Провадження № 2/161/465/20
У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без розгляду

28 вересня 2020 року місто Луцьк

Луцький міськрайонний суд в складі:

головуючого-судді Філюк Т.М.,

за участю секретаря судового засідання Денисюка І.В

представника відповідача Кумановського Л.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Арсенал СТ-4» Товариство з обмеженою відповідальністю «Арсенал СТ» про стягнення збитків,

в с т а н о в и в :

02 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до дочірнього підприємства «Арсенал СТ-4» Товариство з обмеженою відповідальністю «Арсенал СТ» про стягнення збитків.

Позивач повторно, а саме в судове засідання 19 серпня 2020 року та в судове засідання 28 вересня 2020 року, не з`явився, будучи належним чином повідомленим про час та місце розгляду справи, і від нього не надійшла заява про розгляд справи у його відсутності.

Про розгляд справи 19 серпня 2020 року позивач був повідомлений через свого представника адвоката Чайку О.Ф., від якого 19 серпня 2020 року надійшло клопотання про відкладення розгляду справи у зв`язку з перебуванням на стаціонарному лікуванні, доказів поважності причин неявки суду надано не було.

Про судове засідання, призначене на 28 вересня 2020 року позивач та його представник були повідомлені належним чином, про що наявні в матеріалах справи повідомлення про вручення поштового відправлення.

Заслухавши думку представника відповідача, проаналізувавши матеріали справи, суд прийшов до наступного висновку.

Згідно вимог ч.3 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) встановлено, що кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.

Згідно з нормами статті 17 Конвенції жодне з положень цієї Конвенції не може тлумачитись як таке, що надає будь-якій державі, групі чи особі право займатися будь-якою діяльністю або вчиняти будь-яку дію, спрямовану на скасування будь-яких прав і свобод, визнаних цією Конвенцією, або на їх обмеження в більшому обсязі, ніж це передбачено в Конвенції.

Ратифікуючи зазначену Конвенцію, Україна взяла на себе зобов`язання гарантувати кожній особі права та свободи, закріплені в Конвенції, включаючи право на справедливий судовий розгляд протягом розумного строку.

У своєму рішенні у справі «Калашников проти Росії» Європейський суд зазначив, що розумність тривалості провадження визначається залежно від конкретних обставин справи, враховуючи критерії, визначені у прецедентній практиці Суду, зокрема, складність справи, поведінка заявника та поведінка компетентних органів влади.

У своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» Суд вказав, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

З аналізу зазначених норм Конвенції та практики Європейського суду вбачається, що питання про порушення статті 17 Конвенції, яка закріплює один із основоположних принципів Конвенції - принцип неприпустимості зловживання правами, може поставати лише у сукупності з іншою статтею Конвенції, положення якої у конкретному випадку дають підстави для висновку про зловживання особою наданим їй правом.

Згідно п.3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України, суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

За таких обставин справи та відповідно до зазначених норм процесуального права, а також з метою забезпечити виконання завдань цивільного судочинства, дотримання засад і принципів міжнародного права, суд вважає, що позовну заяву ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Арсенал СТ-4» Товариство з обмеженою відповідальністю «Арсенал СТ» про стягнення збитківслід залишити без розгляду.

Керуючись п.3 ч.1 ст. 257 ЦПК України, суд,-

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до дочірнього підприємства «Арсенал СТ-4» Товариство з обмеженою відповідальністю «Арсенал СТ» про стягнення збитків залишити без розгляду.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Дата складання повного тексту ухвали 28 вересня 2020 року.

Суддя

Луцького міськрайонного суду Т.М.Філюк