Ухвала

24 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 676/2072/17

провадження № 61-13283ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Ступак О. В., вирішуючи питання про відкриття касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 27 липня 2020 року, ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 29 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя. Після уточнення позовних вимог просив провести між ним та ОСОБА_2 поділ подружнього майна: квартири АДРЕСА_1 , квартири АДРЕСА_2 на АДРЕСА_2 та автомобіля «DAWOO-MATIZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , таким чином: виділити йому у власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 , вартістю 267 277,00 грн., виділити у власність ОСОБА_2 двохкімнатну квартиру АДРЕСА_1 , вартістю 524 118,00 грн, виділити у власність ОСОБА_2 автомобіль «DAWOO-MATIZ», реєстраційний номер НОМЕР_1 , 2004 року випуску, вартістю 33 577,00 грн.

У серпня 2017 року ОСОБА_2 звернулася до суду із зустрічною позовною заявою до ОСОБА_1 . Уточнивши вимоги зустрічної позовної заяви, ОСОБА_2 просила припинити право власності за ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 , здійснити поділ спільного майна подружжя: виділити їй у власність 2/3 частини квартири АДРЕСА_1 , враховуючи інтереси неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , виділити у власність ОСОБА_1 1/3 частини квартири АДРЕСА_1 .

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено. Виділено ОСОБА_1 у власність однокімнатну квартиру АДРЕСА_2 . Припинено право власності ОСОБА_2 на 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 . Виділено у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , автомобіль «Daewoo Matiz», державний номерний знак НОМЕР_1 , 2004 року випуску. Зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Припинено право власності ОСОБА_1 на квартиру АДРЕСА_1 . У задоволенні інших вимог зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив із доведеності позовних вимог ОСОБА_1 та виділяючи останньому у власність квартиру АДРЕСА_2 і виділяючи у власність ОСОБА_2 квартиру АДРЕСА_1 , суд зазначав, що при проведенні такого поділу враховуються інтереси подружжя, адже кожній стороні виділено окреме майно, а також враховано факт проживання із ОСОБА_2 неповнолітньої дитини сторін.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 27 липня 2020 року, із урахування ухвали Хмельницького апеляційного суду від 29 липня 2020 року, апеляційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково. Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 листопада 2019 року у частині поділу нерухомого майна скасовано та у цій частині ухвалено нове судове рішення. Первісний позов ОСОБА_1 та зустрічний позов ОСОБА_2 задоволено частково. Визнано за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини квартири АДРЕСА_1 , зменшивши право власності ОСОБА_1 на цю ж квартиру до 1/2 частини. У решті вимог первісного позову ОСОБА_1 та у решті вимог зустрічного позову ОСОБА_2 відмовлено. В іншій частині рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 12 листопада 2019 року залишено без змін. Вирішено питання розподілу судових витрат.

Суд апеляційної інстанції виходив із того, що оскільки квартира АДРЕСА_1 є спільним майном подружжя, частини яких є рівними, тому підлягають до часткового задоволення позовні вимоги первісного та зустрічного позову щодо поділу цієї квартири, визнавши за ОСОБА_2 право власності на 1/2 частини зазначеної квартири, зменшивши право власності ОСОБА_1 на цю ж квартиру до 1/2 частини.

У вересні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою на постанову Хмельницького апеляційного суду від 27 липня 2020 року, ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 29 липня 2020 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції, скасувати оскаржувану ухвалу апеляційного суду.

Касаційна скарга ОСОБА_1 не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню із таких підстав.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 389 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити у касаційному порядку рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанову суду апеляційної інстанції, крім судових рішень, визначених у частині третій цієї статті.

Згідно з частиною другою статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження судових рішень, зазначених у пункті 1 частини першої цієї статті, є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права виключно у таких випадках:

1) якщо суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, крім випадку наявності постанови Верховного Суду про відступлення від такого висновку;

2) якщо скаржник вмотивовано обґрунтував необхідність відступлення від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду та застосованого судом апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні;

3) якщо відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах;

4) якщо судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частинами першою, третьою статті 411 цього Кодексу.

У поданій касаційній скарзі заявник, посилаючись на незаконність та необґрунтованість оскаржуваних судових рішень, не наводить передбачених частиною другою статті 389 ЦПК України підстав касаційного оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи та постанови суду апеляційної інстанції. Саме по собі посилання у касаційній скарзі на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права без зазначення на обґрунтування випадків (випадка) перелічених у

пунктах 1, 2, 3, 4 частини другої статті 389 ЦПК України не є виконанням вимог процесуального закону (пункт 5 частини другої статті 392 ЦПК України) щодо обов`язкового зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження.

У пункті 4 частини четвертої статті 393 ЦПК України передбачено, що касаційна скарга не приймається до розгляду та повертається судом, якщо у касаційній скарзі не викладені передбачені цим Кодексом підстави для оскарження судового рішення в касаційному порядку.

Відповідно до прецедентної практики Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права (стаття 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини»), умови прийнятності касаційної скарги, відповідно до норм законодавства, можуть бути суворішими, ніж для звичайної заяви. Зважаючи на особливий статус суду касаційної інстанції, процесуальні процедури у суді касаційної інстанції можуть бути більш формальними, особливо, якщо провадження здійснюється судом після їх розгляду судом першої інстанції, а потім судом апеляційної інстанції (рішення у справах: «Levages Prestations Services v. France» від 23 жовтня 1996 року, Reports 1996-V, p. 1544, § 45; «Brualla Gomez de la Torre v. Spain» від 19 грудня 1997 року).

Враховуючи те, що заявник не виконав вимог процесуального закону при поданні касаційної скарги щодо наведення підстав касаційного оскарження судових рішень, така скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення скарги не перешкоджає повторному зверненню, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статями 389, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Хмельницького апеляційного суду від 27 липня 2020 року, ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 29 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про поділ майна подружжя та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ майна подружжя, повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Ступак