Справа №705/2334/20
6/705/64/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2020 року м. Умань

Уманський міськрайонний суд Черкаської області

в складі: головуючої-судді Білик О.В.

за участю секретаря судового засідання Щербакової Л.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Умань подання головного державного виконавця Уманського міського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бойко Тетяни Дмитрівни про виділення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, -

В С Т А Н О В И В:

Головний державний виконавець Уманського міського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бойко Т.Д. звернулася до суду із поданням про виділення частки майна боржника ОСОБА_1 у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

На обґрунтування подання зазначено, що на виконанні в Уманському міському відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває зведене виконавче провадження № 61609506 про стягнення боргів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на загальну суму 98764,97 грн. У поданні вказано, що 17.10.2019 та 05.12.2019 державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень, копії постанов направлено сторонам для відому та виконання. З метою повного фактичного виконання рішення суду, державним виконавцем виявлено нерухоме майно, що належить боржнику. Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 204813538 від 19.03.2020 за ОСОБА_1 зареєстровано 19/100 приватної спільної сумісної власності будинку АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 виданого 07.05.1996 Уманським відділом житлового господарства. Згідно з відповіддю на запит з Управління Держгеокадастру в Уманському районі ОСОБА_1 є співвласником земельної ділянки площею 0,0188 га, наданої для обслуговування жилого будинку, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 на підставі державного акту серії ЯЕ № 143589 від 30.07.2007. Станом на 10.06.2020 боржником не сплачено борги на користь стягувачів. Державний виконавець зазначає, що постановою про опис та арешт майна боржника № 61609506 від 10.06.2020 описано та накладено арешт на: 19/100 будинку АДРЕСА_2 . На підставі вищевикладеного, головний державний виконавець просить суд визначити частку майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, а саме: визначити частку майна ОСОБА_1 у будинку АДРЕСА_2 та земельній ділянці з надвірними спорудами, за адресою АДРЕСА_2 , якими він володіє спільно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 виданого 07.05.1996 Уманським відділом житлового господарства.

Головний державний виконавець Бойко Т.Д. в судовому засіданні подання підтримала, посилаючись на обставини, що викладені в ньому та просила його задоволити.

Боржник ОСОБА_1 в судовому засіданні заперечував проти задоволення подання державного виконавця та вказував, що дійсно будинок належить на праві спільної власності йому, сину та колишній дружині, в якому вони проживають разом із сином, а колишня дружина проживає, але не постійно. Домовленості між співвласниками про розподіл майна не мають. А також ОСОБА_1 вказав, що дійсно не сплачував борги, так як не мав можливість, проте за останні три місяці сплатив 6000 грн.

Інші сторони ОСОБА_4 та представник КС «Кредит-Чорнобиль», будучи належним чином повідомленими про день та час розгляду справи, в судове засідання не з`явилися, на адресу суду подали заяви, в яких не заперечували проти задоволення подання та просили його розгляд проводити у їх відсутність.

Заінтересовані особи ОСОБА_3 та ОСОБА_2 повідомлялися належним чином про розгляд подання, однак до суду не звилися, про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч.2 ст.. 443 ЦПК України неявка сторін та інших осіб не є перешкодою для вирішення питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами.

Заслухавши пояснення головного державного виконавця та боржника, вивчивши доводи подання та додані до нього документи, суд вважає, що подання підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

30 березня 2017 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області видано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_4 борг за договором позики, укладеним 23.02.2015 в сумі 85714 грн; про стягнення витрат по оплаті судового збору у розмірі 857 грн та витрат на правничу допомогу в розмірі 1000 грн.

18 липня 2019 року Уманським міськрайонним судом Черкаської області видано виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 на користь КС «Кредит-Чорнобиль» заборгованість за кредитним договором в сумі 9975 грн 97 коп. та стягнення судових витрат у розмірі 1218 грн.

На виконанні в Уманському міському відділі державної виконавчої служби Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) перебуває зведене виконавче провадження № 61609506 про стягнення боргів з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жителя АДРЕСА_1 на загальну суму 98764,97 грн.

17.10.2019 та 05.12.2019 державним виконавцем винесено постанови про відкриття виконавчих проваджень ВП № 60321985, ВП № 60761313, ВП № 60761470, ВП № 60322155.

10.06.2020 головним державним виконавцем Бойко Т.Д. в присутності понятих та боржника складено акт державного виконавця, в якому вказано, що при виході за адресою АДРЕСА_2 , встановлено, що у боржника ОСОБА_1 відсутнє ліквідаційне майно, яке підлягає опису та арешту в рахунок погашення боргу.

18.10.2019 головним державним виконавцем Бойко Т.Д. винесено постанову ВП № 60322155 про арешт майна боржника ОСОБА_1 .

Згідно інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно № 204813538 від 19.03.2020 за ОСОБА_1 зареєстровано 19/100 приватної спільної сумісної власності будинку АДРЕСА_2 на підставі свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 виданого 07.05.1996 Уманським відділом житлового господарства.

У державному акті на право власності на земельну ділянку серії ЯЕ № 143589 від 30.07.2007, виданого на підставі рішення сесії Уманської міської ради від 18.04.2007 № 2.9-17/5, вказано, що ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 належить земельна ділянка, площею 0,0188 га, надана для обслуговування жилого будинку 0,0188 га та спільний прохід площею 0,0025 га, що знаходиться за адресою АДРЕСА_2 .

Постановою про опис та арешт майна боржника № 61609506 від 10.06.2020, головним державним виконавцем Бойко Т.Д. описано та накладено арешт на: 19/100 будинку АДРЕСА_2 та складається з веранди площею 8,0 кв.м., коридора -площею 2,2 кв.м., кухні - площею 5,1 кв.м. та кімнати 18,2 кв.м., що належать на праві приватної спільної сумісної власності ОСОБА_1 Будинок розташований на земельній ділянці площею 0,0188 га, наданої для обслуговування жилого будинку, кадастровий номер :02:001:0231, співвласником якої є ОСОБА_1 . На даній земельній ділянці розміщені надвірні споруди гараж та сарай.

Відповідно до положень ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у національній та іноземній валютах, інші цінності, у тому числі на кошти на рахунках боржника у банках та інших фінансових установах.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати види майна чи предмети, які необхідно реалізувати в першу чергу. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує 20 розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване таке житло, не здійснюється. У такому разі виконавець зобов`язаний вжити заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Виконавець проводить перевірку майнового стану боржника у 10-денний строк з дня відкриття виконавчого провадження. У подальшому така перевірка проводиться виконавцем не рідше ніж один раз на два тижні - щодо виявлення рахунків боржника, не рідше ніж один раз на три місяці - щодо виявлення нерухомого та рухомого майна боржника та його майнових прав, отримання інформації про доходи боржника.

Відповідно до ч.6 ст.48 Закону України «Про виконавче провадження» стягнення на майно боржника звертається в розмірі та обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця. У разі якщо боржник володіє майном разом з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням виконавця.

Згідно зі ст.443 ЦПК України питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами, вирішується судом за поданням державного чи приватного виконавця.

Частиною першою статті 368 ЦК України визначено, що спільна сумісна власність - це спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності.

Згідно із частиною першою статті 356 ЦК України власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.

Відповідно до статті 357 ЦК України частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Питання звернення стягнення на частку у майні, що є у спільній частковій власності, регулюється ст.371 ЦК України, згідно з якою кредитор співвласника майна, що є у спільній сумісній власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї, крім випадків, установлених законом. Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, для звернення стягнення на неї здійснюється у порядку, встановленому статтею 366 цього Кодексу.

Згідно із статтею 366 ЦК України кредитор співвласника майна, що є у спільній частковій власності, у разі недостатності у нього іншого майна, на яке може бути звернене стягнення, може пред`явити позов про виділ частки із спільного майна в натурі для звернення стягнення на неї. Якщо виділ в натурі частки із спільного майна має наслідком зміну його призначення або проти цього заперечують інші співвласники, спір вирішується судом. У разі неможливості виділу в натурі частки із спільного майна або заперечення інших співвласників проти такого виділу кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.

Виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності, провадиться згідно зі статтею 370 ЦК України, відповідно до якої співвласники мають право на виділ у натурі частки із майна, що є у спільній сумісній власності. Відповідно до ч. 2 ст.370 ЦК України, у разі виділу частки із майна, що є у спільній сумісній власності, вважається, що частки кожного з співвласників у праві спільної сумісної власності є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між ними, законом або рішенням суду.

Доказів того, що між боржником та заінтересованими особами були домовленості щодо іншого розподілу часток в праві спільної сумісної власності, суду не надано.

Верховний Суд у постанові від 11.04.2018 у справі № 464/2227/17 зазначив, що задовольняючи подання державного виконавця про визначення частки майна боржника, яким він володіє спільно із іншими особами, суд першої інстанції правомірно виходив із того, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності є необхідним для здійснення виконавчого провадження і визначення частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло, оскільки предметом розгляду подання не є звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Боржник у добровільному порядку рішення суду не виконує, при примусовому виконанні судового рішення, грошових коштів які б були виявлені для погашення заборгованості та майна у нього не має. Отже, наявні в матеріалах подання докази свідчать про умисне ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на боржника.

Судом враховано, що згідно усталеної практики Європейського Суду з прав людини, а саме рішенням від 17.05.2005 по справі «Чіжов проти України» визначено, що на державі лежить позитивне зобов`язання організувати систему виконання рішень таким чином, щоб гарантувати виконання без жодних невиправданих затримок і так, щоб ця система (виконання рішень) була ефективною як в теорії, так і на практиці. А виконання рішень має відбуватись таким чином, щоб переконатися, що неналежне зволікання відсутнє та, що система ефективна і законодавчо і практично, а нездатність державних органів ужити необхідних заходів для виконання рішення позбавляє гарантії, встановленої параграфом 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Велика Палата Верховного Суду 15 січня 2020 року по справі № 367/6231/16-ц зазначила, що Велика Палата Верховного Суду вважає, що поняття «визначення частки» і «виділення частки в натурі» є різними за своїм змістом правовими поняттями, а частиною шостою статті 52 Закону про ВП 1999 (частина шоста статті 48 Закону України «Про виконавче провадження» в чинній редакції є тотожною) передбачена лише необхідність визначення частки боржника у спільному майні, якщо така частка не визначена. Таким чином, з урахуванням наявності суперечливих висновків судів касаційної інстанції, наявні підстави для відступу від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладених у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 10 липня 2019 року у справі № 822/1154/16 (провадження № К/9901/8843/18) шляхом вказівки, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.

Враховуючи вказане вище, суд приходить до висновку, що визначення частки майна боржника у майні, що перебуває у спільній сумісній власності, є необхідним для здійснення виконавчого провадження про примусове стягнення з боргу із боржника, який немає іншого майна, на яке може бути звернено стягнення.

Визначення такої частки не призведе до звуження належних боржнику прав на житло чи на інше майно, оскільки предметом розгляду подання є не звернення стягнення на майно, а лише визначення частки боржника у спільній сумісній власності.

Враховуючи викладене, суд вважає, що частка боржника ОСОБА_1 , ОСОБА_3 та ОСОБА_2 у будинку АДРЕСА_2 та земельній ділянці з надвірними спорудами, розташованій за адресою АДРЕСА_2 , складає по 1/ 3 частки.

Керуючись ст.ст.. 223, 258-261,443ЦПК України , суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Подання головного державного виконавця Уманського міського відділу ДВС Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ) Бойко Тетяни Дмитрівни про виділення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами,- задовольнити.

Визначити, що частка боржника ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у майні - будинку АДРЕСА_2 та земельній ділянці з надвірними спорудами, розташованій за адресою АДРЕСА_2 , якою він спільно володіє з ОСОБА_3 та ОСОБА_2 , становить 1/3 частки вказаного майна.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Черкаського апеляційного суду або через Уманський міськрайонний суд Черкаської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження ухвали суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя О.В. Білик