ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/3543/19 Номер провадження 22-ц/814/274/20Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л. М. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Обідіної О.І., Прядкіної О.В.

за участю секретаря: Кальник А.М.

розглянув в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 11 листопада 2019 року у складі судді Васильєвої Л.М.

у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення коштів,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 11 листопада 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 залишено без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Ухвала мотивована тим, що позивач та його представник, будучи повідомленими про час і місце розгляду справи, у судове засідання повторно не з`явилися, не повідомили суд про причини неявки, від них не надходило заяв про розгляд справи за їхньої відсутності.

Не погодившись з даною ухвалою, позивач ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на незаконність та необґрунтованість ухвали, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

В обґрунтування доводів скарги вказує, що висновок суду про залишення позову без розгляду є передчасним, оскільки його представником було поданого до суду низку клопотань і без їх вирішення розгляд справи по суті був би неможливим, а відмова суду у задоволенні клопотань є необґрунтованою та порушує основні принципи та засади цивільного судочинства.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач ОСОБА_2 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а ухвалу суду залишити без змін.

Колегія суддів апеляційного суду, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали в межах доводів та вимог апеляційної скарги, дійшла висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а оскаржуваного судового рішення без змін, виходячи з наступного.

Частинами першою, другою статті 367 ЦПК України встановлено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 374 ЦПК України за результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що 21 червня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про стягнення 534 000 грн., які він сплатив, як поручитель по кредитному договору, що був укладений між відповідачем та АТ КБ «Приватбанк».

Ухвалою Київського районного суду м. Полтави від 04 липня 2019 року відкрито провадження у справі за правилами загального провадження та призначено підготовче судове засідання на 10-00 год. 25 липня 2019 року.

19 липня 2019 року відповідач ОСОБА_2 подав до суду заяву про відкладення підготовчого судового засідання на іншу дату, оскільки він не встиг укласти договір про надання правничої допомоги з адвокатом.

25 липня 2019 року від представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Черненко Л.В. надійшла заява про проведення підготовчого судового засідання 25 липня 2019 року без участі позивача та його представника.

07 серпня 2019 року проведене підготовче судове засідання у справі, вирішено питання про витребування доказів, а саме: задоволено клопотання відповідача та його представника про зобов`язання позивача ОСОБА_1 надати відповіді на запитання, відповідно до вимог статті 93 ЦПК України, справа призначена до судового розгляду на 03 вересня 2019 року.

03 вересня 2019 позивач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явився, подав суду заяву про відкладення розгляду справи посилаючись на те, що він не може відповісти на питання, що викладені в ухвалі суду від 07 серпня 2019 року, оскільки у зв`язку з розумовим навантаженням не пам`ятає обставин, на які він повинен відповісти у поставлених запитаннях. Просив надати йому термін для надання відповідей.

Згідно довідки суду 03 вересня 2019 року фіксування судового засідання не здійснювалося у зв`язку з тим, що сторони в судове засідання не з`явилися.

Розгляд справи був відкладений на 10-30 год. 16 жовтня 2019 року.

Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення судову повістку в засідання на 16 жовтня 2019 року ОСОБА_1 отримав 17 вересня 2019 року (а.с. 126), проте у судове засідання не з`явився, заяв про неможливість розгляду справи у його відсутність не надавав та не повідомив суд про причини своєї неявки, а також не надав письмові відповіді на запитання, що були поставлені в ухвалі суду від 07.08.2019 року.

Натомість від адвоката Плеханова І.О. надійшла заява про те, що він уклав угоду з позивачем ОСОБА_1 , просив відкласти розгляд справи та надати йому можливість ознайомитись із матеріалами справи.

Згідно довідки суду 16 жовтня 2019 року фіксування судового засідання не здійснювалося у зв`язку з тим, що сторони в судове засідання не з`явилися, розгляд справи був відкладений на 10-00 год. 11 листопада 2019 року, про що позивач ОСОБА_1 був повідомлений 21 жовтня 2019 року, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 138).

Однак, 11 листопада 2019 року позивач та його представник в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили.

В судовому засіданні 11 листопада 2019 року представник відповідача ОСОБА_2 адвокат Пащенко В.В. заявив клопотання про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви ОСОБА_1 без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивач та його представник, будучи належним чином повідомленими про час та місце розгляду справи, повторно не з`явилися в судові засідання, що відбулися 16 жовтня та 11 листопада 2019 року, причини неявки суду не повідомили, заяв про відкладення розгляду справи та про розгляд справи за їх відсутності на адресу суду не надсилали.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, оскільки вони ґрунтуються на нормах процесуального права та підтверджені матеріалами справи.

Згідно з частиною п`ятою статті 223 ЦПК України у разі повторної неявки позивача в судове засідання без поважних причин або неповідомлення ним про причини неявки суд залишає позовну заяву без розгляду, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності, і його нез`явлення не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Правом на залишення заяви без розгляду суд наділений лише за сукупності певних установлених законом умов: належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання; повторної неявки позивача в судове засідання, яка в такому разі визнається як друга поспіль неявка; ненадходження від позивача клопотання про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення перешкоджає розгляду справи.

Враховуючи те, що матеріали справи містять переконливі дані про те, що позивач та його представник отримували судові повістки та були обізнані про час та місце розгляду справи, але не з`явилися в судове засідання другий раз поспіль, що унеможливило розгляд справи, суд першої інстанції обґрунтовано залишив без розгляду позовну заяву ОСОБА_1 з підстав, визначених пунктом 3 частини першої статті 257 ЦПК України.

Прецедентна практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, змістом яких є не допустити судовий процес у безладний рух.

Доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення процесуального питання.

З урахуванням викладеного, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про те, що ухвала постановлена районним судом з додержанням норм процесуального права, а тому підстави для її скасування відсутні.

Керуючись статтями 367, 374, 375, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Київського районного суду м. Полтави від 11 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий суддя: С.Б. Бутенко

Судді: О.І. Обідіна

О.В. Прядкіна