ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 673/258/19
Провадження № 22-ц/4820/38/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Чебан О.М.,

з участю представника позивача,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Служба в справах дітей Деражнянської районної державної адміністрації, до ОСОБА_2 про відібрання дітей у батька та повернення їх матері, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області в складі судді Дворніна О.С. від 02 серпня 2019 року.

Заслухавши доповідача, пояснення учасника справи, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У лютому 2019 року позивач, звертаючись із вказаним позовом до відповідача, зазначала, що рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 05.07.2018 року у справі № 626/1199/17 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано, визначено місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_1 .

Постановою Харківського апеляційного суду від 29.10.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Красноградського районного суду Харківської області від 05.07.2018 року залишено без змін.

Однак незважаючи на судове рішення, яке набрало законної сили, неодноразові звернення позивачки щодо повернення дітей, відповідач не виконує його і продовжує самовільно утримувати дітей по місцю свого проживання, чим порушує права дітей та позивачки.

З цих підстав просила відібрати у ОСОБА_2 малолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та повернути дітей матері ОСОБА_1 .

Рішенням Деражнянського районного суду Хмельницької області від 02 серпня 2019 року позов задоволено, постановлено відібрати у ОСОБА_2 малолітніх дітей - ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та повернути дітей матері ОСОБА_1 .

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати в сумі 768,40 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_2 просить скасувати рішення суду та ухвалити нове про відмову в позові, стягнути з позивача на його користь судовий збір.

Вважає, що суд першої інстанції допустив порушення ч. 5 ст. 128 ЦПК України щодо своєчасного повідомлення про призначене судове засідання, шляхом направлення 30.07.2019 року, менш ніж за 5 днів, на його електронну адресу скан-копії судової повістки про судове засідання у справі 02.08.2019 року.

Суд першої інстанції також пропустив десятиденний термін для складання повного судового рішення в порушення ч. 6 ст. 268 ЦПК України.

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просила рішення суду залишити без зміни, апеляційну скаргу - без задоволення. ОСОБА_2 не виконує добровільно рішення суду, тим самим порушуючи права та інтереси її та дітей. Перешкоджав судовому розгляду справи, без поважних причин заявляючи клопотання про відкладення розгляду справи, при цьому жодного разу не з`явився в судове засідання.

В засіданні апеляційного суду представник позивача просила відхилити апеляційну скаргу як безпідставну.

Апелянт та його представник в судове засідання не з`явилися.

Представник апелянта подав клопотання про відкладення розгляду справи, посилаючись на зайнятість в Хмельницькому міськрайонному суді як представника потерпілого в кримінальному провадженні № 686/32513/19.

Апеляційний суд констатує, що апелянт та його представник брали участь в судовому засіданні 30.01.2020 року і були повідомлені про відкладення розгляду справи на 09.30 год. 05.03.2020 року, вказані час та дата судового засідання були узгоджені судом з усіма учасниками справи.

В свою чергу долучений до клопотання договір про надання правової допомоги в кримінальному провадженні № 686/32513/19 укладено адвокатом Ксьондзиком Ю.Ю. 27.02.2020 року, після узгодження 30.01.2020 року дати та відкладення апеляційним судом вказаної справи на 05.03.2020 року. Водночас згідно наданого повідомлення справа № 686/32513/19, в якій бере участь адвокат Ксьондзик Ю.Ю., призначена до розгляду Хмельницьким міськрайонним судом на 10.30 год. 05.03.2020 року, що уможливлювало його участь у тій справі після розгляду справи апеляційним судом.

За змістом ч.1 ст. 162 СК України, практики Європейського суду з прав людини ( зокрема, рішення ЄСПЛ у справі «Забара проти України») справи щодо опіки над дітьми, зокрема щодо відібрання дітей, повинні розглядатися без зволікання, судове рішення має прийматися невідкладно.

Зважаючи на викладене, з врахуванням відкриття апеляційного провадження у справі 02.10.2019 року, неодноразового відкладення розгляду справи в тому числі і за клопотаннями сторони апелянта, вказане клопотання не підлягає задоволенню.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Так, судом встановлено, що сторони є батьками ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 05.07.2018 року визначено місце проживання неповнолітніх дітей ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 з матір`ю ОСОБА_1 .

Постановою Харківського апеляційного суду від 29.10.2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Красноградського районного суду Харківської області від 05.07.2018 року залишено без змін.

Постановою Верховного суду України від 12.04.2019 року касаційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення, рішення Красноградського районного суду Харківської області від 05.07.2018 року та постанову Харківського апеляційного суду від 29.10.2018 року залишено без змін.

26.11.2018 року ОСОБА_1 направила на адресу Деражнянської РДА Хмельницької області як органу опіки та піклування повідомлення про намір 04.12.2018 року прибути до ОСОБА_2 , який зареєстрований по АДРЕСА_1 та проживає по АДРЕСА_2 , з метою забрати дітей із собою до місця її проживання по АДРЕСА_3 .

Актом від 05.12.2018 року, складеним комісією в складі в.о. старости с. Коричинці Чорної Т., секретаря сільської ради Захорової В., ДОП Куціцького І.О. зафіксовано відмову ОСОБА_2 та його батька добровільно передати дітей матері.

У зв`язку з цим позивачка неодноразово зверталася до Деражняського відділення поліції Летичівського відділу поліції ГУНП в Хмельницькій області із заявою про повернення двох малолітніх дітей. Листом Деражнянського ВП Летичівського ВП ГУНП в Хмельницькій області від 26.12.2018 року їй було повідомлено про відсутність в діях ОСОБА_2 складу кримінального та адміністративного правопорушення.

Наведені обставини підтверджуються матеріалами справи.

Задовольняючи позов, суд першої інстанції обґрунтовано виходив з того, що відповідач змінив місце проживання дітей всупереч судовому рішенню, без згоди їхньої матері, позивача у справі, чим порушує права дітей та позивачки щодо місця їх проживання.

Так, відповідно до ч.3 ст. 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

За змістом ст. 141 СК України мати і батько мають рівні права та обовзяки щодо дитини.

Згідно з ч.ч. 1-2 ст.155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

Відповідно до статті 160 Сімейного Кодексу України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків. Місце проживання дитини, яка досягла десяти років, визначається за спільною згодою батьків та самої дитини. Якщо батьки проживають окремо, місце проживання дитини, яка досягла чотирнадцяти років, визначається нею самою.

За змістом ч.1 ст.161 СК України якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Суд першої інстанції правильно встановив, що рішенням Красноградського районного суду Харківської області від 05.07.2018 року визначено місце проживання малолітніх доньок сторін ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_1 .

Вказане судове рішення переглядалося судами вищих інстанцій в апеляційному та касаційному порядку і залишене без змін.

Незважаючи на зазначене судове рішення, яке набрало законної сили, неодноразові звернення позивачки щодо повернення дітей, відповідач не виконує його і продовжує самовільно утримувати доньок ОСОБА_4 та ОСОБА_5 по місцю свого проживання в с. Коричинці Деражнянського району Хмельницької області.

Позивач ОСОБА_1 разом з третьою донькою сторін, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , проживає в с. Іванівське Красноградського району Харківської області.

Відповідно до ч.1 ст. 162 СК України якщо один з батьків або інша особа самочинно, без згоди другого з батьків чи інших осіб, з якими на підставі закону або рішення суду проживала малолітня дитина, або дитячого закладу (установи), в якому за рішенням органу опіки та піклування або суду проживала дитина, змінить її місце проживання, у тому числі способом її викрадення, суд за позовом заінтересованої особи має право негайно постановити рішення про відібрання дитини і повернення її за попереднім місцем проживання.

Дитина не може бути повернута лише тоді, коли залишення її за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для її життя та здоров`я або обставини змінилися так, що повернення суперечить її інтересам.

Отже, за змістом наведеної норми права, що врегульовує спірні правовідносини, самочинна, без згоди матері, зміна відповідачем місця проживання дітей, визначеного рішенням суду, є беззаперечною підставою для негайного постановлення рішення про відібрання дітей і повернення їх за попереднім місцем проживання.

Єдиною обставиною, з якою закон пов`язує неможливість повернення дітей, - коли залишення їх за попереднім місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для їх життя та здоров`я або обставини змінилися так, що повернення суперечить їхнім інтересам.

На виконання вимог ч.ч.4-5 ст. 19 СК України апеляційний суд зобов`язав органи опіки та піклування за місцем проживання сторін та дітей (Красноградську районну державну адміністрацію Харківської області та Деражнянську районну державну адміністрацію Хмельницької області) надати суду письмові висновки щодо розв`язання спору про відібрання дітей на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Згідно висновку органу опіки та піклування Красноградської районної державної адміністрації Харківської області від 24 лютого 2020 року щодо розв`язання спору про відібрання малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 у батька та повернення їх матері, враховуючи відомості, одержані у результаті обстеження умов проживання ОСОБА_1 , а також враховуючи роль матері у житті дітей, яка здатна забезпечити дітям гармонійний розвиток і належне виховання та те, що відокремлення дітей від матері суперечить інтересам дітей, вважає за доцільне відібрати у батька ОСОБА_2 малолітніх дітей ОСОБА_4 та ОСОБА_5 та повернути їх матері ОСОБА_1 .

При цьому актом обстеження житлово-побутових умов від 02 січня 2020 року встановлено, що сім`я ОСОБА_1 складається з шести осіб - доньки ОСОБА_3 , баби ОСОБА_6 , діда ОСОБА_7 , сестер ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , які проживають в житловому будинку за адресою - АДРЕСА_3 . Житловий будинок загальною площею 60 кв.м має три кімнати, в будинку чисто, світло та затишно. У дітей є необхідні меблі, іграшки, розвиваючі ігри, сезонний одяг та необхідні комплекти білизни. У достатній кількості продукти харчування, консервація, утримується домашня птиця.

Взаємовідносини між членами сім`ї добрі, родина не конфліктна, в дітях виховується повага до дорослих, чуйність, доброта, працелюбність.

ОСОБА_1 виховує малолітню доньку, знаходиться у відпустці по догляду за дитиною до 3-х років, займається господарством, добра, відповідальна, неконфліктна людина. Сім`я користується повагою серед мешканців села, не конфліктна, працелюбна, не вживає алкогольні напої. Діти знаходяться в добрих соціально побутових умовах, в сім`ї панує злагода та мир. Діти мають можливість нормально розвиватися морально та фізіологічно.

Згідно характеристики виконавчого комітету Іванівської сільської ради від 03 січня 2020 року ОСОБА_1 дійсно зареєстрована за місцем перебування і фактично проживає в АДРЕСА_3 в домоволодінні бабусі ОСОБА_6 З червня 2017 року стоїть на обліку в управлінні соціального захисту населення Красноградської районної державної адміністрації Харківської області як внутрішньо переміщена особа. За місцем реєстрації характеризується добре, з сусідами не конфліктує, в громадському житті села бере активну участь. За характером спокійна, неконфліктна людина, не вживає алкогольні напої. Проявляє себе як порядна, відповідальна та добра громадянка, виховує малолітню доньку.

Згідно письмового висновку від 25 лютого 2020 року Деражнянська районна державна адміністрація Хмельницької області як орган опіки та піклування також вважає за доцільне відібрати та повернути дітей ОСОБА_5 та ОСОБА_4 їх матері ОСОБА_1 в с. Іванівське Красноградського району Харківської області, де рішенням Красноградського районного суду Харківської області визначено їх місце проживання.

Матеріали справи не містять жодних даних про те, що повернення дітей матері за її місцем проживання створюватиме реальну небезпеку для їх життя та здоров`я або обставини змінилися так, що їх повернення до матері суперечитиме інтересам дітей.

Апеляційна скарга також не містить посилань на наявність таких обставин.

Водночас апеляційний суд констатує, що апеляційна скарга взагалі не містить жодних доводів щодо неправильного вирішення спору щодо відібрання дітей судом першої інстанції.

Несвоєчасне повідомлення сторони апелянта (менш як за 5 днів) про судове засідання 02.08.2019 року, на що посилався останній, з врахуванням неодноразового відкладення розгляду справи саме за клопотанням сторони апелянта, не призвело до неправильного вирішення спору і не є підставою для скасування судового рішення.

При цьому ОСОБА_2 реалізував своє процесуальне право та неодноразово подавав суду письмові докази по суті спору, які були предметом дослідження суду першої інстанції.

Посилання апелянта на те, що суд першої інстанції пропустив встановлений строк для складання повного судового рішення, не ґрунтується на доказах.

При вирішенні даного спору суд першої інстанції обґрунтовано виходив з принципу пріоритетності прав та інтересів дітей, - встановивши, що рішенням суду, яке набрало законної сили, визначено місце проживання малолітніх дітей з матір`ю, встановивши відсутність належних та допустимих доказів на підтвердження обставин, що повернення малолітніх доньок за місцем проживання матері негативно впливатиме на їхній розвиток, відсутність обставин, які перешкоджають повернути дітей матері, або будуть суперечити їх інтересам, самовільні, без згоди матері, дії відповідача щодо зміни місця проживання дітей, невиконання ним судового рішення у справі щодо визначення місця проживання дитини, дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для задоволення позову про відібрання дітей у батька.

Такий висновок цілком узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 24.10.2018 року, справа №487/545/147-ц.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Рішення суду ґрунтується на повно, всебічно досліджених матеріалах справи, постановлено з дотриманням вимог матеріального та процесуального права і підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Деражнянського районного суду Хмельницької області від 02 серпня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10.03.2020 року.

Судді Л.М. Грох

Р.С.Гринчук

Т.В.Спірідонова