Справа № 127/8183/19
Провадження № 22-ц/801/573/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Романюк Л. Ф.
Доповідач:Оніщук В. В.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 рокуСправа № 127/8183/19м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді-доповідача: Оніщука В.В.

суддів: Копаничук С.Г., Медвецького С.К.,

за участю секретаря судового засідання Богацької О.М.,

учасники справи:

позивач: ОСОБА_1 ,

відповідач: ОСОБА_2 ,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Безпалюк Лариса Сергіївна,

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 2 цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29 листопада 2019 року, постановлену у складі судді Романюк Л.Ф., в залі суду,

встановив:

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , за участі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: приватного нотаріуса Вінницького міського нотаріального округу Безпалюк Лариси Сергіївни про визнання заповіту недійсним.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 29 листопада 2019 року позовну заяву залишено без розгляду.

Постановляючи ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції мотивував свій висновок наявністю в діях позивача ОСОБА_1 ознак зловживання процесуальними правами щодо подачі позову.

Не погодившись із вказаною ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подала апеляційну скаргу, у якій зазначає, що в її діях відсутні будь-які зловживання, порушення та безпідставні дії, оскільки вона звернулася до суду із позовом в порядку ч. 1 ст. 15 ЦК України, за змістом якої кожна особа має право на захист свого цивільного права, у разі його невизнання, порушення або оспорювання.

Позивач вважає, що оскаржуваною ухвалою порушено її права на звернення до суду та судовий захист, тому в апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29 листопада 2019 року скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

ОСОБА_2 подав відзив на апеляційну скаргу, у якому зазначає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 є безпідставною, тому просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29 листопада 2019 року залишити без змін.

В судовому засіданні представник ОСОБА_2 апеляційну скаргу не визнав, вказавши на її безпідставність та законність і обгрунтованість ухвали суду.

ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, при цьому надала заяву про розгляд справи у її відсутність.

Приватний нотаріус Вінницького міського нотаріального округу Безпалюк Л.С. в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, причин неявки не повідомила, а тому згідно вимог ч.2 ст. 372 ЦПК України її неявка не перешкоджає розгляду справи.

Суд, заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, що з`явились, перевіривши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватись на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотримання норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються, як на підставу своїх вимог або заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Постановляючи оскаржувану ухвалу про залишення позовної заяви без розгляду, суд першої інстанції виходив із того, що відповідно до ухвали Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 08.04.2015 року по справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , третя особа служба у справах дітей Вінницької міської ради, про визнання заповіту недійсним; за зустрічним позовом ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 19.01.2015 року в частині позову ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 , третя особа служба у справах дітей Вінницької міської ради, про визнання заповіту недійсним, скасовано, справу в цій частині передано на новий розгляд до суду першої інстанції. У решті рішення Вінницького міського суду Вінницької області від 27.11.2014 року та ухвалу апеляційного суду Вінницької області від 19.01.2015 року залишено без змін (а.с.158-162).

Отже, наявне рішення суду, яке набрало законної сили, в частині позовних вимог ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , яка діє в інтересах неповнолітнього ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним.

За вказаних обставин, суд першої інстанції вважав подання ОСОБА_6 окремого позову до ОСОБА_2 про визнання заповіту недійсним, зловживанням процесуальними правами.

Апеляційний суд вважає, що такого висновку суд першої інстанції дійшов з порушенням норм процесуального права.

Згідно ч.3 ст.44 ЦПК України, якщо подання скарги, заяви, клопотання визнається зловживанням процесуальними правами, суд, з урахуванням обставин справи, має право залишити без розгляду або повернути скаргу, заяву, клопотання.

Частина 2 статті 197 ЦПК України та частина 1 статті 222 ЦПК України передбачають розгляд судом клопотань та заяв у підготовчому судовому засіданні та судовому засіданні.

Параграф 2 глави 1 розділу ІІІ ЦПК України регулює питання подачі заяв, клопотань з процесуальних питань.

Відповідно до п.4 ч.2 ст.44 ЦПК України залежно від конкретних обставин суд може визнати зловживанням процесуальними правами дії, що суперечать завданню цивільного судочинства, зокрема, необґрунтоване або штучне об`єднання позовних вимог з метою зміни підсудності справи або завідомо безпідставне залучення особи як відповідача (співвідповідача) з тією самою метою; укладення мирової угоди, спрямованої на шкоду правам третіх осіб, умисне неповідомлення про осіб, які мають бути залучені до участі у справі.

Проаналізувавши вказані норми права, апеляційний суд приходить до висновку, що положення ч.3 ст.44 ЦПК України стосуються заяв, клопотань, скарг, поданих учасниками справи, і не застосовуються до позовної заяви.

Дії судді, після отримання ним позовної заяви, чітко врегульовані главою 2 розділу ІІІ ЦПК України.

Вичерпний перелік випадків залишення позову без розгляду, передбачений ст. 257 ЦПК України, а наслідки подання позовної заяви без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 ЦПК України регулюються, зокрема, частинами першою-третьою ст.185 ЦПК України.

Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що судом першої інстанції помилково застосовані норми ч.3 ст.44 ЦПК України до позовної заяви, поданої ОСОБА_1 .

Щодо посилання суду першої інстанції на наявність рішення суду, яке набрало законної сили, постановлене з приводу спору між тими самими сторонами, про той самий предмет і з тих самих підстав, то апеляційний суд звертає увагу на те, що у цивільній справі №127/18305/13-ц учасниками спору є інші сторони ніж у цій справі, а позивач ОСОБА_1 взагалі не була стороною по справі №127/18305/13-ц.

Крім цього, вказані обставини, за умови їх беззаперечного існування, відповідно до положень п. 3 ч. 1 статті 255 ЦПК України є підставою для закриття провадження у справі та не дають правових підстав для залишення позовної заяви без розгляду.

Відповідно до ч.1 ст.4 ЦПК України та ст.15 ЦК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів. Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Ніхто не може бути обмежений у праві на доступ до правосуддя, яке охоплює можливість особи ініціювати судовий розгляд та брати безпосередню участь у судовому процесі, або позбавлений такого права. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує кожному право на звернення до суду з позовом щодо його прав та обов`язків. Практика ЄСПЛ, зокрема, у рішенні "Меньшакова проти України" вказує, що "право на суд" включає в себе не тільки право ініціювати провадження, але й право розраховувати на розгляд спору судом.

Відтак, кваліфікуючи подання позову, як зловживання процесуальним правом, та встановлюючи негативні наслідки вчинення таких дій у вигляді залишення позову без розгляду, суд позбавив ОСОБА_1 , гарантованого законом, права на справедливий судовий розгляд, складовою якого є право доступу до суду.

Відповідно до положень ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на наведене, колегія суддів вважає, що оскаржувана ухвала постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню на підставі ст. 379 ЦПК України, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, 374, 379, 381 - 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 29 листопада 2019 року скасувати і справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий: В.В. Оніщук

Судді: С.Г. Копаничук

С.К. Медвецький