Справа № 145/951/20
Провадження №2/145/529/2020
РІШЕННЯ

іменем України

(заочне)

"18" вересня 2020 р. Тиврівський районний суд Вінницької області в складі: головуючого Кіосак Н. О.

за участю секретаря Мигдальської Н.М.,

позивачки ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання неповнолітніх дітей,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, в якій вказує, що 24 червня 2012 року вона уклала шлюб з відповідачем.

Вони мають двох спільних дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Подружнє життя у них не складається через різні погляди на спосіб життя, місце роботи, ведення спільного господарства, тощо.

У зв`язку з цим вони з відповідачем разом не проживають та ніяких шлюбних стосунків не підтримують, відповідно, нею подано позов про розірвання шлюбу.

Їх діти ОСОБА_3 та ОСОБА_4 проживають разом з нею та перебувають на її утриманні.

Відповідач як батько неповнолітніх дітей зобов`язаний утримувати їх до досягнення повноліття, однак даного обов`язку він добровільно не виконує, згоди між ними щодо участі відповідача в утриманні дочок не досягнуто.

На даний час вона не працює, доглядає дітей, самостійного доходу не має.

У зв`язку з цим вона потребує матеріальної допомоги і їй необхідні кошти для забезпечення належного утримання їх дітей.

Просить стягувати з ОСОБА_2 на її користь на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 аліменти в розмірі 1/2 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку починаючи стягувати із дня звернення до суду із даним позовом.

Рішення в частині стягнення аліментів в сумі за один місяць просить допустити до негайного виконання.

Ухвалою судді від 22.07.2020 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи призначено в порядку спрощеного провадження з викликом сторін. Запропоновано відповідачу в п`ятнадцятиденний строк з дня отримання копії цієї ухвали подати до суду відзив на позовну заяву.

Відзиву на позов відповідачем не подано. Заяв про розгляд справи в судовому засіданні з викликом сторін до суду не надходило.

За вказаних обставин, суд, за правилами ст.279 ЦПК України, вирішує справу за наявними матеріалами.

В судовому засіданні позивачка ОСОБА_1 позовні вимоги підтримала, просить їх задоволити. Пояснила, що вона власної нерухомості, транспортних засобів немає. Вона та діти здорові. Вона офіційно не працює, має випадкові заробітки, заробляє приблизно 4500 грн. на місяць. Відповідач здоровий, працездатний, інших утриманців немає. Його доходи їй невідомі.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про розгляд справи повідомлений в установленому законом порядку, за місцем реєстрації, що стверджується відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання УДМС України у Вінницькій області № 115/11539 від 13.07.2020 року та повідомленням виконавчого комітету Краснянківської сільської ради № 02-23/41 від 08.07.2020 року та рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення. Відзиву на позов не подав, причини неявки не повідомив. Заяв про відкладення судового розгляду до суду не надходило.

За таких обставин у відповідності до ст. 280 ЦПК України, суд розглянув справу у відсутність відповідача в порядку заочного провадження на підставі наявних в ній доказів, оскільки позивач не заперечувала проти такого порядку вирішення спору.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних відстав.

Сторони перебувають у зареєстрованому шлюбі, що стверджується свідоцтвом про шлюб (а.с. 6).

ІНФОРМАЦІЯ_3 у них народилась дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 - дочка ОСОБА_4 , що стверджується свідоцтвами про їх народження (а.с. 7,8).

Діти проживають з позивачкою та перебувають на її утриманні.

Відповідно до ст. 180 СК України утримання дітей до досягнення ними повноліття є обов`язком обох батьків.

Як зазначено у статті 3 Конвенції "Про права дитини", схваленої резолюцією 44 сесії Генеральної Асамблей ООН від 20.11.89 N 44/25, ратифікованої Постановою Верховної Ради України від 27.02.91 N 789-XII та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Відповідно до чч. 1, 2 ст. 27 даної Конвенції держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно ст.11 ЗУ «Про охорону дитинства» України та ст. 141 СК України, батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини. Розірвання шлюбу між батьками чи проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про Державний бюджет України на 2020 рік" від 14.11.2019 року № 294-ІХ прожитковий мінімум для дитини віком від 6 до 18 років на даний час становить 2318 гривень.

Прожитковий мінімум визначається як вартісна величина достатнього для забезпечення нормального функціонування організму людини, збереження його здоров`я набору продуктів харчування, а також мінімального набору непродовольчих товарів та мінімального набору послуг, необхідних для задоволення основних соціальних і культурних потреб особистості (Закон України від: 05.10.2000 року №2017-111 «Про державні соціальні стандарти та державні соціальні гарантії»).

Батьки зобов`язані утримувати дітей до досягнення ними повноліття, а відтак обоє з батьків зобов`язані спільно забезпечити отримання дітьми прожиткового мінімуму.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; інші обставини, що мають істотне значення. Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Позивачка офіційно не працює, має випадкові заробітки, отримує в місяць по 4 500 грн.

Відповідач ОСОБА_2 молодого віку, працездатний, інших утриманців не має, а тому в змозі приймати участь в утриманні дітей.

За наведених обставин, суд вважає за можливе позов задоволити частково, визначити розмір аліментів у частці в розмірі 1/3 частки з усіх видів доходу з урахуванням мінімального розміру аліментів.

Доказів про те, що відповідач в змозі сплачувати аліменти в розмірі, визначеному позивачем, суду не надано.

Згідно п. 3 ч. 1 ст. 5 Закону України «Про судовий збір» позивачка від сплати судового збору у даній справі звільнена.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України пропорційно до розміру задоволених позовних вимог суд присуджує судовий збір з відповідача з врахуванням мінімального розміру судового збору.

Керуючись ст. ст. 2, 3, 5, 7, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 76-83, 89, 141, 258, 263, 264, 265, 279, 280 ЦПК України, ст.ст.180-182, 184 СК України, Законом України "Про судовий збір" №3674-VІ від 08.07.2011 р., Законом України "Про охорону дитинства" від 26.04.2001 р.,

ухвалив:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/3 частки з усіх видів його заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на кожну дитину відповідного віку, починаючи з 07.07.2020 року.

Стягнути з ОСОБА_2 судовий збір в прибуток держави в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок.

Заява про перегляд заочного рішення може бути подана до Тиврівського районного суду відповідачем протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення не було вручено в день його проголошення, має право на поновлення строку на подання заяви про перегляд заочного рішення, якщо таку заяву буде подано протягом 20 днів з дня отримання копії рішення.

Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Вінницького апеляційного суду через Тиврівський районний суд протягом 30 днів з дня складання рішення в повному обсязі, тобто з 24.09.2020 року.

Суддя Кіосак Н. О.