справа № 489/5169/19 провадження №2/489/712/20
РІШЕННЯ

Іменем України

23 вересня 2020 року м. Миколаїв

Ленінський районний суд міста Миколаєва у складі:

головуючого судді Коваленка І.В.,

секретаря судового засідання Долгорученко Т.С.,

за участю:

прокурора Довбні В.Г.,

представника позивача Царюка В.В.,

відповідача ОСОБА_1 ,

представника відповідача Колесник Ю.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовною заявою заступника військового прокурора Миколаївського гарнізону, що діє в інтересах держави в особі Державного концерну «Укроборонпром» (далі - ДК «Укроборонпром») Державного підприємства «Український радіотехнічний інститут» (далі ДП «УРТІ» до Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області (далі Інгульський ВДВС), Державного підприємства «Сетам» в особі відокремленого структурного підрозділу юридичної особи Миколаївська філія Державного підприємства «Сетам» (далі ДП «Сетам»), ОСОБА_1 про визнання недійсним результатів електронних торгів та визнання права власності

встановив:

У вересні 2019 року заступник військового прокурора, який діє в інтересах держави в особі ДК «Укроборонпром» та ДП «УРТІ» , звернувся до суду з позовом про визнання недійсними результати електронних торгів від 06.09.2018 з продажу лоту №299007 нежитлове приміщення цокольного поверху літера «А» №233 будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 31,3 кв.м., проведених ДП «Сетам»; визнання права власності на вказане майно за ДП «УРТІ».

Позов обґрунтовано тим, що на виконанні в Інгульському ВДВС перебуває зведене виконавче провадження № 55471378 про стягнення коштів з ДП «УРТІ» на користь фізичних осіб, юридичних осіб та держави. У ході здійснення виконавчого провадження, 06.03.2018 державним виконавцем накладено арешт на майно боржника, а саме нежитлове приміщення цокольного поверху літ. «А-5» № 233 будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 31,3 кв.м. Листом від 14.06.2018 № 36336 Інгульський ВДВС повідомив Фонд державного майна України, ДК «Укроборонпром» та ДП «УРТІ» про склад описаного майна та його вартість, яка визначена експертом ПП «Ажіо» та склала 125100,00 грн. 04.07.2018 на офіційному веб-сайті ДП «Сетам» розміщено оголошення про продаж вказаного нежитлового приміщення зі стартовою ціною 125100,00 грн. (лот № 290199). Переможцем електронних торгів, проведених 24.07.2018 визнано фізичну особу ОСОБА_1 , якій в подальшому на підставі протоколу проведення електронних торгів № 347135, акту державного виконавця про проведенні електронні торги від 15.08.2018 було відчужено нежитлове приміщення за ціною 125100,00 грн.

Прокурор стверджує, що спірне нерухоме майно є державною власністю і закріплене на праві повного господарського відання за ДП «УРТІ», було реалізоване з порушенням вимог законів України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягає приватизації», «Про управління об`єктами державної власності».

Так, відповідно до частини дев`ятої статті 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» нерухоме майно об`єктів державної власності, що не підлягають приватизації, не може бути відчужене, вилучене, передане до статутного капіталу господарських організацій і щодо такого майна не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути їх відчуження.

Згідно частини другої статті 4 Закону України «Про приватизацію державного та комунального майна» приватизації не підлягають казенні підприємства та об`єкти, необхідні для виконання державою своїх основних функцій, для забезпечення обороноздатності держави, та об`єкти права власності Українського народу, майно, що становить матеріальну основу суверенітету України.

Відповідно до Закону України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» ДП «УРТІ» включено до переліку об`єктів права державної власності, що не підлягає приватизації.

Окрім того, державним виконавцем порушено положення Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», яким встановлено інший порядок виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства.

Так, частинами першою, другою статті 4 наведеного Закону передбачено, що виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження», з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом. У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Тому допущені порушення законодавства при реалізації 06.09.2018 нерухомого майна державної власності, яке необхідне для виконання державою своїх основних функцій, для забезпечення обороноздатності держави, шляхом проведення електронних торгів є підставою для визнання результатів вказаних торгів недійсними.

Позивач ДК «Укроборонпром» 21.04.2020 надав до суду пояснення в яких позовні вимоги військового прокурора підтримав та просив задовольнити, посилаючись на заборону законодавства щодо відчуження спірного нерухомого майн, яке належить до державного. Вказав, що спірне майно є об`єктом нерухомості, ДП «УРТІ» не перебуває у судовій процедурі санації. Тому спірне майно підпадає під дію Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна», яким заборонено відчуження об`єктів нерухомості, які є державною власністю. Крім того, Законом України «Про перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації» затверджено перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, в додаток 2 якого «Перелік об`єктів права державної власності, що не підлягають приватизації, але можуть бути корпоратизовані» включено ДП «УРТІ». Відповідно до вимог частини дев`ятої статі 11 Закону України «Про управління об`єктами державної власності» нерухоме майно об`єктів державної власності, що не підлягають приватизації, не може бути відчужене, вилучене, передане до статутного капіталу господарських організацій і щодо такого майна не можуть вчинятися дії, наслідком яких може бути їх відчуження.

Відповідач ДП Сетам» у відзиві на позовну від 29.04.2020 просив в задоволені позовних вимог відмовити, розгляд справи здійснити за відсутності його представника. У відзиві вказано, що ДП «Сетам» розміщує інформацію в системі електронних торгів на підставі заявки на реалізацію арештованого майна, наданої відповідним органом державної виконавчої служби чи приватним виконавцем. При цьому жодним нормативно-правовим актом не передбачено обов`язку Організатора торгів перевіряти законність дій виконавця щодо передачі майна на реалізацію та достовірність інформації, зазначеної у заявці на реалізацію арештованого майна.

Дії виконавця, на які посилається позивач, мають самостійний спосіб оскарження та не можуть бути підставою для визнання електронних торгів недійсними, про що неодноразово у своїх постановах вказував Верховний Суд.

ДК «Укроборонпром» у відповіді на відзив від 08.05.2020 вказав на безпідставність доводів, викладених у відзиві ДП «Сетам», а постанови Верховного Суду на які останнім зроблено посилання не мають відношення до підстав та предмету спору, який розглядається.

Інгульський ВДВС у наданих 22.06.2020 заперечення на позовну заяву просив в задоволенні позовних вимог відмовити. Вказав, що реалізація спірного нерухомого майна відбулася в рамках зведеного виконавчого провадження та проведена у відповідності до чинного законодавства, а постанова про опис та арешт (коштів) боржника від 03.06.2018 відповідає вимогам Закону України «Про виконавче провадження» та Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна», а тому у позивача відсутні підстави звернення до суду.

Відповідач ОСОБА_1 у відзиві на позов, який надала до суду 23.09.2020, в задоволенні позовних вимог просила відмовити, посилаючись на відсутність порушень законодавства при реалізації спірного нерухомого майна на електронних торгах, відсутність законодавчих обмежень на примусову реалізацію на підставі рішень суду, а також неможливості відповідно до частини другої статті 388 ЦК України витребування майна у добросовісного набувача, якщо воно було продане у порядку, встановленому для виконання судових рішень.

Окремо, 23.09.2020 ОСОБА_1 подала клопотання про залишення позову без розгляду, оскільки прокурором не доведено підстав звернення до суду з позовом в інтересах держави в особі ДК «Укроборонпром» та ДП «УРТІ».

Ухвалою суду від 02.12.2019 відкрито провадження у справі та призначено її розгляд у порядку загального позовного провадження.

Ухвалою суду від 23.04.2020 закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

У судовому засіданні прокурор та представник позивача ДК «Укроборонпром» позовні вимоги підтримали та просили задовольнити. Представник іншого позивача до суду не з`явився, причини неявки не повідомив.

Відповідач ОСОБА_1 та її представник в задоволені позовних вимог просили відмовити з підстав найдених у відзиві на позов та недоведеністю прокурором підстав звернення до суду в інтересах держави в особі ДК «Укроборонпром» та ДП «УРТІ».

Відповідач ДП «Сетам» представника до суду не направило у відзиві просило розгляд справи здійснювати за його відсутності.

Відповідач Інгульський ВДВС просив відкласти розгляд справи через зайнятість державного виконавця, доказів зайнятості свого представника суду не надав, що з урахуванням наявного у справі відзиву на позов та тривалості судового розгляду, не перешкоджає розгляду справи.

Суд, вислухавши присутніх учасників справи та дослідивши наявні у справі докази, встановив наступне.

Із матеріалів справи встановлено, що на виконанні в Інгульському ВДВС перебуває зведене виконавче провадження № 55471378 про стягнення коштів з ДП «УРТІ» на користь фізичних осіб, юридичних осіб та держави.

У ході здійснення виконавчого провадження, 06.03.2018 державним виконавцем накладено арешт на майно (кошти) боржника, а саме нежитлове приміщення цокольного поверху літ. «А-5» № 233, площею 31,3 кв.м., будівлі за адресою: АДРЕСА_1 .

06.06.2018 директором ПП «Ажіо» затверджено висновок про вартість спірного нерухомого майна, оцінка якого проведена на замовлення Інгульського ВДВС, згідно якого ринкова вартість приміщення нежитлового (цокольного поверху літ. «А-5» № 233, становить 125000,00 грн.

Листом від 14.06.2018 № 36336 Інгульський ВДВС повідомив Фонд державного майна України, ДК «Укроборонпром», ДП «УРТІ» та стягувачів у зведеному виконавчому провадженні про склад описаного майна та його вартість, яка визначена експертом ПП «Ажіо» та склала 125100,00 грн.

27.06.2018 за № 41275 Інгульський ВДВС направив до Миколаївської філії ДП «Сетам» заявку на реалізацію арештованого майна.

04.07.2018 на офіційному веб-сайті ДП «Сетам» розміщено оголошення про продаж вказаного нежитлового приміщення зі стартовою ціною 125100,00 грн. (лот № 290199).

Згідно протоколу ДП «Сетам» № 347135 електронні торги відбулися 24.07.2018 та їх переможцем визнано фізичну особу ОСОБА_1

15.08.2008 в.о. начальником Інгульського ВДВС затверджено акт про проведенні електронні торги від 15.08.2018.

Як слідує з акту про проведенні електронні торги право власності боржника на майно підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно № НОМЕР_1 від 28.07.2006, видане виконавчим комітетом Миколаївської міської ради та зареєстроване в Комунальному підприємству «Миколаївське міжміське бюро технічної інвентаризації» 07.08.2006 за реєстраційним номером 6463747.

Відповідно до Свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 28.07.2006 № 1324, копія якого додана до позовної заяви, власником нежитлового об`єкту за адресою: АДРЕСА_1 є держава в особі Верховної Ради України в повному господарському віданні ДП «УРТІ».

Згідно опису об`єкта, наведеного у свідоцтві про право власності, нежитловий об`єкт складається з двох основних будівель літ «А-5» загальною площею 6288,0 кв.м, літ. «К-1», «КI-1», «КІІ-1», «КІІ-2», загальною площею 733,0 кв.м, службових будівель та спору.

Матеріалами справи також підтверджується, що згідно пункту 4.7 Статуту ДП «УРТІ» відчуження підприємством майнових об`єктів, що належать до основних фондів, здійснюється виключно на конкурентних засадах за погодженням з ДК «Укроборонпром» в порядку, встановленому законодавством.

Як слідує з листа ДК «Укроборонпром» від 12.08.2019 № UOP13.1.1-6851, Конценрн не давав згоди на відчуження спірного нерухомого майна.

При вирішені спору суд виходить з наступного правового регулювання.

За положеннями частин першої, другої статті 61 Закону України «Про виконавче провадження» реалізація арештованого майна (крім майна, вилученого з цивільного обороту, обмежено оборотоздатного майна та майна, зазначеного у частині восьмій статті 56 цього Закону) здійснюється шляхом електронних торгів або за фіксованою ціною. Порядок проведення електронних торгів визначається Міністерством юстиції України.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29.09.2016 № 2831/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 30.09.2016 за №1301/29431, (далі Порядок реалізації арештованого майна) реалізація майна здійснюється після визначення його вартості (оцінки) відповідно до статті 57 Закону України «Про виконавче провадження». Датою передачі майна на реалізацію вважається дата внесення в Систему інформаційного повідомлення про електронні торги (торги за фіксованою ціною).

Організатор здійснює внесення до Системи інформації про арештоване майно (формування лота) за заявкою відділу державної виконавчої служби або приватного виконавця.

Пунктом 3 розділу II Порядку реалізації арештованого майна, передбачено, що виконавець у строк не пізніше п`яти робочих днів після ознайомлення сторін із результатами визначення вартості чи оцінки арештованого майна готує проект заявки на реалізацію арештованого майна, яку направляє начальнику відділу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, для підписання та передачі Організатору.

В свою чергу, начальник відділу державної виконавчої служби після отримання проекту заявки та документів щодо передачі майна на реалізацію у строк до трьох робочих днів перевіряє ці документи на відповідність вимогам законодавства, наявність відомостей про місце зберігання й демонстрації майна та у разі виявлення порушень визначає їх перелік та встановлює строк для усунення порушень, який становить не більше трьох робочих днів, а у разі, якщо відповідно до законодавства реалізація майна неможлива, документи щодо передачі майна на реалізацію повертаються державному виконавцю, який їх подав, із зазначенням визначених законодавством підстав, що унеможливлюють реалізацію майна (пункту 4 розділу ІІ наведеного Порядку).

За вимогами пункту 4 розділу ІІ Порядку реалізації арештованого майна перевірка змісту заявки на відповідність вимогам законодавства Організатором не здійснюється. За відповідність документів, на підставі яких вноситься інформація до Системи, а також за достовірність інформації, зазначеної у заявці, відповідають посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

Таким чином, затвердженню заявки на реалізацію арештованого майна, передує, зокрема, її перевірка начальником відділу державної виконавчої служби, якому підпорядкований державний виконавець, на предмет відповідності законодавству, в т.ч. обмеження встановлені законодавством, що унеможливлюють реалізацію майна. При цьому, відповідальною особою за правомірність направленої Організатору заявки на реалізацію арештованого майна несуть посадові особи відділу державної виконавчої служби (приватний виконавець).

Крім того, дотримання нормативно встановлених правил призначення та проведення електронних торгів є обов`язковою умовою правомірності правочину.

За змістом Порядку реалізації арештованого майна, торги закінчуються підписанням протоколу про результати торгів, який має силу договору, та є підставою для складання виконавцем акту про проведені електронні торги, який затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований (пункт 4 розділу X Порядку).

Акт про проведені електронні торги є документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, у випадках, передбачених законодавством. У випадку придбання нерухомого майна документом, що підтверджує виникнення права власності на придбане майно, є свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, яке видається нотаріусом на підставі акта про проведені електронні торги (пункт 8 розділу X Порядку)

Згідно з частини четвертої статті 656 ЦК України до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.

Ураховуючи те, що відчуження майна з електронних торгів належить до договорів купівлі-продажу, така угода може визнаватися недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, установлених частинами першої - третьої та частин п`ятої, шостої статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 ЦК України).

Для застосування наслідків недотримання установлених частинами першої - третьої та частин п`ятої, шостої статті 203 ЦК України, зокрема, у зв`язку з невідповідністю змісту правочину ЦК України та іншим актам цивільного законодавства (частина перша статті 215 цього Кодексу), при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити наявність порушень, що могли вплинути на результати торгів, а тому окрім наявності порушення норм закону при проведенні електронних торгів повинно бути присутнє порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання електронних торгів недійсними.

Аналогічну правову позицію викладено у постановах Верховного Суду від 15.03.2018 у справі 910/28435/15 та 10.10.2019 у справі № 918/376/17.

Наслідком визнання недійсними результату електронних торгів, який оформлений у вигляді протоколу про результати торгів та акту про проведені електронні торги фактично є договір купівлі-продажу, продавцем за яким є державна виконавча служба, є повернення сторін договору купівлі-продажу - продавця і покупця - до первісного стану, тобто реституція як спосіб захисту, що характерний для зобов`язальних відносин.

Із позовної заяви та пояснень ДК «Укроборонпром» вбачається, що реалізація спірного нерухомого майна була неможлива через встановлені законом обмеження.

Суд з такими доводами прокурора та вказаного позивача погоджується з огляду на наступне.

Так, за змістом статті 1 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державного підприємства.

Згідно зі статтею 2 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об`єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних фондів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв`язку із трудовими відносинами, та рішень щодо зобов`язань боржника з перерахування фондам загальнообов`язкового державного соціального страхування заборгованості із сплати внесків до цих фондів, яка виникла до 01.01.2011, та з перерахування органам Пенсійного фонду України заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування.

Конституційний Суд України у пункті 3.3 рішення від 10.06.2003 у справі № 1-11/2003 за конституційним поданням 47 народних депутатів України щодо відповідності Конституції України (конституційності) Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» (справа про мораторій на примусову реалізацію майна) роз`яснив, що за змістом статті 2 Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна» мораторій не поширюється на відчуження рухомого та іншого майна підприємств, що не забезпечує ведення їх виробничої діяльності, а також на продаж об`єктів нерухомого майна та інших засобів виробництва, що забезпечують виробничу діяльність підприємства-боржника у процедурі його санації (стаття 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом»).

Крім того, статтею 4 Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» визначено, що виконання рішень суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи здійснюється в порядку, визначеному Законом України «Про виконавче провадження» з урахуванням особливостей, встановлених цим Законом.

У разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду.

Із пояснень ДК «Укроборонпром» слідує, що спірне нерухоме майно є об`єктом нерухомості, а ДП «УРТІ» не перебуває у судовій процедурі санації, що не було відповідачами.

Отже, на спірне майно, незалежно від його використання у виробничій діяльності та яке було реалізоване на електронних торгах, поширюється дія Закону України «Про введення мораторію на примусову реалізацію майна», яким заборонено відчуження об`єктів нерухомості, які є державною власністю, а тому правочин щодо відчуження вищезазначеного нерухомого майна суперечить актам цивільного законодавства, зокрема, наведеному Закону.

Наведене відповідає правовому висновку Верховного Суду, викладеному у постанові від 22.10.2019 по справі № 912/1756/18.

Враховуючи встановлені обставини та оцінивши наявні у справі докази, суд приходить до висновку про порушення законодавства Інгульським ВДВС при передачі спірного майна на реалізацію з електронних торгів, зокрема не врахування наведених вище законодавствах обмежень щодо неможливості відчуження спірного нерухомого майна, що є підставою для визнання електронних торгів недійними.

Стосовно позовної вимоги про визнання за ДП «УРТІ» права власності на спірне нежитлове приміщення, суд не вбачає підстав для задоволення цієї вимоги, оскільки, як слідує з матеріалів справи спірне нежитлове приміщення є частою об`єкта нерухомості, право власності на яке оформлено ДП «УРТІ» свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 28.07.2006.

Крім того, державний виконавець передав на реалізацію спірне нерухоме майно не виділивши його як окремий об`єкт, що унеможливило переможцю торгів оформити на нього право власності в приватного нотаріуса.

Тому, визнання судом електронних торгів недійсними є наслідком відновлення прав ДП «УРТІ» на спірне майно без необхідності повторної реєстрації права власності на це майно.

Доводи відповідача ОСОБА_1 та її представника про неможливість витребування майна від добросовісного набувача, суд вважає помилковими, оскільки застосування положень частини другої статті 388 ЦК України здійснюється за умови дотримання порядку, встановленого для виконання судових рішень, що у даному випадку було порушено.

Також, безпідставними є доводи представника відповідача про недоведеність прокурором підстав звернення до суду з позовом в інтересах держави за умови відстоювання ДК «Укроборонпром» в суді своїх інтересів.

У даному випадку, правомірним пред`явлення позову прокурором в інтересах держави в особі ДК «Укроборонпром» та ДП «УРТІ» викликано саме захистом інтересів держави у суді, оскільки ДК «Укроборонпром» як уповноваженим органом з управління об`єктами державної власності в оборонно-промисловому комплексі не вжито заходів щодо оскарження електронних торгів з примусового відчуження майна оборонно-промислового комплексу, власником якого є держава, що підтверджено було представником останнього в судовому засіданні.

Крім того, представник ДК «Укроборонпром» в судовому засіданні підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити, про також просив у письмових поясненнях на позовну заяву.

Інші доводи сторін не спростовують висновків суду, а тому суд не вбачає необхідності в наданні їм окремої оцінки.

Так як позовні вимоги задоволено лише в частині немайнової вимоги (визнання електронних торгів недійсними), яка відповідно до пункту 2 частини другої статті 4 Закону України «Про судовий збір» підлягає оплаті судовим збором в розмірі 1921, 00 грн., відповідно на підставі частини першої статті 141 ЦПК України з відповідача Інгульського ВДВС, яким допущено порушення закону при передачі нерухомого майна на реалізацію з електронних торгів, на користь Військової прокуратури Південного регіону підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1921,00 грн. Підстави для покладення обов`язку з відшкодування судового збору на інших відповідачів відсутні.

Керуючись статтями 4, 19, 141, 263-265 ЦПК України, суд

вирішив:

Позовні вимоги заступника військового прокурора Миколаївського гарнізону, що діє в інтересах держави в особі Державного концерну «Укроборонпром» та Державного підприємства «Український радіотехнічний інститут» про визнання недійсним результатів електронних торгів та визнання права власності задовольнити частково.

Визнати недійсними результати електронних торгів з продажу нежитлового приміщення цокольного поверху літера «А-5» №233 будівлі, розташованої за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 31,3 кв.м., проведених Державним підприємством «Сетам» 24.07.2018 та оформлених протоколом проведення електронних торгів № 347135 від 24.07.2018 та актом проведення електронних торгів, затверджених в.о. начальника Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 15.08.2018.

Стягнути на користь Військової прокуратури Південного регіону з Інгульського відділу державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області 1921,00 грн. судового збору.

У іншій частині позовних вимог відмовити.

Апеляційна скарга на судове рішення може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Судове рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Відомості про учасників справи:

Заступник військового прокурора Миколаївського гарнізону, місцезнаходження: м.Миколаїв, вул. Нікольська, 18а;

позивачі: Державний концерн «Укроборонпром», , місцезнаходження: м.Київ. вул. Дегтярівська, 36; Державне підприємство «Український радіотехнічний інститут», , місцезнаходження: м.Миколаїв, вул. Троїцька, 238;

відповідачі: Інгульський відділ державної виконавчої служби міста Миколаїв Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, , місцезнаходження: м.Миколаїв, вул.Космонавтів, 61; Державне підприємство «Сетам», , місцезнаходження: м. Київ, вул. Стрілецька, 4-6; ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 .

Повний текст судового рішення складено 25.09.2020

Суддя І.В.Коваленко