Справа № 505/259/20
Провадження № 2/505/1160/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24.09.2020 року Котовський міськрайонний суд Одеської області у складі:

головуючого судді - Івінського О. О.

при секретарі - Бондаренко Н. І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження у м. Подільську Одеської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 (місце проживання: с. Борщі, Подільський район, Одеська область) до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області (місцезнаходження: вул. Соборна, 105, м. Подільськ, Одеська область) про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове право,

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області, та просить встановити факт прийняття ним спадщини після смерті брата ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 шляхом фактичного вступу в управління та володіння спадковим майном та визнати за ним, як за спадкоємцем другої черги за законом після смерті брата ОСОБА_2 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) розміром 5,50 га (умовних кадастрових гектарах) без визначення цієї частки в натурі згідно сертифіката на право на земельну частину (пай) серії ОД №0104034 від 05 вересня 1996 року.

В позовній заяві вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер його брат ОСОБА_2 , після смерті якого залишилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 5,50 га (умовних кадастрових гектарах) без визначення цієї частки в натурі згідно сертифіката на право на земельну частину (пай) серії ОД №0104034 від 05.09.1996 року.

Позивач є єдиним спадкоємцем спадщини померлого брата за законом, яку у відповідності з вимогами ст. 549 ЦК України в ред. 1963 року прийняв, оскільки фактично вступив у володіння та користування належним йому майном, однак через відсутність правовстановлюючих документів на спадкове майно нотаріус відмовила у видачі йому свідоцтва про право на спадщину за законом, тому просить позов задовольнити, оскільки він позбавлений можливості захистити своє порушене право в позасудовому порядку.

Позивач у судове засідання не з`явився. Надала заяву в якій позов підтримав. Справу просив розглянути у його відсутність.

Представник Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області у підготовче засідання не з`явився, надавши до суду заяву в якій просить розглянути справу у його відсутність. Позовні вимоги визнає.

Відповідно до ч.3 ст. 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. Якщо таке клопотання заявили всі учасники справи, судовий розгляд справи здійснюється на підставі наявних у суду матеріалів.

Згідно ч.2 ст. 247 ЦПК України (неявка в судове засідання всіх учасників справи) фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи суд приходить до висновку про задоволення позову, виходячи з такого.

Згідно ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер брат позивача - ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , повторно виданого 05 березня 2019 року Подільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, актовий запис про смерть №33. Місце відкриття спадщини с. Зелений Кут, Котовський район Одеської області (а.с. 7).

Після його смерті залишилась спадщина у вигляді права на земельну частку (пай) розміром 5,50 га (умовних кадастрових гектарах) без визначення цієї частки в натурі згідно сертифіката на право на земельну частину (пай) серії ОД №0104034 від 05.09.1996 року (а.с. 9).

ОСОБА_1 фактично прийняв спадщину оскільки на день смерті проживав та був зареєстрований разом з спадкодавцем. Інших спадкоємців не має, що підтверджується довідкою виданою виконавчим комітетом Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області №1582 від 20 грудня 2019 року (а.с. 12).

За змістом п.1 ч.1 ст.549 ЦК УРСР спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном. При цьому, такі дії мають бути вчинені протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця (ч.2 ст.549 ЦК УРСР).

Визначаючи якими правовими нормами слід керуватися при вирішенні зазначеного спору (зокрема, нормами ЦК Української РСР в ред.1963 року чи ЦК України в ред.2004 року), суд виходить з наступного.

Відповідно до п.п. 4 та 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України від 01 січня 2004 року, норми цього кодексу застосовуються до правовідносин, які виникли після набуття ним чинності, тобто з 01 січня 2004 року. Правила Книги 6 цього кодексу застосовуються до спадщини, яка відкрилась, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання цим кодексом чинності.

Пленум Верховного Суду України в абз.3 п.1 постанови №7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах по спадкування» розяснив, що у разі відкриття спадщини до 01 січня 2004 року застосуванню підлягає чинне на той час законодавство, зокрема Цивільний кодекс Української РСР, якщо строк на її прийняття закінчився до 01 січня 2004 року.

Вищий спеціалізований суд України з розгляду цивільних і кримінальних справ в абз.14 п.1 Інформаційного листа №24-753/0/4-13 від 16 травня 2013 року, вказав, що норми у відповідності з п.5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу Україниправила книги шостої ЦК можуть застосовуватись лише до спадщини, яка відкрилась після 01 липня 2003 року і не була прийнята ніким із спадкоємців, право на спадкування яких виникло відповідно до норм ст.ст.529-531 ЦК України в ред.1963 року.

Таким чином, строк прийняття спадщини після смерті ОСОБА_2 закінчився 14 січня 2002 року, тобто до набуття чинності Цивільним кодексом України в ред.2004 року, спадщина позивачем прийнята у відповідності з вимогами ст.549 ЦК України в редакції 1963 року, тому застосуванню для вирішення заявленого позову підлягають норми Цивільного кодексу України в редакції 1963 року, який з 01 січня 2004 року втратив чинність, але був чинним на момент виникнення та існування спірних правових відносин.

Відповідно до ст.ст.525 та 526 ЦК України в ред.1963 року часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця, а місцем її відкриття останнє постійне місце проживання спадкодавця.

Статтею 524 ЦК України в ред.1963 року встановлено, що спадкування здійснюється за законом або за заповітом. Спадкування за законом здійснюється у разі відсутності заповіту.

Судом встановлено, що заповіту померлий ОСОБА_2 не складав, тому позивач ОСОБА_1 , як брат померлого, є спадкоємцем його спадкового майна за законом другої черги.

Для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв (ч.1 ст.548 ЦК України в ред.1963 року).

Так, за змістом п.2 ч.1 ст.549 ЦК України в ред. 1963 року спадкоємець вважається таким, що прийняв спадщину, якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

При цьому, такі дії мають бути вчинені протягом шести місяців з моменту смерті спадкодавця (ч.2 ст.549 ЦК України в ред.1963 року).

Судом встановлено, що позивач ОСОБА_1 фактично вступив в управління спадковим майном після смерті ОСОБА_2 .

Отже, позивач ОСОБА_1 є таким, що у визначеному на день відкриття спадщини порядку прийняв належну померлому братові спадщину.

До складу спадщини померлого ОСОБА_2 ввійшло право на земельну частку (пай) розміром 5,50 га (умовних кадастрових гектарах) без визначення цієї частки в натурі згідно сертифіката на право на земельну частину (пай) серії ОД №0104034 від 05.09.1996 року.

Відповідно до п.4 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами України справ про спадкування» №4 від 24 червня 1983 року (яка втратила чинність, але роз`яснювала спірні правові відносини на момент їх виникнення та існування), якщо позивач протягом встановленого строку для прийняття спадщини вступив в управління та володіння спадковим майном чи його частиною, суд з цих підстав вирішує питання про визнання за ним права власності на спадкове майно.

Отже, встановивши факт прийняття позивачем спадщини після смерті брата ОСОБА_2 , суд вважає можливим позов задовольнити, оскільки відповідно до ч.ч.1 та 2 ст. 549 ЦК України в ред.1963 року позивач є таким, що у передбаченому на час відкриття спадщини порядку прийняв спадщину померлого брата.

Керуючись ст.ст. 12, 81, 89, 206, 263-265 ЦПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Куяльницької сільської ради Подільського району Одеської області про встановлення юридичного факту та визнання права власності на спадкове право - задовольнити.

Встановити факт прийняття ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , як за спадкоємцем другої черги за законом, спадщини після смерті брата - ОСОБА_2 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , шляхом вступу в оперативне управління та володіння спадковим майном.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН: НОМЕР_2 , який проживає за адресою: с. Борщі, Подільський район, Одеська область, як за спадкоємцем другої черги за законом після смерті брата ОСОБА_1 померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 , право на земельну частку (пай) розміром 5,50 га (умовних кадастрових гектарах) без визначення цієї частки в натурі згідно сертифіката на право на земельну частину (пай) серії серії ОД №0104034 від 05.09.1996 року.

Рішення суду набирає законної сили в порядку, передбаченому ст.273 ЦПК України.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до апеляційного суду Одеської області через суд першої інстанції шляхом подачі апеляційної скарги на протязі тридцяти днів з дня складення повного судового рішення, з урахуванням п. 15.5 Перехідних положень ЦПК України.

Суддя О.О. Івінський

Повне судове рішення складено 24 вересня 2020 року.