Справа № 191/4360/19
Провадження № 2/191/1177/19
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м. Синельникове

Синельниківський міськрайонний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Бондаренко Г.В.,

за участю секретаря Лободи Т.О.,

згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу, розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Синельникове цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчатися. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив, що відповідач є його батьком. Рішенням Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська від 09 жовтня 2006 року по цивільній справі №2-2169/2006 з ОСОБА_2 на утримання ОСОБА_1 на користь матері дитини ОСОБА_3 стягнуто аліменти. На теперішній час позивач досяг повноліття, але продовжує навчання та є студентом першого курсу Господарсько-правового факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого денної форми навчання та бюджетної форми оплати. Наразі він проживає у м. Харкові і тільки мати піклується про сина та самотужки приймає участь у його вихованні та забезпеченні. Утримувати себе самостійно не може, адже має приділяти увагу навчанню, витрачаючи на це велику кількість часу та сил. Через навчання на денній формі він не може влаштуватися на роботу, тому потребує утримання батьків. Крім того, він має певні вади зі здоров`ям, з народження є дитиною-інвалідом. Відповідно до корінця медичного висновку №120 про дитину інваліда віком від 18 років від 11 вересня 2014 року він має вроджений порок розвитку лівої кінцівки, вроджена лівостороння клишоногість з порушенням функції ходьби. Відповідно до виписки №5630 із медичної карти від 19 серпня 2019 року у нього діагностовано вроджену ваду розвитку лівої нижньої кінцівки, вроджена кривоногість (СПО) з порушенням функції кінцівки зі стійкими руховими порушеннями. Гіпертонія м`язів лівої гомілки. Вкорочення лівої нижньої кінцівки на 2,5 см.». З огляду на важкий вроджений порок розвитку лівої стопи, він оформлює повний пакет документів, щоб вже оформити групу інвалідності, бо досяг повноліття. Вважає, що його батько має можливість надавати йому матеріальну допомогу, так як є фізично здоровою людиною, працює, інших утриманців не має, стягнень за іншими виконавчими документами теж не має.

У зв`язку з зазначеним просить стягнути з відповідача аліменти на його користь у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, до закінчення навчання, але не більше ніж до досягнення двадцятитрирічного віку.

Позивач в судове засідання не з`явився, однак до його початку надав заяву про розгляд справи у його відсутності. Позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив їх задовольнити, проти винесення заочного рішення не заперечує.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про розгляд справи був повідомлений належним чином. Відповідно до ст. 187 ЦПК України виклик відповідача, також здійснювався через оголошення на офіційному веб-порталі судової влади України.

Суд вважає за необхідне ухвалити заочне рішення у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Суд, дослідивши матеріали справи, надані письмові докази, встановив наступне.

Згідно ч.1 ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Відповідно до ч.3 ст.12 цього Кодексу, кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 13 ЦПК України передбачено, що суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до положень ст.15ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ч. 1 ст.81ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що згідно виконавчого листа №2-2169/2006 року виданого Красногвардійського районного суду м. Дніпропетровська з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 стягнуто аліменти в розмірі ј частини усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше ніж 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 15 вересня 2006 року та до повноліття сина на користь матері ОСОБА_3 .

З копії паспорта ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що позивач ІНФОРМАЦІЯ_3 досяг повноліття.

Згідно довідки №06-9780 від 23.10.2019 року позивач ОСОБА_1 є студентом першого курсу бакалаврату 3 групи господарсько-правового факультету Національного юридичного університету імені Ярослава Мудрого (денна бюджетна форма навчання).

Відповідно до корінця медичного висновку №120 про дитину інваліда віком від 18 років від 11 вересня 2014 року ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 має вроджений порок розвитку лівої кінцівки, вроджена лівостороння клишоногість з порушенням функції ходьби.

Відповідно до виписки №5630 із медичної карти від 19 серпня 2019 року у ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 діагностовано вроджену ваду розвитку лівої нижньої кінцівки, вроджена кривоногість (СПО) з порушенням функції кінцівки зі стійкими руховими порушеннями. Гіпертонія м`язів лівої гомілки. Вкорочення лівої нижньої кінцівки на 2,5 см.». З огляду на важкий вроджений порок розвитку лівої стопи, який порушує ходу дитини, призводить до втоми при ходьбі і навантаження, обмеження рухів нижньої кінцівки, що веде до стійких значних порушень функцій опорно-рухового апарату дитина направляється на МСЕК в поліклініку за місцем проживання для переоформлення документів на інвалідність у зв`язку з обмеженням самозабезпеченням.

Відповідно до частин першої та третьої статті 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу.

Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.

Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього Кодексу. При визначенні розміру аліментів з одного з батьків суд бере до уваги можливість надання утримання другим з батьків, своїми дружиною, чоловіком та повнолітніми дочкою, сином.

Обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу.

Відповідно до статті 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Правовідносини щодо утримання батьками повнолітніх дочки, сина регулюються главою 16 СК України, яка, зокрема, передбачає обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, у спосіб сплати аліментів (статті 199-201 СК України). При визначенні розміру аліментів мають бути враховані вартість навчання, вартість підручників, проїзду до навчального закладу, проживання за місцем його знаходження. Норми цієї глави не встановлюють самостійного, окремого від обов`язку сплати аліментів, обов`язку батьків брати участь у додаткових витратах на дочку, сина, що викликані особливими обставинами.

Такий же висновок застосування норм права викладено в постанові Верховного суду України від 24 грудня 2014 року в справі № 6-186цс14.

Відповідно, аліментне зобов`язання по утримання повнолітнього сина, доньки представляє собою одностороннє зобов`язання матері та батька перед повнолітнім сином, повнолітньою донькою по їх утриманню, яке повинно виконуватись належним чином та виключно на користь повнолітнього сина, доньки, а у разі примусового виконання даного аліментного зобов`язання, аліменти підлягають стягненню також, виключно на користь повнолітнього сина або доньки, які в силу свого правового статусу - повноліття та ч. 1 ст. 527 ЦК України, зобов`язанні особисто прийняти виконання даного аліментного зобов`язання на свою користь. Таким чином, аліменти на утримання повнолітнього сина, повнолітньої доньки в силу діючого законодавства України не можуть бути стягнуті на користь осіб, які не мають правового статусу кредитора в аліментному зобов`язанні по утриманню повнолітнього сина, доньки.

Отже судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , досяг повноліття, проте його вік є меншим ніж 23 роки, продовжує навчання, має потребу в матеріальній допомозі, яку відповідач ОСОБА_2 має змогу надавати.

Суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, та стягує з відповідача аліменти у розмірі ј частки від усіх видів заробітку (доходів) щомісячно, на користь сина на час навчання, але не більше ніж до досягнення ним 23 років. У разі припинення навчання право на утримання повнолітньої дитини припиняється.

Згідно з ч. 1 ст. 191, 201 СК України аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

У відповідності до п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України, суд вважає необхідним допустити негайне виконання рішення у частині стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць.

На підставі ч. 6 ст. 141 ЦПК України, якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог.

На підставі викладеного, ст.ст. 6, 199, 200, 201 СК України , керуючись ст.ст. 4, 13, 18, 76-81, 95, 128, 141, 258, 259, 263, 265, 268 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В :

Позовні вимоги ОСОБА_1 - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_1 , аліменти на користь ОСОБА_1 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН: НОМЕР_2 , який продовжує навчання, у розмірі ј частки з усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, починаючи з дня подачі позову до суду і до досягнення сином 23-х років, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_5 , за умови продовження навчання.

Стягнення провадити з 26.11.2019 року.

Допустити негайне виконання рішення суду у межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН: НОМЕР_1 , на користь держави в особі: на користь держави в особі: Державної судової адміністрації України (отримувач коштів ГУК у м. Києві/м. Київ/22030106, код за , Банк отримувача Казначейство України (ЕАП), рахунок отримувача: UA0026001, код класифікації доходів бюджету 22030106), судовий збір в розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подана заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Копію рішення після набрання ним законної сили направити до Державного органу реєстрації актів цивільного стану.

Суддя: Г. В. Бондаренко