Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м.Волноваха

Волноваський районний суд Донецької області у складі:

головуючого судді Мохова Є.І.,

секретаря судових засідань Бридня О.Л.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у місті Волноваха, Донецької області у загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Андріївської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою до Андріївської селищної ради, в якій просить визнати за позивачем право власності на земельну ділянку.

В обґрунтування заявленого позову покликається на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її мати - ОСОБА_2 . Після її смерті відкрилась спадщина на земельну ділянку площею 5,40 га кадастровий номер :05:000:0170, розташованої на території Андріївської седищної ради, Волноваського району, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала померлій згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЖ № 365985. Позивач є спадкоємцем першої черги за законом, інших спадкоємців немає. Зазначив, що на момент смерті проживала із ОСОБА_2 , а відтак прийняла спадщину. У позасудовому порядку отримати свідотцтво на право власності не має можливості у зв"язку з відсутністю оригіналу Державного акту на право власності на земельну ділянку. Тому просила суд визнати за нею право власності на земельну ділянку.

У судове засідання позивач не з`явилася, у позовній заяві просила розгляд справи проводити без її участі.

Представник відповідача у судове засідання повторно не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, що підтверджується матеріалами справи.

За письмової згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням статті 280 ЦПК України.

На підставі ч.2 ст.247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов належить задоволити, з наступних підстав.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 .

ОСОБА_1 , 02.10.1992 року зареєструвала шлюб з ОСОБА_4 та взяла прізвище чоловіка - " ОСОБА_1 ", що підтверджується копією свідотцтва про шлюб, серія НОМЕР_2 .

ОСОБА_2 на праві власності мала земельну ділянку площею 5,40 га кадастровий номер :05:000:0170, розташованої на території Андріївської селищної ради, Волноваського райолну, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, яка належала їй згідно Державного акту на право власності серія ЯЖ № 365985.

ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копіє свідоцтва про смерть серії НОМЕР_3 , виданого виконкомом Андріївської селищної ради Тельманівського району, Донецької областіі, актовий запис № 31.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина на вищевказаначену земельну ділянку.

Спадкоємцем першої черги за законом є ОСОБА_1 .

Відповідно до п.п.4.15 п.4 глави 10 параграфу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дй нотаріусами України, видача свідоцтва про право на спадщину на майно, яке підлягає реєстрації, проводиться нотаріусом після подання правовстановлюючих документів щодо належності цього майна спадкодавцеві та перевірки відсутності заборони або арешту цього майна.

Відповідно до ч.1 ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Положенням п.23 Постанови Пленуму Верховного Суду №7 від 30.05.2008р. "Про судову практику у справах про спадкування" передбачено, що судовому розгляду підлягають вимоги про визнання права на спадщину за відсутності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину. А у разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України встановлено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

У відповідності до ч.5 ст.1268 ЦК України незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Однак, згідно положень ч.3 ст.1296 ЦК України відсутність свідоцтва про право на спадщину не позбавляє спадкоємця права на спадщину.

Статтею 15 ЦК України встановлено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

До способів захисту цивільних прав та інтересів згідно п.1 ч.2 ст.16 ЦК України відноситься, зокрема, визнання права.

Відповідно до ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до ст.4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

За вимогами ч.3 ст.12, ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно доч.1 ст.13 ЦПК суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Частиною 3 ст.13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд. Таке право мають також особи, в інтересах яких заявлено вимоги, за винятком тих осіб, які не мають процесуальної дієздатності.

Судом встановлено, що згідно Державного атку на право власності на земельну ділянку, який знаходиться у матеріалах справи вбачається, що ОСОБА_2 на праві власності належить земельна ділянка.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, а також те, що ОСОБА_1 від прийняття спадщини у визначеному законом порядку не відмовлялася, фактично прийняла спадщину, суд дійшов висновку, що позивач успадкував спадщину, яка відкрилася після смерті ОСОБА_2 , а відтак позовні вимоги підлягають до задоволення у повному обсязі.

Оскільки позивачем не ставилося питання у позовній заяві про розподіл судових витрат, суд вважає за необхідне сплачений судовий збір залишити за позивачем.

Керуючись Постановою Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», ст.ст.15, 16, 331, 392, 1216, 1217, 1268 ЦК України, ст.ст. 8-14, 76-82, 141, 258, 259, 263-265, 268, 279, 280-282, 352-354 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Позов ОСОБА_1 до Андріївської селищної ради про визнання права власності в порядку спадкування - задоволити.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , на земельну ділянку площею 5,40 га кадастровий номер :05:000:0170, розташованої на території Андріївської селищної ради, Волноваського райолну, Донецької області, призначеної для ведення товарного сільськогосподарського виробництва.

Судовий збір залишити за позивачем.

Оригінал рішення зберігається в цивільній справі № 221/4921/20 в архіві Волноваського районного суду, Донецької області.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду, шляхом подачі апеляції протягом 30-ти днів після проголошення рішення через Волноваський районний суд.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Суддя Є.І. Мохов