ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/1180/20Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Новікова О.М.,
Храпка В.Д., Вініченка Б.Б.
за участю секретаряЧуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Алексєєва Максима Юрійовича, третя особа: акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" про визнання протиправним та скасування рішення, --

в с т а н о в и в :

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 , через представника ОСОБА_2 , звернулася до суду із позовом до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Алексєєва Максима Юрійовича, третя особа: акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" про визнання протиправним та скасування рішення.

Позов обґрунтовано тим, що 03 лютого 2017 року банк в порядку позасудового звернення стягнення на предмет іпотеки на підставі вимоги банку від 14 листопада 2016 року оформив право власності на квартиру АДРЕСА_1 , про що 03 лютого 2017 року внесено запис про право власності 1887143 приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алєксєєвим М.Ю.

Позивачка вказала, що реєстраційна дія та запис у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно вчинено приватним нотаріусом з порушенням норм Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», запис про державну реєстрацію права на вказану квартиру за ПАТ «Приватбанк» є протиправним та підлягає скасуванню, оскільки відповідачем не з`ясовано і не перевірено відповідність заявлених прав та поданих документів вимогам законодавства. Не перевірено факти того, що позасудове звернення на предмет іпотеки проводиться виключно за згодою сторін у відповідності до вимог ст. 36-38 Закону України «Про іпотеку». Не було укладено окремого договору про задоволення вимог іпотекодержателя, а підписання іпотечного договору із застереженням про можливі позасудові способи передачі кредитору нерухомого майна не є безумовними.

Також, на думку ОСОБА_1 , при вчиненні нотаріальних дій було допущено ряд порушень. Вимога іпотекодержателя не може бути підставою для набуття права власності на нерухоме майно. Нотаріус не повідомляв ОСОБА_1 як власника майна ні про які дії. Крім того, серед переліку підстав для реєстрації права власності та інших речових прав законом не передбачено таку підставу, як вимога Банку. Нотаріус не встановив, чи є заборгованість перед банком у власника квартири ОСОБА_1 , так як виконавчого провадження не існує, відомостей про наявність заборгованостей у Єдиному реєстрі боржників також не існує, що свідчить про відсутність будь яких заборгованостей ОСОБА_1 перед банком.

Крім того, ОСОБА_1 зазначила, що рішенням суду у цивільній справі № 2-132/11 вже було стягнуто 201 755,11 грн. та ухвалено проведення реалізації зазначеного іпотечного майна шляхом продажу з прилюдних торгів із визначенням процедури, встановленої ст. 38 ЗУ «Про іпотеку». Таким чином, кредитор використав своє право щодо примусового звернення стягнення на іпотечну квартиру, виконавчий лист до відповідного відділу державної виконавчої служби банком було подано, а виконавче провадження 29 травня 2013 року закінчено у зв`язку з його фактичним виконанням, а отже банк - стягувач ще у 2013 році повністю задовольнив свої вимоги та використав свої цивільні права, а подвійне стягнення та повторне притягнення до цивільної відповідальності заборонено законом.

Посилаючись на такі доводи, просила визнати незаконним та скасувати рішення приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Алексєєва М.Ю. про внесення запису щодо державної реєстрації прав та їх обтяжень від 06 лютого 2017 року, індексний номер 33724765.

Рішенням Соснівського районного суду м. Черкаси від 12 грудня 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Рішення мотивовано тим, що ОСОБА_1 при зверненні до суду з позовом про скасування рішення приватного нотаріуса про державну реєстрацію прав та їх обтяжень неправильно визначила суб`єктний склад сторін спору, не залучила до участі у справі як співвідповідача АТ КБ «ПриватБанк», який на час пред`явлення позову до суду був власником квартири і право власності якого фактично оспорюється позивачкою. При цьому, суд позбавлений права без залучення співвідповідача вирішити питання, які стосуються предмету спору, зокрема права власності на об`єкт нерухомого майна, що є неприпустимим, оскільки це суперечить основоположним принципам цивільного судочинства.

ОСОБА_1 , не погоджуючись з вказаним рішенням, оскаржила його в апеляційному порядку.

Доводи апеляційної скарги зводяться до доводів, викладених у позовній заяві.

Крім того, позивачка, оспорюючи підстави, вказані судом першої інстанції, для відмови у позові, наголосила, що до розгляду справи по суті заявляла клопотання про залучення до участі у справі як співвідповідача АТ КБ «ПриватБанк», проте, таке клопотання залишено судом без задоволення.

Вважаючи рішення незаконним, ОСОБА_1 просить його скасувати, ухвалити нове, яким направити справу для розгляду до іншого суду першої інстанції за встановленою підсудністю.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що скарга не підлягає до задоволення.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, приватним нотаріусом Черкаського міського нотаріального округу Алексєєвим М.Ю. прийнято рішення про державну реєстрацію прав та їх обтяжень № 33724765, згідно з яким проведено державну реєстрацію права власності на квартиру АДРЕСА_2 за ПАТ КБ «Приватбанк».

Згідно зі ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Як вбачається з позовної заяви, позивач, звертаючись до суду з позовом про визнання протиправним та скасування рішення, заявила вимоги до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Алексєєва М.Ю. та зазначила ПАТ КБ «ПриватБанк» в якості третьої особи.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Згідно з вимогами до форми та змісту позовної заяви вона повинна містити повне найменування (для юридичних осіб) або ім`я (прізвище, ім`я та по батькові - для фізичних осіб) сторін та інших учасників справи, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), поштовий індекс, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України (для юридичних осіб, зареєстрованих за законодавством України), а також реєстраційний номер облікової картки платника податків (для фізичних осіб) за його наявності або номер і серію паспорта для фізичних осіб - громадян України (якщо такі відомості позивачу відомі), відомі номери засобів зв`язку, офіційної електронної адреси та адреси електронної пошти; а також зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; (п.п. 2 і 4 ч. 2 ст. 175 ЦПК України у редакції, чинній на час звернення позивачки до суду).

Позивачем і відповідачем можуть бути, зокрема, фізичні і юридичні особи (ч. 2 ст. 48 ЦПК України).

Визначення відповідачів, предмета та підстав спору є правом позивача. Натомість, встановлення належності відповідачів й обґрунтованості позову - обов`язком суду, який виконується під час розгляду справи.

У справах за позовом іпотекодавця до державного реєстратора спірні правовідносини виникають здебільшого саме між позивачем та іпотекодержателем через невиконання договірних зобов`язань і реалізацію прав іпотекодержателя щодо предмета іпотеки - нерухомого майна позивача.

Спір про скасування рішення, запису щодо державної реєстрації речового права на нерухоме майно треба розглядати як спір, пов`язаний із порушенням цивільних прав позивача на нерухоме майно іншою особою, за якою зареєстроване речове право на це майно (постанова Великої Палати Верховного Суду від 4 вересня 2018 року у справі № 823/2042/16 (пункт 36)).

Отже, позовна вимога про визнання незаконною та скасування державної реєстрації права власності на квартиру не може бути звернена до приватного нотаріуса, яку позивачка визначила відповідачем. Державний реєстратор, зокрема і приватний нотаріус, зобов`язаний виконати рішення суду щодо скасування державної реєстрації речового права або його обтяження незалежно від того, чи був цей реєстратор залучений до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостійні вимоги щодо предмета спору, чи не був залучений.

Встановивши, що позов заявлений до неналежного відповідача та відсутні визначені процесуальним законом підстави для заміни неналежного відповідача належним, суд відмовляє у позові до такого відповідача.

Вказаний правовий висновок викладений у постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 520/13067/17 (провадження 14-397цс19) від 01 квітня 2020 року.

Рішення районного суду, яке оскаржується апелянтом, ухвалене за позовними вимогами ОСОБА_1 до відповідача - приватного нотаріуса Алєксєєва М.О., третя особа - АТ КБ «ПриватБанк».

Вказана обставина і стала підставою для відмови у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 .

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком районного суду. При цьому суд не в змозі виправити помилку районного суду про залучення банку в якості відповідача. Але дане рішення не перешкоджає позивачці захистити свої права шляхом пред`явлення у встановленому законом порядку позову про визнання незаконною та скасування державної реєстрації до належного відповідача.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Соснівського районного суду м. Черкаси від 28 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 21 вересня 2020 року.

Судді