Справа № 737/1154/19
Проваждення № 2/737/35/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

28 лютого 2020 року смт Куликівка

Куликівський районний суд Чернігівської області

суддяЛібстер А. С.
секретар судового засіданняЮрченко М. М.
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами загального позовного провадження справу№ 737/1154/19
за позовомОСОБА_1
до третя особаКуликівської селищної ради Приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренко Євгеній Петрович

провизнання права власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами в порядку спадкування
учасники справи та представники:
позивачне з`явився
від відповідача третя особане з`явився не з`явилася

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із вказаним позовом, посилаючись на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його батько ОСОБА_2 , який був головою домогосподарства, що знаходиться в АДРЕСА_1 . Згідно з даними погосподарського обліку домогосподарство АДРЕСА_1 , належить до категорії «колгоспний двір». На день смерті ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований разом з дружиною, матір`ю позивача, ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . ОСОБА_2 за життя склав заповіт, яким все своє майно заповів йому - ОСОБА_1 . Після смерті батька він звернуся до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Пономаренка Є. П. з заявою про прийняття спадщини, відповідно була заведена спадкова справа 102/2015. Мати позивача - ОСОБА_3 відмовилась від належної їй частки у спадщини на його користь.

Причиною відмови у видачі позивачу свідоцтва про право на спадщину на будинок АДРЕСА_1 стала відсутність відповідних правовстановлюючих документів, які не були оформленні спадкодавцем за життя.

Просить суд визнати за ним право власності на житловий будинок з надвірними будівлями та спорудами, що розташований за адресою: будинок АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності та про повну підтримку позовних вимог.

Куликівська селищна рада надала відзив за підписом селищного голови Халімон Н.М., відповідно до якого позовні вимоги ОСОБА_1 визнала в повному обсязі, не має заперечень проти їх задоволення, справу просить розглянути у відсутність представника Куликівської селищної ради.

Третя особа приватний нотаріус Куликівського районного нотаріального округу Пономаренко Є. П. в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи за його відсутності, проти задоволення позову не заперечує.

Позовна заява надійшла до суду 18.11.2019 року.

Головуючий суддя своєю ухвалою від 20.11.019 року прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у даній справі, підготовче судове засідання призначено на 09.12.2019 та відкладалось у зв`язку з витребуванням спадкових справ. Судовий розгляд справи був призначений на 17 січня 2020 року та відкладений на 28 лютого 2020 року.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснювалось.

Дослідивши надані докази, розглядаючи позов в межах заявлених вимог, суд приходить до наступного.

ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.6)

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_3 (а.с.7).

ОСОБА_2 та ОСОБА_3 перебували в зареєстрованому шлюбі з 06.10.1955, та були батьками ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (а.с. 8,9).

Згідно з довідкою Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 446 від 06.06.2019 року, будинок за адресою: АДРЕСА_1 , належить до категорії -колгоспний двір (а.с. 10).

Згідно з довідкою Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 445 від 06 червня 2019 року, ОСОБА_2 на день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 був зареєстрований та проживав за адресою: АДРЕСА_1 , разом з дружиною ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 (а.с.11).

Згідно з довідкою Куликівської селищної ради Куликівського району Чернігівської області № 701 від 10.09.2019 року станом на 15.04.1991 року в будинку за адресою: АДРЕСА_1 , були зареєстровані та проживали ОСОБА_2 та ОСОБА_3 (а.с. 12).

За життя ОСОБА_2 залишив заповіт, все своє майно заповів своєму сину - ОСОБА_1 . Заповіт складений 05 травня 2000 року, посвідчений секретарем виконкому Ковчинської сільської ради Шестак В. П., зареєстрований в реєстрі за № 44 (а.с. 32).

Згідно з матеріалами спадкової справи № 102/2015, ОСОБА_1 10 грудня 2015 року звернувся до приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. із заявою про прийняття спадщини за заповітом, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 (а.с.30). ОСОБА_3 07 грудня 2015 року подала приватному нотаріусу заяву про відмову від спадщини після смерті чоловіка ОСОБА_2 , у тому числі про відмову від обов`язкової частки у спадщині (а.с.30).

ОСОБА_1 отримав свідоцтва про право на спадщину за заповітом на земельні ділянки, які належали ОСОБА_2 (а.с.37-39).

Згідно з інформаційними довідками зі Спадкового реєстру (спадкові справи та видані на їх підставі свідоцтва про право на спадщину; заповіти/спадкові договори) спадкова справа після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_3 не заводилась, однак на випадок своєї смерті ОСОБА_3 залишила заповіт, посвідчений 04.04.2014 року Ковчинською сільською радою Куликівського району (а.с. 49-50)

Згідно з постановою приватного нотаріуса Куликівського районного нотаріального округу Чернігівської області Пономаренка Є. П. про відмову у вчиненні нотаріальної дії від 15.08.2019 позивачу було відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_1 , у зв`язку з відсутністю у спадкодавця документів, підтверджуючих право власності на вищевказане майно за померлою (а.с.15).

Згідно з довідкою КП „Чернігівське міжміське бюро технічної інвентаризації" ЧОР № 185 від 26.07.2019 року станом на 31 грудня 2012 року (згідно з даними інвентаризаційної справи) на будинок АДРЕСА_1 право власності не зареєстровано (а.с. 16). У технічному паспорті на спірний будинок вказано, що його побудовано у 1959 році (а.с. 20-22).

У витягах з погосподарських книг Ковчинської сільської ради на 2011-2015 роки вказано, що головою домогосподарства за адресою: АДРЕСА_1 , являється ОСОБА_2 (а.с.13).

Відомостей щодо самочинного будівництва суду не надано.

З наведеного вбачається, що ОСОБА_1 є спадкоємцем майно померлого ОСОБА_2 за заповітом, який прийняв спадщину. Однак його позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, оскільки його батьку, заповідачу ОСОБА_2 належала тільки 1/2 частина будинку по АДРЕСА_1 , а не на будинок вцілому, як вважає позивач.

Згідно з п.6 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 1995 року № 20 (із подальшими змінами) «Про судову практику у справах за позовами про захист права приватної власності», право власності на майно, яке належало колгоспному двору і зберіглося після припинення його існування, мають ті члени двору, котрі до 15 квітня 1991 року не втратили права на частку в його майні.

Згідно зі ст.120 ЦК УРСР колгоспний двір - це сімейно-трудове об`єднання осіб, які використовують майно двору для ведення підсобного господарства і для сімейних потреб. Майно колгоспного двору належить його членам на праві сумісної власності.

Відповідно до ч.2 ст.123 цього Кодексу розмір частки члена двору встановлюється виходячи з рівності часток усіх членів двору, включаючи неповнолітніх і непрацездатних.

Колгоспний двір був припинений 15 квітня 1991 року, коли відповідно до постанови Верховної Ради Української РСР №885-ХІІ був введений в дію Закон України «Про власність».

Таким чином, ОСОБА_2 та ОСОБА_3 мали рівні частки у майні зазначеного колгоспного двору, тобто кожному з подружжя належало по 1/2 частині зазначеного домоволодіння.

Після смерті ОСОБА_2 його частка в майні колгоспного двору підлягала спадкуванню на загальних підставах. Як зазначено вище, спадкоємцями цієї частки за заповітом був син ОСОБА_1 , а за законом - ОСОБА_3 , яка також мала право на обов`язкову частку у спадщині, оскільки на момент смерті чоловіка досягла віку 80 років. ОСОБА_3 відмовилась від обов`язкової частки у спадщині, однак не могла відмовитись від належного її права на 1/2 частину колгоспного двору. Відповідно, ОСОБА_2 не мав повноважень на розпорядження половиною будинку, яка належала його дружині, у тому числі і за заповітом. Таким чином, ОСОБА_1 за заповітом успадкував тільки 1/2 частину будинку по АДРЕСА_1 .

Надані суду докази суперечностей не містять та оцінюються судом як достовірні.

Згідно зі ст. ст. 55, 124 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань. Юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 ЦК України способом захисту цивільних прав та інтересів може бути визнання права.

Згідно зі ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Порядок реєстрації нерухомості в Української СРСР регулювався Інструкцією про порядок реєстрації будинків та домоволодінь у містах і селищах міського типу Української РСР, Міністерства комунального господарства Української РСР від 31.01.66 затвердженою Заступником Міністра комунального господарства Української РСР В.Романовим 31 січня 1966 р., яка втратила чинність 13.12.95. Відповідно до п. 6 зазначеної інструкції «Не підлягають реєстрації будинки та домоволодіння, які розташовані на територіях, що вилучені з віддання місцевих Рад депутатів трудящих постановами Уряду (на землях промислових підприємств, транспорту, Міністерства оборони СРСР та ін.). Не підлягають реєстрації також будинки і домоволодіння, що розташовані в сільських населених пунктах, які адміністративно підпорядковані містам або селищам міського типу, але до них не приєднані». Тобто, якщо будинок було побудовано в сільській місцевості, він не підлягав державній реєстрації та на нього не виготовлялась документація про право власності.

Згідно з положеннями ч.1 ст. 31 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» для проведення державної реєстрації прав власності на індивідуальні (садибні) житлові будинки, садові, дачні будинки, господарські (присадибні) будівлі і споруди, прибудови до них, що були закінчені будівництвом до 5 серпня 1992 року та розташовані на територіях сільських, селищних, міських рад, якими відповідно до законодавства здійснювалося ведення погосподарського обліку, і щодо зазначених об`єктів нерухомості раніше не проводилася державна реєстрація прав власності, подаються:

1) виписка із погосподарської книги, надана виконавчим органом сільської ради (якщо такий орган не створений - сільським головою), селищної, міської ради або відповідною архівною установою;

2) документ, що посвідчує речове право на земельну ділянку під таким об`єктом, крім випадку, коли таке речове право зареєстровано в Державному реєстрі прав.

Для здійснення державної реєстрації прав власності на зазначені об`єкти документом, що посвідчує речові права на земельну ділянку під таким об`єктом, може також вважатися рішення відповідної ради про передачу (надання) земельної ділянки в користування або власність.

Судова практика, що склалась після зміни законодавства в частині реєстрації прав власності на нерухоме майно в сільській місцевості, стала на захист прав власників такого майна та їх спадкоємців. Так, згідно з Інформаційним листом Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 16 травня 2013 року №24-753/0/4-13 найпоширенішою причиною звернення особи до суду в справах про визнання права власності на нерухоме майно в порядку спадкування є неможливість спадкоємцями, які прийняли спадщину, оформити своє право на спадщину в нотаріальній конторі з причин відсутності правовстановлюючих документів на спадкове майно на ім`я спадкодавця та/або відсутності державної реєстрації нерухомого майна спадкодавцем.

Такі випадки характерні для сільської місцевості, де право власності на житловий будинок за спадкодавцем підтверджується лише записом в погосподарській книзі сільської ради та тривалим фактом володіння цим майном особою, яка померла. Суди обґрунтовано задовольняють позови спадкоємців про визнання за ними права власності на житловий будинок при поданні документів щодо права користування або права власності на земельну ділянку, на якій розташовано житловий будинок, висновку БТІ або сертифікату відповідності, виписки з погосподарської книги сільської ради щодо належності будинку, а також наявних рішень про видачу спадкодавцю свідоцтва про право власності на будинок, яке він не отримав.

За таких умов, враховуючи, що будинок за адресою: АДРЕСА_1 , було побудовано до 05.08.1992 року, але за життя ОСОБА_2 та ОСОБА_3 не отримали правовстановлюючого документу на будинок, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги ОСОБА_1 та визнати за ним право власності на Ѕ частину зазначеного будинку з господарськими будівлями та спорудами в порядку спадкування за заповітом після померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 . Право позивача на спадкування за заповітом з 2015 року до цього ніким зі спадкоємців за законом не оспорювалось.

Керуючись статтями ст. ст. 4, 12-13, 19, 81, 247, 258, 259, 265, 268, 273, 354, 355 ЦПК України, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Визнати за ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , АДРЕСА_2 ) право власності на 1/2 частину житлового будинку загальною площею 108,0 кв.м, житловою площею 55,4 кв.м, з господарськими будівлями та спорудами (означеними в плані технічного паспорту на будинок літерами: житловий будинок А-1, погріб а-1, прибудова А1-1, ганок а1-1, сараї Б-1, В-1) садиби АДРЕСА_1 в порядку спадкування за заповітом за померлим ІНФОРМАЦІЯ_6 ОСОБА_2 .

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Чернігівського апеляційного суду через Куликівський районний суд Чернігівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Повний текст рішення складений 10.03.2020.

Суддя А. С. Лібстер