Житомирський апеляційний суд
Справа №296/5781/18 Головуючий у 1-й інст. Грубіян Є. О.
Категорія 47 Доповідач Шевчук А. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 березня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді Шевчук А.М.,

суддів: Талько О.Б., Коломієць О.С.,

з участю секретаря судового засідання Баліцької Т.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Житомирі

цивільну справу №296/5781/18 за позовом ОСОБА_1 до Житомирської обласної державної адміністрації та ОСОБА_2 , третя особа: Обслуговуючий кооператив садівницьке товариство "Зарево", про визнання незаконними та скасування розпоряджень голови Житомирської обласної державної адміністрації

за апеляційною скаргою ОСОБА_2

на рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 25 березня 2019 року, яке ухвалене під головуванням судді Грубіяна Є.О. у м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Житомирської обласної державної адміністрації та ОСОБА_2 . Просив визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації від 16 лютого 2016 року №35 «Про надання земельних ділянок, поновлення договорів оренди землі, продаж земельних ділянок, припинення права постійного користування земельними ділянками, припинення дії договорів оренди землі, затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, надання дозволів на розроблення проектів землеустрою, технічної документації із землеустрою, проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок, надання згоди на поділ земельних ділянок, передачу в суборенду та укладання додаткової угоди» в частині п.4 додатку 1, яким ОСОБА_2 було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки та погоджено надання в оренду земельної ділянки площею 0,1800 га в межах Василівської сільської ради Житомирського району строком на 49 років.

Свої вимоги обґрунтовував тим, що висновком відділу регіонального розвитку, містобудування та архітектури Житомирської районної державної адміністрації від 08 жовтня 2015 року погоджено проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 в оренду земельної ділянки площею лише 0,1722 га, а не 0,1800 га для сінокосіння і випасання худоби на території Василівської сільської ради. Також Головним управлінням Держгеокадастру в Житомирській області при перевірці було виявлено, що до площі земельної ділянки, яка передана в оренду ОСОБА_2 , було включено проїзд (дорогу), що відноситься до земель загального користування, що призвело до порушення прав третіх осіб відповідно до ст.35 Земельного кодексу України та ст.ст.10,24 Закону України «Про оренду землі». Державною інспекцією сільського господарства в Житомирській області проведено обстеження земельної ділянки, що відповідно до схеми земель СТ «Зарево» визначається, як проїжджа частина (дорога) уздовж земельної ділянки ОСОБА_2 №99 та частково за межами земель садового товариства між річкою Віва виявлено зняття та перенесення поверхневого родючого шару ґрунту, внаслідок чого утворилася штучна водойма площею 0,024 га. Аналогічне порушення виявлено й Державною екологічною інспекцією в Житомирській області, а саме біля земельної ділянки ОСОБА_2 знаходиться поглиблення в рельєфі земної поверхні, тобто штучно створений водний об`єкт площею 0,025 га та глибиною понад 1,2 м. По зовнішньому периметру земельної ділянки № НОМЕР_1 розміщено насипи каменю великої фракції. Земельна ділянка, на якій влаштовано штучну водойму та розміщені насипи каменю, відноситься до земель загального користування та належать до категорії житлової та громадської забудови. Під час перевірки органами прокуратури встановлено, що до площі земельної ділянки, яка передана ОСОБА_2 , включено проїзд, що відноситься до земель загального користування. Проводиться досудове розслідування за фактом незаконного заволодіння поверхневим шаром земель водного фонду в особливо великих розмірах, внаслідок чого утворено штучну водойму в СТ «Зарево» Василівської сільської ради Житомирського району та підроблення документів СТ «Зарево» шляхом шахрайства. Родина ОСОБА_3 має у володінні 0,48 га поряд із річкою і це є природоохоронна зона, на території якої вони зробили копанку. Отже, на ім`я ОСОБА_2 було виготовлено проект землеустрою на ділянку 0,1800 га, до якої входить дорога, якою користуються жителі, а документація на дану земельну ділянку не відповідає картографічним даним. Окрім того, він звернувся за роз`ясненнями, чому в кадастровому плані його земельної ділянки зазначено землі загального користування (проїзд), а в кадастрових планах земельних ділянок родини ОСОБА_3 зазначено землі загального користування (канава). На що отримав офіційну відповідь, що насправді у всіх кадастрових планах зазначено землі загального користування проїзд. На його звернення сільський голова с. Василівка надав схему земель Садівничого товариства «Зарево», із якої видно, що біля земельної ділянки ОСОБА_2 №99 проходила дорога (проїзд). У Житомирській РДА проект землеустрою щодо відведення ОСОБА_2 земельної ділянки площею 0,1800 га відсутній, хоча дана районна державна адміністрація уклала з ОСОБА_2 договір оренди. Разом із тим, проект землеустрою має бути невід`ємною частиною договору оренди земельної ділянки. До Державного фонду документації із землеустрою передана лише копія проекту землеустрою. Оскільки ОСОБА_2 зайняла частину земель загального користування - дорогу, то наразі відсутній прохід та під`їзд до його земельної ділянки № НОМЕР_2 , яка належить йому на праві власності, чим порушуються його права та законні інтереси, а з ОСОБА_2 укладений 11 травня 2016 року договір оренди земельної ділянки площею 0,1800 га строком на 49 років для сінокосіння (категорія земель - землі водного фонду), кадастровий номер :05:000:1310. Дорога включена до земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:1310, але згоди на вилучення земель правління або загальні збори членів СТ «Зарево» не надавали.

При розробленні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки з кадастровим номером :05:000:1310 під сінокосіння ОСОБА_2 надала ксерокопію фрагменту викопіювання з проекту Генерального плану забудови СТ «Зарево», на якому не позначено дорогу, що пролягає між земельною ділянкою АДРЕСА_1 та річкою Віва. Зазначена копія не відповідає дійсності, оскільки на проекті Генерального плану СТ «Зарево», на плані інвентаризації земель садівничого товариства, на викопіюванні з місцевості, що міститься на робочому проекті лінії електропередач, така дорога передбачена. Фрагмент викопіювання з проекту Генерального плану забудови СТ «Зарево», який використовує ОСОБА_2 , підписаний колишнім головою правління СТ «Зарево» ОСОБА_4 . У свою чергу ОСОБА_4 пояснив, що коли він був головою правління СТ «Зарево», до нього звернувся чоловік ОСОБА_2 з проханням посвідчити викопіювання з Генерального плану забудови СТ «Зарево», який останній приніс із собою у готовому вигляді. ОСОБА_4 посвідчив копію своїм підписом та печаткою, але при цьому не пересвідчився у його достовірності та не звернув увагу на те, що на викопіюванні не позначена дорога, що пролягає між земельною ділянкою АДРЕСА_1 та річкою Віва, хоча у всіх офіційних документах, зокрема, на Генеральному плані забудови СТ «Зарево», на плані інвентаризації земель товариства передбачено дорогу, що пролягає між ділянкою АДРЕСА_1 та річкою Віва. Земельна ділянка площею 0,1800 га розташована у 25 метровій зоні уздовж урізу води річки Віва та є прибережною захисною смугою. Незважаючи на те, що у цій зоні забороняється розорювання земель та будівництво будь-яких споруд, ОСОБА_2 без дозволу уповноважених органів самовільно здійснила за допомогою техніки зняття родючого шару ґрунту в прибережній смузі річки Віва, у тому числі на тій ділянці, де пролягає дорога, і вивезла його на належну їй земельну ділянку № НОМЕР_1 .

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом до Житомирської обласної державної адміністрації та ОСОБА_2 , у якому просив визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації Машковського С.О. від 08 вересня 2015 року №292 «Про затвердження проектів землеустрою, припинення користування земельними ділянками, договорів оренди землі та надання земельних ділянок, погодження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, надання дозволу на розроблення проектів землеустрою, технічної документації із землеустрою, проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок та надання згоди на поділ земельних ділянок» в частині п.9 цього розпорядження п.8 додатку №4 щодо надання дозволу ОСОБА_2 на розроблення проекту землеустрою про відведення земельної ділянки площею 0,1800 га для сінокосіння на території Василівської сільської ради Житомирського району. Вимоги обґрунтовані аналогічно, що і попередній позов.

Ухвалою Житомирського районного суду Житомирської області, занесеною до протоколу судового засідання від 16 жовтня 2018 року, позови об`єднані в одне провадження, якому присвоєно загальний номер 296/5718/18.

Рішенням Житомирського районного суду Житомирської області від 25 березня 2019 року визнано незаконним та скасовано розпорядження від 16 лютого 2016 року №35 голови Житомирської обласної державної адміністрації в частині затвердження проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки в оренду ОСОБА_2 площею 0,18 га строком на 49 років із кадастровим номером :05:000:1310 в межах Василівської сільської ради Житомирського району Житомирської області. Вирішено питання судових витрат.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, ОСОБА_2 подала апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просить рішення скасувати та ухвалити нове, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі. Вважає, що провадження відкрито за позовами без додержання вимог ст.175 ЦПК України, а саме: без зазначення про наявність оригіналів письмових або електронних доказів; не було вказано доказів, які не можуть бути подані разом із цивільним позовом та причини неможливості їх подання; без підтвердження позивача про те, що ним не подано іншого позову до цих же відповідачів з тим самим предметом та з тих самих підстав. Позовна заява подана до кількох відповідачів, але в ній не зазначено зміст позовних вимог саме до скаржника як відповідача. Також суд допускав порушення порядку збирання, дослідження та оцінки доказів, що врегульований главою 5 розділу I ЦПК України, оскільки позивач та представник СТ «Зарево» надавали суду копії невідомого походження у якості оригіналів письмових доказів, які були покладені в основу оскаржуваного рішення. Так, безпідставно долучено до матеріалів справи письмові матеріали, які не витребовувалися, а витребовуваний документ належним чином засвідчену копію Генерального плану СТ «Зарево» до матеріалів справи разом із таким клопотанням подано не було. Окрім того, суд приєднав докази від Василівської сільської ради, яка не має статусу учасника справи, а також подані ОСОБА_5 та ОСОБА_6 , які не є адвокатами. Суд умисно створив ситуацію неможливості участі її представника у судових дебатах. Зазначає, що суд неодноразово не повідомляв її належним чином про судові засідання у даній справі, а посилання на те, що вона та її представник з 20 листопада 2018 року по 25 березня 2019 року перестали відвідувати судові засідання є неправдивим. Вважає, що справа розглянута суддею Грубіяном Є.О. упереджено, оскільки вона неодноразово (17 вересня 2018 року, 21 вересня 2018 року, 08 жовтня 2018 року, 22 листопада 2018 року) заявляла судді відводи. Натомість суддя залишив ці заяви без розгляду, визнаючи їх «зловживанням процесуальними правами», вказавши на можливість їх оскарження окремо від судового рішення. Це своє право вона також використала. Матеріали справи не містять доказів того, що на час передачі їй спірної земельної ділянки така перебувала у власності СТ «Зарево». Орендована нею земельна ділянка знаходиться за межами населених пунктів, а тому перебуває у державній власності, а на момент передачі їй в оренду така не була обтяжена будь-якими правами третіх осіб, що підтверджено Житомирською ОДА. Вважає, що оскарженими розпорядженнями права позивача ніяким чином не порушені, а тому його позов є безпідставним. Проект землеустрою отримав позитивний висновок обов`язкової державної експертизи з питань землеустрою та не містить будь-яких дефектів чи невідповідностей вимогам закону. У висновку експерта, який прийнятий судом як належний доказ, міститься посилання на норми ДБН360-92, які втратили чинність. Покази свідків суперечать письмовим доказам у справі.

Житомирська обласна державна адміністрація у відзиві на апеляційну скаргу просить рішення суду першої інстанції скасувати. Свою позицію обґрунтовує тим, що на даний час СТ «Зарево» не знайшло можливості оформити право на землі загального користування, а оскільки право на земельну ділянку виникає з моменту державної реєстрації, юридично жодних земель загального користування у СТ «Зарево» не існує, а тому жодних порушень прав позивача Житомирська обласна державна адміністрація не допустила при передачі земельної ділянки у користування ОСОБА_2 .

У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_1 просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції відповідно до положень ст.367 ЦПК України, колегія суддів апеляційного суду доходить до висновку, що апеляційна скарга не може бути задоволена з наступних підстав.

Відповідно до частини першої ст.2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Як убачається із матеріалів справи та встановлено судом, що пунктом 8 переліку, передбаченого додатком 4 до розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації від 08 вересня 2015 року №292 «Про затвердження проектів землеустрою, припинення користування земельними ділянками, договорів оренди землі та надання земельних ділянок, погодження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, надання дозволу на розроблення проектів землеустрою, технічної документації із землеустрою, проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок та надання згоди на поділ земельних ділянок», ОСОБА_2 був наданий дозвіл на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 0,1800 га із земель водного фонду в межах Василівської сільської ради Житомирської області на умовах оренди.

Пунктом 4 переліку, передбаченого додатком 1 до розпорядження голови Житомирської обласної державної адміністрації від 16 лютого 2016 року №35 «Про надання земельних ділянок, поновлення договорів оренди землі, продаж земельних ділянок, припинення права постійного користування земельними ділянками, припинення дії договорів оренди землі, затвердження технічної документації із землеустрою щодо поділу земельної ділянки, надання дозволів на розроблення проектів землеустрою, технічної документації із землеустрою, проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок, надання згоди на поділ земельних ділянок, передачу в суборенду та укладання додаткової угоди», ОСОБА_2 затверджено проект землеустрою щодо відведення на умовах оренди строком на 49 років земельної ділянки площею 0,18 га сіножаті із земель водного фонду в межах Василівської сільської ради Житомирського району із кадастровим номером :05:000:1310.

Дана земельна ділянка повинна використовуватися лише за цільовим призначенням з дотриманням встановлених норм, правил та вимог чинного законодавства України.

11 травня 2016 року між Житомирською районною державною адміністрацією та ОСОБА_2 укладений договір оренди вищевказаної земельної ділянки.

Відповідно до частини п`ятої ст.122 ЗК України обласні державні адміністрації на їхній території передають земельні ділянки із земель державної власності, крім випадків, визначених часинами третьою, четвертою і восьмою цієї статті, у власність або у користування у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів, а також земельні ділянки, що не входять до складу певного району, або у випадках, коли районна державна адміністрація не утворена, для всіх потреб.

Особа, зацікавлена в одержанні у користування земельної ділянки із земель державної або комунальної власності за проектом землеустрою щодо її відведення, звертається з клопотанням про надання дозволу на його розробку до відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, які відповідно до повноважень, визначених статтею 122 ЗК України, передають у власність або користування такі земельні ділянки. У клопотанні зазначаються орієнтовний розмір земельної ділянки та її цільове призначення. До клопотання додаються графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування та розмір земельної ділянки, письмова згода землекористувача, засвідчена нотаріально (у разі вилучення земельної ділянки) (зміст частини другої ст.123 ЗК України).

Умови і строки розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок визначаються договором, укладеним замовником з виконавцем цих робіт відповідно до типового договору.

Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки погоджується в порядку, встановленому статтею 186-1 ЗК України.

Так, стаття 186-1 ЗК України передбачає, що проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок усіх категорій та форм власності підлягає обов`язковому погодженню з територіальним органом центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері земельних відносин. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки, розташованої в межах прибережної захисної смуги, підлягає також погодженню з структурним підрозділом адміністрації у сфері охорони навколишнього природного середовища. Проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки водного фонду підлягає також погодженню з центральним органом виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері розвитку водного господарства.

Розробник подає на погодження до органу, визначеного в частині першій ст.186-1 ЗК України, за місцем розташування земельної ділянки оригінал проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а до органів, зазначених у частинах другій і третій ст.186-1 ЗК України, - завірені ним копії проекту.

Відповідний орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування у двотижневий строк з дня отримання проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, а в разі необхідності здійснення обов`язкової державної експертизи землевпорядної документації згідно із законом після отримання позитивного висновку такої експертизи приймає рішення про надання земельної ділянки у користування (частини шоста ст.123 ЗК України).

Підставою відмови у затвердженні проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки може бути лише його невідповідність вимогам законів та прийнятих відповідно до них нормативно-правових актів.

Землеустрій це сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональної організації території адміністративно-територіальних одиниць, суб`єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил.

Зміст землеустрою передбачає, зокрема, складання проектів відведення земельних ділянок (ст.184 ЗК України).

Відповідно до ст.50 Закону України «Про землеустрій», яка діяла у такій редакції на час прийняття розпорядження від 16 лютого 2016 року №35, проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок складалися у разі зміни цільового призначення земельних ділянок або формування нових земельних ділянок. Проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок повинні були включати: завдання на розроблення проекту землеустрою; пояснювальну записку; копію клопотання (заяви) про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у разі формування та/або зміни цільового призначення земельної ділянки за рахунок земель державної чи комунальної власності); рішення Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради Міністрів Автономної Республіки Крим, відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки (у випадках, передбачених законом); письмову згоду землевласника (землекористувача), засвідчену нотаріально (у разі викупу (вилучення) земельної ділянки в порядку, встановленому законодавством), або рішення суду; довідку з державної статистичної звітності про наявність земель та розподіл їх за власниками земель, землекористувачами, угіддями; матеріали геодезичних вишукувань та землевпорядного проектування (у разі формування земельної ділянки); відомості про обчислення площі земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); копії правовстановлюючих документів на об`єкти нерухомого майна для об`єктів будівництва ІІІ-V категорій складності, які розташовані на земельній ділянці; розрахунок розміру втрат сільськогосподарського та лісогосподарського виробництва (у випадках, передбачених законом); розрахунок розміру збитків власників землі та землекористувачів (у випадках, передбачених законом); акт приймання-передачі межових знаків на зберігання (у разі формування земельної ділянки); акт перенесення в натуру (на місцевість) меж охоронних зон, зон санітарної охорони, санітарно-захисних зон і зон особливого режиму використання земель за їх наявності (у разі формування земельної ділянки); перелік обмежень у використанні земельних ділянок; викопіювання з кадастрової карти (плану) або інші графічні матеріали, на яких зазначено бажане місце розташування земельної ділянки (у разі формування земельної ділянки); кадастровий план земельної ділянки; матеріали перенесення меж земельної ділянки в натуру (на місцевість) (у разі формування земельної ділянки); матеріали погодження проекту землеустрою.

Рішенням виконкому Житомирської районної ради народних депутатів від 19 квітня 1989 року №117 «Про відведення земель підприємствам, організаціям та установам м. Житомира для створення колективних садів; про надання дозволу будівництва об`єктів в Житомирському районі та затвердження акту прийому-передачі рекультивованих земель в радгоспі «Черемошне» Житомирського району» вилучено земельну ділянку загальною площею 55,7 га, з них: ріллі 27,5 га, сіножатей 16,2 га, пасовищ 3,0 га, чагарників 1,4 га, кар`єрів 7,1 га, інших угідь 0,5 га, із землекористування колгоспу ім. К. Маркса Житомирського району за його згодою і надано її підприємствам, організаціям та установам м. Житомира в безстрокове користування для створення колективних садів. У масив включені наступні організації: Будівельно-монтажний трест «Житомирпромбуд»; Поліська агролісомеліоративна станція; Житомирська фабрика «Житичі»; Житомирське ремонтно-будівельне управління №1 міськвиконкому. Також даним рішенням врегульовано, що кількість ділянок вищеперерахованим організаціям розподілити відділу колективного садівництва райвиконкому після розробки Генерального плану розробки колективного саду.

У подальшому Будівельно-монтажним трестом «Житомирпромбуд» було засновано СТ «Зарево».

Стаття 135 Земельного кодексу Української РСР 1970 року, що діяв до прийняття ЗК УРСР 1990 року, норма якого була чинною у такій редакції на час прийняття рішення від 19 квітня 1989 року №117, передбачала, що земельні ділянки під колективні сади надаються підприємствам, організаціям і установам із земель державного запасу і тих, що не підлягають залісенню, земель державного лісового фонду за межами зеленої зони міст або за межами інших населених пунктів та земель державного лісового фонду, не вкритих лісом або зайнятих малоцінними лісовими насадженнями, в земельних і приміських зонах міст та інших населених пунктів з урахуванням перспективного розширення території населених пунктів.

При відсутності земель, зазначених у частині першій цієї статті, під колективні сади можуть надаватись, як виняток несільськогосподарські угіддя з земель, зайнятих підсобним сільським господарством підприємств, організацій і установ, непридатні землі колгоспів і радгоспів, які не можуть бути використані у громадському господарстві, несільськогосподарські угіддя з тих, що не використовуються у лісовому господарстві і не підлягають залісенню, земель державного лісового фонду в зелених зонах міст та інших населених пунктів, а також невикористовувані дрібноконтурні ділянки і малопродуктивні угіддя колгоспів, радгоспів та інших сільськогосподарських підприємств.

Надання земель під колективні сади провадиться Радою Міністрів УРСР, виконавчими комітетами обласних, районних/міських Рад народних депутатів у межах їх компетенції.

Отже, СТ «Зарево» набуло право користування земельною ділянкою на підставі рішення, прийнятого у 1989 році, яке не скасоване та земельна ділянка в установленому законом порядку з користування СТ «Зарево» не вилучалася, права користування нею в установленому законом порядку СТ «Зарево» не позбавлено. За таких обставин, право користування земельною ділянкою, набуте СТ «Зарево» відповідно до законодавства, чинного на час виникнення права постійного користування, належить СТ «Зарево» незалежно від отримання ним правовстановлюючого документа, тобто незалежно від видачі державного акта, що посвідчує право. Окрім того, у подальшому ЗК УРСР 1990 року, як і до нього ЗК УРСР 1970 року, не передбачали серед підстав припинення прав користування земельною ділянкою неоформлення раніше наданих прав.

Відповідно до статті 125 ЗК України, яка діє наразі, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникають після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації.

Разом із тим, згідно з частиною четвертою статті 13 Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб`єктів права власності і господарювання, їх рівність перед законом. Основний Закон України гарантує кожному право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю відповідно до закону.

Виходячи із системного аналізу вищевказаного законодавства, з урахуванням принципу дії законів у часі, можна дійти висновку, що право користування земельною ділянкою зберігається за СТ «Зарево» до його належного оформлення.

Приватизація земельної ділянки громадянином членом садівницького товариства здійснюється без згоди на те інших членів цього товариства (частина п`ята ст.35 ЗК України).

Так, державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯГ №795055 від 07 серпня 2007 року підтверджується, що ОСОБА_1 (позивач) є власником земельної ділянки площею 0,1200 га, яка розташована на території Василівської сільської ради, Садового товариства «Заграва», ділянка № НОМЕР_2 , із кадастровим номером :05:000:0836, цільове призначення якої для ведення садівництва. Відповідно до плану меж даної земельної ділянки від точки Г до точки Д знаходяться землі загального користування (проїзд).

На підставі договору дарування земельної ділянки від 29 липня 2010 року ОСОБА_2 (відповідач) набула у власність земельну ділянку площею 0,1200 га, яка розташована: АДРЕСА_2 НОМЕР_1 , із кадастровим номером :05:000:1215 та цільовим призначенням для ведення садівництва, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серії ЯМ №043770. Відповідно до плану меж даної земельної ділянки: від точки Б до точки В знаходяться землі загального користування (проїзд), від точки Г до точки А також знаходяться землі загального користування (проїзд), а від точки А до точки Б землі запасу сільської ради. Те ж саме слідує із кадастрового плану даної земельної ділянки.

У матеріалах справи відсутні докази нечинності державних актів.

До земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами загального користування.

Із «Проекта планировки и застройки коллективного сада», схеми інвентаризації земель за межами населених пунктів Василівської сільської ради, схеми інвентаризації земель СТ «Зарево» та робочого проекту трифазного відгалуження та капітального ремонту повітряної лінії в СТ «Заграва», розроблених до 2003 року, слідує, що зображено дорогу навколо трьох боків чотиристоронньої земельної ділянки №99 в СТ «Заграва». Доводи відносно того, що «Проект планировки и застройки коллективного сада», схема інвентаризації земель за межами населених пунктів Василівської сільської ради та схема інвентаризації земель СТ «Зарево» не є відповідно до ст.25 Закону України «Про землеустрій» та Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» землевпорядною та містобудівною документацією не грунтуються на положеннях закону, оскільки Закон України «Про землеустрій» набув чинності у 2003 році, а Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності» - у 2011 році, а тому їх положення не могли бути враховані при розробленні вищевказаного проекту та схем. Дані документи оцінюються в сукупності із іншими доказами у справі. Окрім того, вони подавалися не лише представником позивача, а й самим ОСОБА_1 .

Відповідно до висновку КНДІСЕ від 21 серпня 2018 року №11730/18 до земельної ділянки площею 0,1800 га з кадастровим номером :05:000:1310 не включені землі загального користування, визначені, як дороги, проїзди. Експерту не надався на дослідження «Проект планировки и застройки ІНФОРМАЦІЯ_1 », а натомість було надано графічне зображення частини такого плану, яка має суттєві відмінності від повноформатного документа, оскільки на ньому немає дороги, що оточує чотиристоронню земельну ділянку № НОМЕР_1 з трьох сторін.

Натомість за висновком експерта за наслідками проведення земельної-технічної експертизи від 10 грудня 2018 року №413/18, яка досліджувала, у тому числі, «Проект планировки и застройки коллективного сада» штучна водойма (копанка) наявна на земельній ділянці з кадастровим номером :05:000:1310, яка перебуває в оренді ОСОБА_2 за межами населеного пункту в СТ «Зарево» на території Василівської сільської ради Житомирського району, перешкоджає під`їзду (проїзду) до земельної ділянки ОСОБА_1 , тобто позивача.

Фактичне користування під`їзду (проїзду) в напрямку до земельної ділянки № НОМЕР_2 площею 0,1200 га, яка належить позивачу, не відповідає користуванню, визначеному в плані викопіювання земельних ділянок зі схеми земель СТ «Зарево» та викопіювання зі схеми інвентаризації земель СТ «Зарево».

Отже, апеляційний суд доходить до висновку, що законний інтерес або право позивача порушено, оскільки він позбавлений можливості користуватися дорогою, яка забезпечувала йому можливість під`їзду або проходу до земельної ділянки, яка належить йому на праві власності. Альтернативного доступу ОСОБА_1 до його земельної ділянки відповідачами не забезпечено. При здійсненні своїх прав особа зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб.

Особа, законний інтерес або право якої порушено, може скористатися способом захисту, який прямо передбачений нормою матеріального права (п.10 частини другої ст.16, ст.393 ЦК України). На ОСОБА_1 не можна покладати обов`язку об`єднання вимог про визнання протиправним і скасування рішення органу виконавчої влади та вимог щодо договору оренди, укладеного 11 травня 2016 року завдяки розпорядженню про затвердження проекту землеустрою щодо відведення на умовах оренди земельної ділянки. У судовому засіданні позивач пояснив, що у іншій справі вирішується питання відносно договору оренди.

Порушень норм процесуального права, передбачених п.п.2,3 частини третьої ст.376 ЦПК України, які б могли стати підставами для скасування справедливого рішення, апеляційний суд не вбачає.

Відповідно до ст.375 ЦПК України рішення суду першої інстанції залишається без змін.

Керуючись ст.ст.259,268,367-368,374-375,381-384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення, а рішення Житомирського районного суду Житомирської області від 25 березня 2019 року без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 06 березня 2020 року.