиною другою статті 4 ЦПК України рішення суду, що набрало законної сили, є обов`язковим для особи, в інтересах якої було розпочато справу. Якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Позивач: ОСОБА_1 , р.н.о.к.п.п. НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_1 ,

відповідач: Публічне акціонерне товариство «Запоріжжяобленерго», , адреса: вул. Сталеварів, 14, м.Запоріжжя.

Повний текст рішення суду складено 22 вересня 2020 року.

Суддя Н. І. Черткова