Справа №442/5492/20
Провадження №2/442/1332/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2020 року Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого - судді Крамара О.В.

з участю секретаря судового засідання - Малик О.Я.,

розглянувши у підготовчому судовому засіданні в залі суду м.Дрогобич цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , який діє від імені та в інтересах ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання права власності на спадкове майно, -

в с т а н о в и в :

Позивач звернувся в суд із вказаним вище позовом, в обґрунтування якого покликається на те, що вона народилася ІНФОРМАЦІЯ_1 та є дочкою ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_1 виданого 25.08.1994 року Відділом ЗАГСу Дрогобицького міськвиконкому.

За життя ОСОБА_5 , бабусі позивача, на праві спільної сумісної власності належала житлова квартира АДРЕСА_1 , загальною площею 43,6кв.м., про що свідчить свідоцтво на право власності на квартиру (будинок), видане 31 жовтня 1997 року Дрогобицьким міським бюроз приватизації державного житлового фонду. Іншим співвласником квартири є внучка ОСОБА_5 - ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_5 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Відділом ДРАЦС по місту Дрогобичу РС Дрогобицького МРУЮ у Львівській області, актовий запис № 461 від 10.06.2015 року.

Іншими спадкоємцями, є відповідачі по справі (син спадкодавця та внук).

Для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом на спадкове майно, після смерті бабусі - ОСОБА_5 , позивач 24.07.2020 року звернулася до приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу Петрів В.Я., якою було заведено та зареєстровано в Спадковому реєстрі спадкову справу № 65882062 (номер у нотаріуса 41/2020). Однак їй було відмовлено у вчиненні даної нотаріальної дії у зв`язку з відсутністю документів, що посвідчують право власності спадкодавця на нерухоме майно, яке за життя належало йому, про що надано постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 24.07.2020, а тому для захисту своїх спадкових справ, змушена звертатись до суду.

Позивач в судове засідання не з`явився, від її представника поступило клопотання про розгляд справи у їх відсутності, позов підтримує повністю, просить такий задоволити.

Відповідачі ОСОБА_3 та ОСОБА_4 ) в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяви про розгляд справи у їх відсутності, позовні вимоги визнають в повному обсязі на спадщину не претендують.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши обставини справи, дослідивши надані сторонами докази, суд вважає, що позов слід задоволити, виходячи з наступного.

Частиною 1 статті 206 ЦПК України передбачено, що позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з ч. 4 ст. 206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює судове рішення про задоволення позову.

Підстав для неприйняття визнання позову відповідачем судом не встановлено.

Матеріалами справи встановлено, що позивач ОСОБА_2 є спадкоємцем другої черги після смерті бабусі ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Після смерті бабусі ОСОБА_5 відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на частка в житловій квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 43,6кв.м., яка належала позивачу ( ОСОБА_2 ) та померлій ( ОСОБА_5 ) на праві спільної сумісної власності, про що свідчить свідоцтво на право власності на квартиру (будинок), видане 31 жовтня 1997 року Дрогобицьким міським бюро з приватизації державного житлового фонду.

Частинами 1, 2 ст. 372 Цивільного кодексу України, передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними. У разі поділу майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними або законом.

З огляду на це суд приходить до переконання, що частки у спадковому майні (квартирі АДРЕСА_1 , загальною площею 43,6кв.м.) - є рівними, тобто ОСОБА_5 належала 1/2 ідеальна частина, вказаної вище квартири.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Відповідно до вимог п.1 ч. 2 ст. 16 ЦК України, способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно ст.328 ЦК України право власності вважається набутим правомірно, якщо інше право не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом. Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також в разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як встановлено ст.1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків від фізичної особи, яка померла до інших осіб спадкоємців. Згідно ст.1217 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. Відповідно до вимог ч.1 ст.1220 ЦК України, спадщина відкривається внаслідок смерті особи. Згідно з вимогами ст.1262 ЦК України, у другу чергу право на спадкування за законом мають рідні брати та сестри спадкодавця, його баба та дід як з боку батька, так і з боку матері. Відповідно до частини 1 статті 1267, частини 1 статті 1278 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Згідно з вимогами ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, а згідно з ч. 5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Судом встановлено, що окрім позивача, є ще спадкоємець першої черги ОСОБА_4 та спадкоємець другої черги ОСОБА_3 , які відмовляються від спадщини в користь позивача.

Відповідно до частини 3 статті 1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Враховуючи вище наведене, зокрема те, що позивач на підставі закону є спадкоємцем другої черги, яка прийняла спадщину та після смерті бабці вчинила усі дії, які були необхідними для видачі свідоцтва про право на спадщину, однак з незалежних від неї причин у видачі такого їй було відмовлено, а тому суд приходить до переконання, що позов є підставним та підлягає до задоволення.

Керуючись ст.ст. 10, 12, 13, 81, 247, ч.4 ст.206, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Позов задоволити.

Визначити, що частка спадкодавця, ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , в праві спільної сумісної власності квартири АДРЕСА_1 становить 1/2 частка.

Визнати за ОСОБА_2 (ІПН НОМЕР_3 ) право власності на 1/2 квартири АДРЕСА_1 в порядку спадкування за законом після смерті бабусі ОСОБА_5 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги в 30-денний строк з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено в день його проголошення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя О.В. Крамар