Справа № 2-5781/11
Провадження № 6/761/893/2020
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 вересня 2020 року Шевченківський районний суд м.Києва у складі:

головуючого судді: Савицького О.А.,

при секретарі: Горюк В.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду заяву ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виданого за рішенням суду в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

15.07.2020 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виданого за рішенням суду в цивільній справі № 2-5781/11 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Свої вимоги заявник обґрунтовує тим, що 09.04.2012 р. Шевченківським районним судом м.Києва ухвалено заочне рішення в цивільній справі № 2-5781/11 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, яким позов задоволено, а саме стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 468382,34 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 09.06.2011 р. 3734646,59 грн., та 1820,00 грн. судових витрат. На підставі вказаного заочного рішення, яке набрало законної сили 02.05.2012 р., представнику ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 05.12.2012 р. було видано виконавчий лист, за яким з метою його примусового виконання державним виконавцем відкрито виконавче провадження. При цьому, 01.11.2019 р. Шевченківським районним судом м.Києва постановлено ухвалу, якою замінено сторону стягувача у даному виконавчому провадженні, а саме ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника Скуратова А.І. 01.06.2020 р. стягувачем ОСОБА_2 та боржником ОСОБА_1 складено акт про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якого сторони, керуючись ст. 601 ЦК України, дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язаннями, що виникли на підставі договору позики від 05.11.2013 р. та кредитного договору № 223377008 від 11.07.2008 р., внаслідок чого зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором вважаються припиненими, а зобов`язання ОСОБА_2 за договором позики вважаються частково припиненими. Разом з тим, посилаючись на те, що у нього, як боржника, відсутній обов`язок зі сплати заборгованості за кредитним договором, яка була стягнута за рішенням суду, оскільки відбулось зарахування зустрічних однорідних вимог, заявник вважає, що виконавчий лист є таким, що не підлягає виконанню, а тому звернувся до суду з даною заявою.

Представник заявника в судовому засіданні заявлені вимоги підтримав, просив суд задовольнити їх у повному обсязі.

Інші особи, які беруть участь у справі в судове засідання не з`явились, своїх представників до суду не направили, про дату, час і місце судового розгляду повідомлялись належним чином у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили, а тому відповідно до ч.3 ст. 432 ЦПК України, суд вважає за можливе розглянути заяву про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню за відсутності вказаних осіб.

Вислухавши пояснення сторони заявника, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що заява про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню не підлягає задоволенню з наступних підстав.

З матеріалів справи вбачається, що 09.04.2012 р. Шевченківським районним судом м.Києва ухвалено заочне рішення в цивільній справі № 2-5781/11 за позовом ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості, яким позов задоволено, а саме стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 468382,34 дол. США, що еквівалентно по курсу НБУ станом на 09.06.2011 р. 3734646,59 грн., та 1820,00 грн. судових витрат.

При цьому, на підставі вказаного заочного рішення, яке набрало законної сили 02.05.2012 р., представнику ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» 05.12.2012 р. Шевченківським районним судом м.Києва було видано виконавчий лист, за яким з метою його примусового виконання старшим державним виконавцем ВПВР УДВС ГТУЮ у м.Києві 29.10.2014 р. відкрито виконавче провадження № 45219011.

01.11.2019 р. Шевченківським районним судом м.Києва за результатами розгляду заяви ОСОБА_2 постановлено ухвалу, якою вказану заяву задоволено та замінено сторону стягувача у даному виконавчому провадженні, а саме ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» на його правонаступника ОСОБА_2 .

Разом з тим, 01.06.2020 р. стягувачем ОСОБА_2 та боржником ОСОБА_1 складено акт про зарахування зустрічних однорідних вимог, відповідно до якого сторони, керуючись ст. 601 ЦК України, дійшли згоди про зарахування зустрічних однорідних вимог за зобов`язаннями, що виникли у ОСОБА_2 перед ОСОБА_1 на підставі договору позики від 05.11.2013 р. та у ОСОБА_1 перед ОСОБА_2 на підставі кредитного договору № 223377008 від 11.07.2008 р., внаслідок чого зобов`язання ОСОБА_1 за кредитним договором вважаються припиненими, а зобов`язання ОСОБА_2 за договором позики вважаються частково припиненими.

Звертаючись до суду з даною заявою, заявник, як на підставу для її задоволення посилається на те, що внаслідок складення акту ним, як боржником, та ОСОБА_2 , який є правонаступником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», як стягувачем, відбулось зарахування зустрічних однорідних вимог, а тому заявник вважає, що у нього, як боржника, відсутній обов`язок зі сплати заборгованості за кредитним договором, яка була стягнута за рішенням суду.

Відповідно до ч.2 ст. 432 ЦПК України суд визнає виконавчий документ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково, якщо його було видано помилково або якщо обов`язок боржника відсутній повністю чи частково у зв`язку з його припиненням, добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин.

Наслідком визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відповідно до п.5 ч.1 ст. 39 Закону України «Про виконавче провадження» є закінчення виконавчого провадження.

Наведені підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, поділяються на дві групи: матеріально-правові (зобов`язання можуть припинятися внаслідок добровільного виконання обов`язку боржником поза межами виконавчого провадження, припинення зобов`язань переданням відступного, зарахуванням, за домовленістю сторін, прощенням боргу, неможливістю виконання) та процесуально-правові, до яких відносяться обставини, що свідчать про помилкову видачу судом виконавчого листа, зокрема: видача виконавчого листа за рішенням, яке не набрало законної сили (крім тих, що підлягають негайному виконанню); коли виконавчий лист виданий помилкового за рішенням, яке взагалі не підлягає примусовому виконанню; видача виконавчого листа на підставі ухвали суду про затвердження мирової угоди, яка не передбачала вжиття будь-яких примусових заходів або можливості її примусового виконання і, як наслідок, видачі за нею виконавчого листа; помилкової видачі виконавчого листа, якщо вже після видачі виконавчого листа у справі рішення суду було скасоване; видачі виконавчого листа двічі з одного й того ж питання у разі віднайдення оригіналу виконавчого листа вже після видачі його дубліката; пред`явлення виконавчого листа до виконання вже після закінчення строку на пред`явлення цього листа до виконання.

Відповідно до ст. 601 ЦК України зобов`язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Так, в розумінні положень ст. 601 ЦК України зарахування здійснюється при умові, що вимоги сторін - зустрічні, тобто такі, які випливають з двох різних зобов`язань, між двома особами, де кредитор одного зобов`язання є боржником іншого.

Згідно з ч.5 ст. 11 ЦК України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов`язки можуть виникати з рішення суду.

Відповідно до п.6 ч.2 ст. 129 Конституції України, ст. 18 ЦПК України однією з основних засад судочинства є обов`язковість рішень суду.

Статтею 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом.

Судом встановлено, що складення між боржником ОСОБА_1 та стягувачем ОСОБА_2 акту про зарахування зустрічних позовних вимог відбулося під час виконання органами державної виконавчої служби рішення Шевченківського районного суду м.Києва від 09.04.2012 р., яким з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Райффайзен Банк Аваль», правонаступником якого став ОСОБА_2 , стягнуто заборгованість за кредитним договором.

До правовідносин, у яких обов`язок позичальника щодо виконання зобов`язань за кредитним договором виник з рішення суду, а не лише з кредитного договору, положення ст. 601 ЦК України щодо припинення зобов`язання зарахуванням не може застосовуватися.

Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду від 16.01.2018 р. у справі № 755/15479/14-ц.

Таким чином, оскільки обов`язок ОСОБА_1 щодо виконання зобов`язань за кредитним договором № 223377008 від 11.07.2008 р. виник у тому числі з рішення суду, яке набрало законної сили, та примусове виконання якого на даний час триває, при цьому дії державного виконавця пов`язані з цим виконанням неправомірними не визнавались, тому правові підстави для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, відсутні.

За таких обставин, оскільки судом не встановлено визначених ч.2 ст. 432 ЦПК України підстав, за наявності яких виконавчий лист може бути визнаний таким, що не підлягає виконанню, тому суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви.

Керуючись ст.ст. 259-261, 352-355, 432 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1 , заінтересовані особи: ОСОБА_2 , Відділ примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Київ), в задоволенні заяви про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, виданого за рішенням суду в цивільній справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Райффайзен Банк Аваль» до ОСОБА_1 про стягнення кредитної заборгованості.

Ухвала може бути оскаржена до Київського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги через Шевченківський районний суд м.Києва протягом п`ятнадцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя: