Категорія 76 Доповідач Галацевич О. М.
У Х В А Л А

10 березня 2020 р. м. Житомир

Житомирський апеляційний суд в складі судді Галацевич О.М., вирішуючи питання про відкриття апеляційного провадження за апеляційною скаргою Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод» на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 23 січня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод» про визнання незаконним наказу про звільнення, його скасування, поновлення на роботі, стягнення середньомісячного заробітку за час вимушеного прогулу, відшкодування моральної шкоди,

в с т а н о в и в :

Ухвалою Богунського районного суду м.Житомира від 23.01.2020 задоволено клопотання представника ОСОБА_1 про витребування доказів.

26.02.2020 Держане підприємство «Житомирський бронетанковий завод» звернулося з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати вказане судове рішення.

Апеляційну скаргу слід повернути особі, яка її подала, враховуючи наступне.

Серед основних засад судочинства Конституцією України встановлено забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України).

Процесуальний порядок провадження у цивільних справах визначається ЦПК України та іншими законами України, якими встановлюється зміст, форма, умови реалізації процесуальних прав і обов`язків суб`єктів цивільно-процесуальних правовідносин та їх гарантій.

Згідно з частиною першою статті 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до статті 5 ЦПК України здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Згідно з частиною другою статті 352 ЦПК України ухвала суду першої інстанції оскаржується в апеляційному порядку окремо від рішення суду у випадках, передбачених статтею 353 цього кодексу.

Частиною першою статті 353 ЦПК України визначено перелік ухвал суду першої інстанції, які окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку. Ухвала про витребування доказів в цьому переліку відсутня.

Отже, ухвала суду першої інстанції про витребування доказів не може бути оскаржена в апеляційному порядку до ухвалення рішення суду по суті справи й окремо від цього рішення.

Верховний Суд у складі Об`єднаної Палати Касаційного цивільного суду у постанові від 12 вересня 2018 року у справі № 752/1016/17 дійшов висновку, що право на апеляційне оскарження учасники справи можуть реалізувати в порядку, визначеному процесуальним законом, не зловживаючи своїми процесуальними правами у спосіб подання апеляційної скарги на ухвалу, що не може бути оскаржена до ухвалення рішення по суті спору й окремо від такого рішення.

Заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду (частина друга статті 353 ЦПК України). Цей припис згідно з позицією Конституційного Суду України слід розуміти так, що будь-яка ухвала суду підлягає перегляду в апеляційному порядку самостійно або разом з рішенням суду (абзац п`ятий підпункту 3.2 пункту 3 мотивувальної частини рішення Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010).

Відповідно до пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом апеляційної інстанції, якщо скаргу подано на ухвалу, що не підлягає оскарженню окремо від рішення.

Враховуючи, що ухвала суду першої інстанції про витребування доказів не віднесена до визначеного частиною першою статті 353 ЦПК України переліку ухвал, які можуть бути оскаржені окремо від рішення суду, апеляційну скаргу слід повернути заявнику на підставі пункту 4 частини п`ятої статті 357 ЦПК України.

Повернення апеляційної скарги, яка подана на ухвалу суду першої інстанції, що не підлягає оскарженню окремо від рішення суду, не позбавляє заявника права на апеляційне оскарження та не порушує його права на судовий захист, оскільки він не позбавлений можливості включити свої заперечення на таку ухвалу до апеляційної скарги на судове рішення по суті справи в разі його незгоди з таким рішенням.

Посилання заявника на висновки викладені у рішенні Конституційного Суду України від 27 січня 2010 року № 3-рп/2010 є безпідставними, оскільки вони стосуються процесуальної норми ЦПК України, який на даний час втратив чинність.

Аргументи заявника про те, що ухвала суду про забезпечення доказів і ухвала суду про витребування доказів є тотожними, виходячи з того, що витребування доказів є одним із способів забезпечення доказів, також не заслуговують на увагу, оскільки зазначені ухвали є різними. Процесуальний механізм забезпечення доказів, зокрема шляхом їх витребування, призначений для того, щоб отримати/зберегти ті докази, щодо яких існують достатні підстави вважати, що з часом їх може бути безповоротно втрачено. Тобто це не тільки спосіб здобути докази, які стосуються предмета доказування і мають значення/потрібні для вирішення справи, але насамперед спосіб одночасно запобігти їх ймовірній втраті в майбутньому. Водночас витребування доказів, відповідно до статті 84 ЦПК України, застосовується у разі неможливості самостійного подання доказів учасником справи.

Зазначене відповідає висновкам викладеним в ухвалі Верховного Суду від 28.10.2019 у справі № 490/815/19 (провадження № 61-18427ск19).

За таких обставин, апеляційну скаргу Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод» на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 23.01.2020 про задоволення клопотання про витребування доказів, слід повернути скаржнику.

Керуючись ст.ст. 352, 357 ЦПК України, суд

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Житомирський бронетанковий завод» на ухвалу Богунського районного суду м.Житомира від 23 січня 2020 року повернути скаржнику.

Копію даної ухвали надіслати учасникам справи та скаржнику.

Ухвала може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного суду протягом тридцяти днів з дня її складення.

Суддя: