П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22 вересня 2020 року

м. Рівне

Справа № 566/706/20

Провадження № 22-ц/4815/904/20

Головуючий у суді першої інстанції:

суддя Бандура А.А.

Ухвалу Млинівського районного суду

Рівненської області постановлено повним текстом

поза межами судового засідання

24 червня 2020 року в смт. Млинів

Рівненської області

Рівненський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

головуючий суддя: Хилевич С.В.

судді: Ковальчук Н.М., Шимків С.С.

секретар судового засідання: Ковальчук Л.В.

за участі: позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Млинівського районного суду Рівненської області від 24 червня 2020 року в цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Острожецької сільської ради Млинівського району Рівненської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

в с т а н о в и в :

У червні 2020 року в суд звернувся ОСОБА_1 з позовом до Острожецької сільської ради Млинівського району Рівненської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини. Мотивуючи свої вимоги, зазначав, що є спадкоємцем за заповітом ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Проте на звернення до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини позивачу повідомлено, що він пропустив строк для подання такої заяви, який можливо продовжити лише в судовому порядку. Стверджував, що в установлені законом шість місяців подати відповідну заяву не міг, оскільки був необізнаний про заповіт.

З наведених мотивів просив визначити додатковий строк для подачі ОСОБА_1 до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за заповітом після смерті ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , строком в один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.

Ухвалою Млинівського районного суду Рівненської області від 24 червня 2020 року відмовлено у відкритті провадження у цивільній заправі за позовом ОСОБА_1 до Острожецької сільської ради Млинівського району Рівненської області про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

На ухвалу суду позивачем подано апеляційну скаргу, де покликався на її незаконність і необґрунтованість, які полягали у невідповідності висновків суду обставинам справи, порушенні норм процесуального права та неправильному застосуванні норм матеріального права.

На її обґрунтування зазначав, що прийняте 10 квітня 2008 року Млинівським районним судом Рівненської області рішення в цивільній справі №2-215/2008 року, яким визначено ОСОБА_1 додатковий строк для прийняття спадщини померлої баби, не може спонукати до відмови у відкритті провадження в даній справі. На переконання позивача, лише сукупність таких ознак як наявність провадження, справи, спору, тих самих осіб, того самого предмету і тих самих підстав можуть давати суду законні підстави постановляти ухвалу про відмову у відкритті провадження в справі. Стверджував, що посилання суду першої інстанції на абз. п`ятий п. 24 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року №7 "Про судову практику у справах про спадкування", де вказано, що повторне визначення судом додаткового строку для подання заяви про прийняття спадини одним і тим же спадкоємцем законодавством не передбачено, суперечить ч. 7 та ч. 10 ст. 10 ЦПК України, відповідно до яких забороняється відмова у розгляді справи з мотивів відсутності, неповноти, нечіткості, суперечливості законодавства, що регулює спірні відносини.

З викладених підстав просив скасувати ухвалу суду першої інстанції і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Відзиву на апеляційну скаргу учасниками справи не подано.

Заслухавши суддю-доповідача, думку осіб, які беруть участь у справі та з`явилися в судове засідання, перевіривши матеріали справи і доводи позивача, колегія суддів дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.

Ухвалюючи оскаржуване судове рішення, суд попередньої інстанції виходив із існування рішення суду, яке набрало законної сили, між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав.

Проте з таким висновком погодитися не можна.

Згідно з п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий розгляд його справи судом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

За змістом ч. 1 ст. 5 ЦПК України, здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Матеріалами справи з`ясовано, що рішенням Млинівського районного суду Рівненської області від 10 квітня 2008 року в цивільній справі №2-215/2008 за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 до Радянської сільської ради Млинівського району про встановлення додаткового строку для прийняття спадщини задоволено повністю позов та визначено позивачам, як спадкоємцям щодо спадщини померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , додатковий шестимісячний строк для прийняття спадщини з часу набрання рішенням законної сили.

Так, відповідно до п.2 ч.1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо є таке, що набрало законної сили, рішення чи ухвала суду про закриття провадження у справі між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, або є судовий наказ, що набрав законної сили, за тими самими вимогами.

Між тим, відповідно до наведеної норми закону позови вважаються тотожними, якщо в них одночасно збігаються сторони, підстави та предмет спору, тобто коли позови повністю збігаються за складом учасників цивільного процесу, матеріально-правовими вимогами та обставинами, що обґрунтовують звернення до суду.

Нетотожність хоча б одного із цих чинників не перешкоджає повторному зверненню до суду заінтересованих осіб за вирішенням спору.

Такий правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду від 22 травня 2019 року в справі № 640/7778/18.

За правилами частини четвертої ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Отже, оскільки позов у даній справі не є тотожним з позовом у справі №2-215/2008, адже склад учасників та предмет позову відрізняються, тому місцевий суд помилково відмовив у відкритті провадження у справі.

Підставою для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до п. 4 ст. 379 ЦПК України є порушення норм процесуального права, яке призвело до постановлення помилкової ухвали.

Згідно з положеннями ст.ст. 141, 382 ЦПК України питання розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції не вирішується, оскільки спір по суті не розглядався.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 375, 381-384, 389-391 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Млинівського районного суду Рівненської області від 24 червня 2020 року скасувати, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст складено: 22.09.2020

Головуючий: С.В. Хилевич

Судді: Н.М.Ковальчук

С.С. Шимків