Справа № 682/1125/20
Провадження № 2/682/549/2020
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
25 вересня 2020 року м. Славута
Славутський міськрайонний суд Хмельницької області у складі :
головуючої судді Зеленської В.І,
з участю секретарки судових засідань Козир О.П.,
розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором купівлі-продажу товарів у кредит,
22.05.2019 р ОСОБА_1 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_2 про стягнення боргу за договором купівлі-продажу товарів у кредит від 22 травня 2017 р в сумі 29 624 грн 60 коп та відшкодування судових витрат.
Відповідач ОСОБА_2 належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи судом, письмовий відзив на позов не подав, не заявив клопотання про розгляд справи за участю сторін.
Дослідивши позовні вимоги, письмові докази, суд зхнаходить, що позов слід задовольнити частково з таких підстав.
Відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст. 76-83, 174, 191 ЦПК України та не подав суду заперечення щодо вимог позивача у вигляді відзиву на позов.
Однак, враховуючи приписи ст. 2 ЦПК України, завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням цивільного судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
Згідно із частинами 1-2 ст. 207 ЦК України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Встановлено, що 22 травня 2017 року між ПП ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладено Договір купівлі-продажу товарів у кредит (далі-Договір), предметом якого є ноутбук Lenovo IdeaPad вартістю 7500 грн. Строк дії договору - до 22.03.2018 р - п. 5.2 (а.с. 8). Договір укладений у письмовій формі та підписаний сторонами.
Згідно зі ст. 694 ЦК України договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з розстроченням платежу. Договором купівлі-продажу може бути передбачений обов"язок покупця сплачувати проценти на суму, що відповідає ціні товару, проданого в кредит, починаючи від дня передання товару продавцем.
За умовами договору відповідач вніс продавцю під час придбання товару платіж за ноутбук готівкою в розмірі 1000 грн (п. 1.2) та відповідно до п. 2.2 Договору зобов`язався розрахуватись за товар не пізніше 22.03.2018 р.
Оплата товару за договором здійснюється покупцем шляхом сплати щомісячного платежу до 22 числа у розмірі не менше ніж 800 грн (п.3.1 Договору).
За користування кредитом покупець зобов`язаний щомісячно сплачувати на користь продавця плату, що становить 3 % в місяць від суми залишку основного боргу за попередній місяць - п. 3.2. Договору.
За прострочення здійснення чергового платежу за товар покупець зобов`язаний сплатити продавцю штраф у розмірі 1% від суми основного боргу, що наявний на останній день строку, у який покупцем має бути проведений черговий платіж (п. 4.2). Крім того, у разі допущення покупцем прострочення здійснення чергового платежу за товар покупець зобов`язаний сплатити продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки, встановленої Національним Банком України, від суми основного боргу, що наявний на останній день строку проведення чергового платежу - п. 4.2 Договору.
ПП ОСОБА_1 виконав свій обов"язок продавця за Договором купівлі-продажу товару у кредит та 22.05.2017 р передав відповідачу - покупцю ОСОБА_2 ноутбук Lenovo IdeaPad вартістю 7500 гривень. Відповідач ОСОБА_2 під час придбання ноутбуку Lenovo IdeaPad сплатив продавцю ОСОБА_1 готівкою 1000 грн вартості товару.
Таким чином, залишок несплаченої вартості ноутбуку на момент його продажу становив 6500 грн.
В позовній заяві позивач вказав, що згідо з п.2.3 Договору у разі не погашення заборгованості у строк, визначений п. 2.2 Договору, даний термін угоди продовжується на 1 рік.
Проте, у наданому позивачем та дослідженому судом Договорі купівлі-продажу товарів у кредит від 22.05.2017 рвідсутній п.2.3, який передбачав би продовження строку дії угоди. Таким чином, строк дії Договору закінчився 22.03.2018 р - п. 5.2. Договору.
Судом встановлено та не спростовано відповідачем, що станом на день закінчення строку дії Договору купівлі-продажу товару в кредит - 22.03.2018 р відповідач не сплатив позивачу 6500 грн вартості товару, проценти в розмірі 3% на місяць від суми залишку заборгованості за кредитом за десять місяців, що становить 6500 : 100% х 3% х 10 міс. = 1950 грн, а також пеню та штраф відповідно до п. 4.2 Договору.
Позивач не заявив вимогу про стягнення з відповідача штрафу, передбаченого п. 4.2 Договору.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Тому підстав для стягнення штрафу суд не вбачає.
Відповідно до ст. 549 ЦК неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (ч.2 ст.549 ЦК). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (ч.3 ст.549 ЦК).
Тому суд прийшов до висновку про законність та обгрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача в користь позивача пені, як цивільно-правової відповідальності за невиконання грошового зобов`язання.
Провівши розрахунок, встановлено, що на момент закінчення строку дії договору продажу товару в кредит - 22.03.2018 р сума пені, передбачена п. 4.2 Договору, становить 1483,22 грн, що стверджується розрахунком .
Договором, укладеним між сторонами, передбачено стягнення пені за прострочення виконання грошового зобов`язання в межах строку дії договору. Тому суд знаходить безпідставною вимогу позивача про стягнення з відповідача пені в період з 22 квітня 2018 р по 22 квітня 2020 року, тобто після закінчення строку дії Договору.
Провівши розрахунки встановлено, що заборгованість відповідача перед позивачем за Договором купівлі-продажу товарів у кредит становить 9933,22 грн.
Щоб захистити інтереси постраждалого кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів, ч. 2 ст. 625 ЦКУ пропонує вірний спосіб отримати від боржника, який прострочив виконання грошового зобов`язання, суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлено договором чи законом.
Провівши розрахунки з урахуванням індексу інфляції, офіційно встановленого в Україні за період з 22 березня 2018 р по 22 квітня 2020 р, судом встановлено, що розмір втрат позивача у зв"язку з інфляцією через неповернення боргу в сумі 9933,22 грн станом на 22.04.2020 р, становить 1124 грн 42 коп ; 3 % річних за цей період становить 622,67 грн .
Суд не бере до уваги наданий позивачем розрахунок інфляції та 3% річних, стягнення яких передбачене ч. 2 ст. 625 ЦК України, так як вказаний розрахунок не відповідає обставинам справи, оскільки безпідставно здійснений за період з червня 2017 р по квітень 2020 р.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України з відповідача слід стягнути в користь позивача судові витрати пропорційно задоволеним вимогам (39,43 %), що становить 331,53 грн (а.с.1).
Керуючись ст.ст. 4-13, 17, 18, 141, 263-265, 273 ЦПК України, ст.ст. 611, 625, 549, 694 ЦК України, суд
Позов задовольнити частково.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Хмельницького апеляційного суду через Славутський міськрайонний суд.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя Зеленська В. І.