Справа № 645/4939/20
Провадження № 2-о/645/128/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 вересня 2020 року м. Харків

Фрунзенський районний суд м. Харкова у складі:

головуючого- судді-Бабкової Т.В.

при секретарі судових засідань - Малій О.Л.,

учасники справи:

заявник - ОСОБА_1 надала заяву про слухання справи без її участі,

заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), надала заяву про слухання справи без їх участі,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Харкові цивільну справу за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків),

встановив:

Заявник ОСОБА_1 звернулася до Фрунзенського районного суду м. Харкова із заявою, в якій просить встановити факт смерті її рідної тітки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 в м. Донецьк Донецької області.

В обґрунтування заявлених вимог заявник зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_4 померла ОСОБА_2 , яка є рідною тіткою заявниця. ОСОБА_2 була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 . 20.08.2020 року представник заявника - адвокат Попова В.В. звернулася до Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) щодо оформлення смерті ОСОБА_2 , проте їй було відмовлено у державній реєстрації смерті ОСОБА_2 з причин відсутності підстав для державної реєстрації смерті та видачі свідоцтва про смерть українського зразку відповідно до законодавства України на підставі наданих документів. Встановлення факту, що має юридичне значення, необхідне для державної смерті померлої особи, проведеної державним органом України.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 01.09.2020 року дану заяву залишено без руху, надавши заявнику строк 10 днів з дня вручення ухвали для усунення недоліків.

08.09.2020 року представником заявника - адвокатом Поповою В.В. подано заяву про долучення до матеріалів справи письмових доказів.

Ухвалою Фрунзенського районного суду м. Харкова від 24.09.2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі, постановлено розгляд справи здійснювати за правилами окремого провадження.

28.09.2020 року Відділом державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) подані письмові пояснення.

Заявник ОСОБА_1 та її представник - адвокат Попова В.В. у судове засідання не з`явилися, у заяві про встановлення факту смерті міститься клопотання про розгляд справи без їх участі.

Заінтересована особа, Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), надала заяву про слухання справи без їх участі, надала заяву про слухання справи без їх участі. З наданих письмових пояснень вбачається, що Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), надала заяву про слухання справи без їх участізаперечень щодо встановлення факту смерті не має.

Відповідно до ч.3 ст.211 ЦПК України, особа, яка бере участь у справі, має право заявити клопотання про розгляд справи за її відсутності.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх осіб, які беруть участь у справі, чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності осіб, які беруть участь у справі, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, дослідивши матеріали справи, повно та всебічно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються заявлені вимоги, об`єктивно оцінивши докази, встановив, що заявлені вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

За нормою ст. 293 ЦПК України окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи абостворення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

У відповідності до п. 8 ч. 1 ст. 315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи, яка пропала безвісти за обставин, що загрожували їй смертю або дають підстави вважати її загиблою від певного нещасного випадку внаслідок надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру.

Відповідно до п.18 постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», рішення суду про встановлення факту, що має юридичне значення, не замінює собою документів, що видають зазначені органи, а є лише підставою для їх одержання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», тимчасово окупована територія України є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України.

Стаття 4 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій територіїУкраїни» передбачає, що на тимчасово окупованій території на строк діїцього Закону поширюється особливий правовий режим перетину меж тимчасово окупованої території, вчинення правочинів, проведення виборів та референдумів, реалізації інших прав і свобод людини і громадянина.

Згідно ч.1 ст. 317 ЦПК України, заява про встановлення факту народження особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана батьками, родичами, їхніми представниками або іншими законними представниками дитини до будь-якого суду за межами такої території України незалежно від місця проживання заявника.Заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представниками до суду за межами такої території України.

Відповідно до практики Європейського суду з прав людини (надалі за текстом - ЄСПЛ), яка відповідно до українського законодавства має застосовуватись судами при розгляді справ як джерело права, яка викладена у висновках ЄСПЛ у справах проти Туреччини (зокрема, «laizidouv. Turkey», «Cyprus v. Turkey»), а також Молдови та Росії (зокрема, «Mozerv. theRepublic ofMoldovaandRussia», «IlascuandOthersv. MoldovaandRussia»), де, ґрунтуючись на Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії (Namibiacase), ЄСПЛ наголосив, що першочерговим завданням щодо прав передбачених Конвенцією, завжди має бути їх ефективна захищеність на території всіх Договірних Сторін, навіть якщо частина цієї території знаходиться під ефективним контролем іншої Договірної Сторони.

Такий висновок ЄСПЛ слід розуміти в контексті сформульованого у згаданому Консультативному висновку Міжнародного суду (ООН) у справі Намібії так званого «намібійського винятку», який є винятком із загального принципу щодо недійсності актів, у тому числі нормативних, які видані владою не визнаного на міжнародному рівні державного утворення. Зазначений виняток полягає в тому, що не можуть визнаватися недійсними всі документи, видані на окупованій території, оскільки це може зашкодити правам мешканців такої території. Зокрема, недійсність не може бути застосована до таких дій, як, наприклад, реєстрація народжень, смертей і шлюбів, невизнання яких може завдати лише шкоди особам, які проживають на такій території. Застосовуючи «намібійський виняток» у справі «Кіпр проти Туреччини», ЄСПЛ, зокрема зазначив, що виходячи з інтересів мешканців, що проживають на окупованій території, треті держави та міжнародні організації, особливо суди, не можуть просто ігнорувати дії фактично існуючих та такій території органів влади. Протилежний висновок означав би цілковите нехтування всіма правами мешканців цієї території при будь-якому обговоренні їх у міжнародному контексті, а де становило б позбавлення їх наймінімальніших прав, що їм належать.

У відповідності до наказів Міністерства юстиції України № 246/7 від 25.11.2014 року та № 935/5 від 17.06.2014 року всі органи та підрозділи, які підпорядковані Міністерству юстиції України повинні були переміститися з тимчасово непідлеглих територій в населені пункти, на території яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повномуобсязі та перереєструватись, тому всіакти та документи, видані органами не переміщеними в населені пункти, на територіях яких органи державної влади здійснюють свої повноваження в повному обсязі та не перереєструвались з 01 грудня 2014 року вважаються недійсними.

Судом встановлено, що відповідно до довідки про склад сім`ї або зареєстрованих у житловому приміщенні/будинку осіб, виданої 09.01.2018 року Адміністрацією Кіровського району м. Донецька Донецької Народної Республіки, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , є племінницею ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

З будинкової книги для прописки осіб, проживаючих у будинку, вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 разом з ОСОБА_1 проживали з 18.01.2014 року.

Згідно заповіту, посвідченого 28.09.1999 року державним нотаріусом Дебальцівської державної нотаріальної контори Марченко С.М., зареєстровано в реєстрі за № 2526, ОСОБА_2 на випадок своєї смерті зробила таке розпорядження: усе належне їй майно, де б воно не було та з чого б не складалось, в тому числі жилий будинок та земельну ділянку, що знаходиться в АДРЕСА_2 ,заповідала у власність ОСОБА_1

22.01.2010 року у будинку АДРЕСА_1 трапилася пожежа, внаслідок якої були знищені документи, в тому числі і свідоцтво про смерть матері заявниці ОСОБА_3 та свідоцтва про шлюб, що підтверджується актом про пожежу від 22.01.2010 року.

ІНФОРМАЦІЯ_2 померла ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , видане 10.04.2020 року Кіровським відділом РАЦС Донецького міського управління юстиції Міністерства юстиції Донецької Народної Республіки, актовий запис № 574.

Причиною смерті ОСОБА_2 є атеросклеротичний кардіосклероз з гіпер хронічною хворобою, що підтверджується довідкою про причину смерті № 22 (до форми № 106/у, видається для поховання), виданої Комунальним закладом «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 6 м. Донецька» Донецької Народної Республіки.

Відповідно до листа Відділу державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) від 20.08.2020 року № 1656/22.2-09, відмовлено у державній реєстрації смерті ОСОБА_2 , оскільки аналіз документів, пред`явлених заявником, свідчить, що пред`явлені документи для державної реєстрації смерті видані на території, де органи державної влади України тимчасово не здійснюють свої повноваження та не відповідають вимогам ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану».

Відповідно до статті 9 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», державні органи та органи місцевого самоврядування, утворені відповідно до Конституції та законів України, їх посадові та службові особи на тимчасово окупованій території діють лише на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Будь-якіоргани, їхпосадові та службові особи на тимчасово окупованій території та їх діяльність вважаються незаконними, якщо ці органи або особи створені, обрані чи призначені у порядку, не передбаченому законом. Будь-який акт (рішення, документ) виданий органами та /або особами, створеними, обраними або призначеними в порядку, не передбаченому Законом України, є недійсним і не створює правових наслідків.

Згідно ст.17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану», державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі:

1) документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою;

2) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.

Державна реєстрація смерті за заявою, поданою у строки, визначені частиною другою цієї статті, та до закінчення одного року з дня настання смерті, проводиться за останнім місцем проживання померлого, за місцемн астання смерті чи виявлення трупа або за місцем поховання.

Пунктом 1 глави 5 розділу ІІІ Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом МіністерстваюстиціїУкраїни 18.10.2000 року № 52/5(у редакції наказу Міністерства юстиції від 24.12.2010 року № 3307/5) встановлено, що підставами для проведення державної реєстрації смерті є лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о), форма якого затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - лікарське свідоцтво про смерть); фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о), форма якої затверджена наказом Міністерства охорони здоров`я України від 08.08.2006 № 545, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 25.10.2006 за № 1150/13024 (далі - фельдшерська довідка про смерть); лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; рішення суду про оголошення особи померлою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разіреєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням не судових та судових органів; повідомлення установи виконання покарань або слідчого.

Згідно з ч.2, 3, 4, ст.317 ЦПК України, заява про встановлення факту смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути подана родичами померлого або їхніми представника ми до суду за межами такоїтериторії України. Справи про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, розглядаються невідкладно з моменту надходження відповідної заяви до суду. Ухвалене судом рішенняу справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, підлягає негайному виконанню. Рішенняу справах про встановлення факту народження або смерті особи на тимчасово окупованій території України, визначеній Верховною Радою України, може бути оскаржено в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Оскарження рішення не зупиняє його виконання.

Встановлення даного факту має для заявника юридичне значення, оскільки дозволить провести державну реєстрацію факту смерті ОСОБА_2 .

Таким чином, зібрані у справі докази та їх належна оцінкав казують на наявність достатніх та належних підстав для задоволення заяви ОСОБА_1 .

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 4, 5, 18, 19, 293, 315, 316, 317, 318, 319, 352, ЦПК України, ст. ст. 17, 18 Закону України «Про державну реєстрацію актівцивільного стану», Законом України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України», постанови Пленуму Верховного суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», суд -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту смерті, заінтересована особа: Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків) - задовольнити.

Встановити факт смерті громадянки України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженки м. Дебальцеве Донецької області, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_4 у м. Донецьк Донецької області.

Рішення суду підлягає негайному виконанню.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення або з дня складання повного судового рішення у разі оголошення вступної та резолютивної частини рішення або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи.

Під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Учасник справи, якому повне рішення суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно - телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи до або через Фрунзенський районний суд м. Харкова.

З інформацією щодо тексту судового рішення учасники справи можуть ознайомитися за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване у встановленому порядку місце проживання (перебування): АДРЕСА_1 , фактично проживає за адресою: АДРЕСА_4 .

Заінтересована особа - Відділ державної реєстрації актів цивільного стану по Індустріальному та Немишлянському районах у місті Харкові Східного Міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Харків), адреса місцезнаходження: 61058, м. Харків, вул. Валентинівська, 31.

Повне судове рішення складено 28.09.2020 року.

Суддя -