Провадження №2/193/17/20
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
Р І Ш Е Н Н Я

15 вересня 2020 року сел.Софіївка

Софіївський районний суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Шумської О.В.,

при секретарі Мельникової Т.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в сел.Софіївка цивільну справу за позовною заявою представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до селянського фермерського господарства "Олександро-Володимирівське", третя особа: Софіївська районна державна адміністрація, про визнання договору оренди земельної ділянки б/н від 01 серпня 2014 року недійсним та скасування його державної реєстрації, -

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2018 року представник позивача ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом посилаючись на те, що відповідно Державного акту на право приватної власності на землю I-ДП № 031705 виданого 7 березня 2002 року Софіївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови Софіївської райдержадміністрації № 28-р від 28 січня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 568 ОСОБА_2 належить на праві власності земельна ділянка площею 9,460 гектарів, яка розташована на території Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області. Кадастровий номер земельної ділянки: :03:001:0292. 01 серпня 2014 року між позивачем ОСОБА_2 та Селянським фермерським господарством «Олександро-Володимирівське» було укладено договір оренди земельної ділянки № б/н, відповідно якого ОСОБА_2 , як орендодавець надав в строкове, платне користування земельну ділянку площею 9,460 га., на строк 5 років, яка належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю I -ДП № 031705 виданого 7 березня 2002 року Софіївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови Софіївської райдержадміністрації № 28-р від 28 січня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 568. Кадастровий номер земельної ділянки: :03:001:0292, що підтверджується наявним у позивача екземпляром договору оренди земельної ділянки від 01 серпня 2014 року та акту про передачу та прийом земельної ділянки від 11 вересня 2014 року. Договір оренди земельної ділянки № б/н від 01 серпня 2014 року зареєстровано реєстраційною службою Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області 11 вересня 2014 року про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 7005856.

Договір оренди земельної ділянки було укладено на строк 5 (п`ять) років, тобто строк дії договору закінчується 11 вересня 2019 року.

Відповідно п. 8 Договору оренди земельної ділянки № б/н від 01 серпня 2014 року, після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендодавець повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендаря про намір продовжити його дію. Якщо в строк не пізніше дня закінчення строку договору Орендодавець не заявив про відмову від продовження строку оренди земельної ділянки, договір автоматично продовжується ще на один строк.

Маючи намір не продовжувати строк дії договору оренди земельної ділянки від 01 серпня 2014 року з СФГ «Олександро-Володимирівське» після закінчення строку його дії 11 вересня 2019 року, ОСОБА_2 в жовтні 2018 року повідомив про це керівництво ( голову, засновника) СФГ Олександро-Володимирівське». В свою чергу засновники СФГ «Олександро-Володимирівське» повідомили його про те, що буцім то договір оренди земельної ділянки № б/н від 01 серпня 2014 року укладений між ним та відповідачем по справі не на 5 років, а на 15 років.

З метою встановлення дійсного строку оренди земельної ділянки яка є його власністю на підставі права власності та наявності законних правовідносин з орендарем СФГ «Олександро-Володимирівське», позивач звернувся у жовтні 2018 року до виконавчого комітету Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області з заявою про отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, яку він отримав 24 жовтня 2018 року. З вказаної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_2 стало відомо, що є інформація про державну реєстрацію іншого речового права - договору оренди земельної ділянки № б/н від 01 серпня 2014 року укладеного між ним - ОСОБА_2 та СФГ «Олександро-Володимирівське», строк дії якого (оренди) складає 15 років та який зареєстровано Реєстраційною службою Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області 11 вересня 2014 року за номером: 7005856.

Договору оренди земельної ділянки № б/н від 01 серпня 2014 року з строком дії на 15 років, зареєстрованого Реєстраційною службою Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області 11 серпня 2014 року за номером запису про інше речове право: 7005856 позивач з СФГ «Олександро-Володимирівське» не укладав, особисто не підписував та земельну ділянку орендарю за актом передачі прийомки не передавав.

Наявний у позивача екземпляр договору оренди земельної ділянки б/н від 01 серпня 2014 року та акт про передачу та прийом земельної ділянки від 11 вересня 2014 року містять зазначений строк дії договору оренди 5 років, що відповідає дійсності.

Представник позивача вважає, що зазначений договір оренди земельної ділянки б/н від 01 серпня 2014 року, зареєстрований 11 вересня 2014 року Реєстраційною службою Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області за номером запису про інше речове право: 7005856 укладений між ОСОБА_2 та СФГ «Олександро-Володимирівське» на строк 15 років укладено з порушенням вимог, встановлених ч.1,3 ст.203 ЦК України і є таким що порушує права на володіння, розпорядження своїм майном позивача.

Вищезазначений спірний договір оренди землі від 01 серпня 2014 року є недійсним, в зв`язку з тим, що власник орендованої земельної ділянки - ОСОБА_2 під час укладання договору оренди земельної ділянки виявляв внутрішню волю щодо передачі своєї земельної ділянки в оренду Відповідачу строком лише на 5 (п`ять) років, а фактично текст договору оренди був змінений з зазначенням строку оренди 15 років, про що сторони не домовлялись, що суперечить внутрішній волі та переконанню власника орендованої земельної ділянки - ОСОБА_2 (Позивач), зазначені обставини не відповідають нормам ч. 3 ст. 203 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України), та є достатніми підставами для визнання спірного договору недійсним за рішенням суду.

В зв`язку з цим, представник позивача просить визнати недійсним договір оренди земельної ділянки б/н від 01 серпня 2014 року укладений між ОСОБА_2 і Селянським (фермерським) господарством «Олександро-Володимирівське» та скасувати його державну реєстрацію проведену Реєстраційною службою Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області 11 вересня 2014 року за номером: 7005856. Крім того, просить стягнути з відповідача на користь позивача судові витрати, які складаються із сплати судового збору в сумі 704 грн.80 коп.

В судове засідання позивач та його представники ОСОБА_1 та ОСОБА_3 до суду не з`явилися, про час та місце розгляду справи, були належним чином повідомленні. 15 вересня 2020 року до канцелярії суді від представника позивача ОСОБА_3 надійшла заява про розгляд справи без участі позивача, на задоволенні позовних вимогах наполягає.

Представник відповідача ОСОБА_4 в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи. Від нього до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, проти позову заперечує в повному обсязі.

Представник третьої особи Софіївської районної державної адміністрації Дніпропетровської області в судове засідання не з`явився, хоча належним чином був повідомлений про час та місце слухання справи.

Відповідно до вимог ч.2 ст.247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

З`ясувавши правові позиції сторін, дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Частиною першою статті 4 ЦК України передбачено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. ст. 10, 11 Цивільного процесуального кодексу України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених позовних вимог і на підставі наданих сторонами доказів. Кожна сторона повинна довести ті обставин, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, тобто тягар доказування лежить на сторонах цивільно-правового спору.

Судом встановлено, що відповідно Державного акту на право приватної власності на землю I-ДП № 031705 виданого 7 березня 2002 року Софіївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови Софіївської райдержадміністрації № 28-р від 28 січня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 568 ОСОБА_2 належить на праві власності земельна ділянка площею 9,460 гектарів, яка розташована на території Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області. Кадастровий номер земельної ділянки: :03:001:0292 (а.с. 10).

01 серпня 2014 року між позивачем ОСОБА_2 та Селянським фермерським господарством «Олександро-Володимирівське» було укладено договір оренди земельної ділянки № б/н, відповідно якого ОСОБА_2 , як орендодавець надав в строкове, платне користування земельну ділянку площею 9,460 га., на строк 5 років, яка належить йому на підставі Державного акту на право приватної власності на землю I -ДП № 031705 виданого 7 березня 2002 року Софіївською районною державною адміністрацією Дніпропетровської області на підставі розпорядження голови Софіївської райдержадміністрації № 28-р від 28 січня 2002 року, зареєстрованого в Книзі записів державних актів на право приватної власності на землю за № 568. Кадастровий номер земельної ділянки: :03:001:0292, що підтверджується копіями договору оренди земельної ділянки від 01 серпня 2014 року та акту про передачу та прийом земельної ділянки від 11 вересня 2014 року (а.с. 7-9).

Договір оренди земельної ділянки № б/н від 01 серпня 2014 року зареєстровано реєстраційною службою Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області 11 вересня 2014 року про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 7005856.

Договір оренди земельної ділянки було укладено на строк 5 (п`ять) років, тобто строк дії договору закінчується 11 вересня 2019 року.

Відповідно п. 8 Договору оренди земельної ділянки № б/н від 01 серпня 2014 року, після закінчення строку дії договору Орендар має переважне право поновити його на новий строк. У цьому разі Орендодавець повинен не пізніше ніж за 90 днів до закінчення строку дії договору повідомити письмово Орендаря про намір продовжити його дію. Якщо в строк не пізніше дня закінчення строку договору Орендодавець не заявив про відмову від продовження строку оренди земельної ділянки, договір автоматично продовжується ще на один строк.

Маючи намір не продовжувати строк дії договору оренди земельної ділянки від 01 серпня 2014 року з СФГ «Олександро-Володимирівське» після закінчення строку його дії 11 вересня 2019 року, ОСОБА_2 в жовтні 2018 року повідомив про це керівництво ( голову, засновника) СФГ Олександро-Володимирівське». В свою чергу засновники СФГ «Олександро-Володимирівське» повідомили його про те, що буцім то договір оренди земельної ділянки № б/н від 01 серпня 2014 року укладений між ним та відповідачем по справі не на 5 років а на 15 років.

З метою встановлення дійсного строку оренди земельної ділянки, яка є його власністю на підставі права власності та наявності законних правовідносин з орендарем СФГ «Олександро-Володимирівське», позивач звернувся у жовтні 2018 року до виконавчого комітету Софіївської селищної ради Софіївського району Дніпропетровської області з заявою про отримання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, яку він отримав 24 жовтня 2018 року. З вказаної інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно ОСОБА_2 стало відомо, що є інформація про державну реєстрацію іншого речового права - договору оренди земельної ділянки № б/н від 01 серпня 2014 року укладеного між ним - ОСОБА_2 та СФГ «Олександро-Володимирівське», строк дії якого (оренди) складає 15 років та який зареєстровано Реєстраційною службою Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області 11 вересня 2014 року за номером: 7005856 (а.с. 11).

Як зазначає представник позивача в позовній заяві, договору оренди земельної ділянки № б/н від 01 серпня 2014 року з строком дії на 15 років, зареєстрованого Реєстраційною службою Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області 11 серпня 2014 року за номером запису про інше речове право: 7005856 позивач з СФГ «Олександро-Володимирівське» не укладав, особисто не підписував та земельну ділянку орендарю за актом передачі прийомки не передавав.

Наявний у позивача екземпляр договору оренди земельної ділянки б/н від 01 серпня 2014 року та акт про передачу та прийом земельної ділянки від 11 вересня 2014 року містять зазначений строк дії договору оренди 5 років (а.с. 7-9).

Згідно ухвали суду від 18 жовтня 2019 року призначено судово-почеркознавчу експертизу (а.с. 129-130).

Відповідно висновку експертів Дніпропетровського науково -дослідного інституту судових експертиз Міністерства юстиції України №3670/3671-19 від 08 січня 2020 року зазначено:

договір б/н оренди земельної ділянки від 01.08.2014, наданий ОСОБА_2 -не є оригіналом документу, а являється копією, виконаною електрофотографічним способом за допомогою копіювально-розмножувальної техніки, з попереднім скануванням зображень рукописного запису « ОСОБА_2 » та підпису, розташованих в графах «Орендодавець»; при цьому підпис в графі «Орендар» і записи в деяких графах - нанесені рукописним способом; відтиск печатки СФГ «Олександро-Володимирівське» - рельєфним кліше.

Акт б/н про передачу та прийом земельної ділянки від 11.09.2014, наданий ОСОБА_2 - не є оригіналом документу, а являється копією, виконаною електрофотографічним способом за допомогою копіювально-розмножувальної техніки, з попереднім скануванням зображень рукописного запису " ОСОБА_2 ", розташованого в графі «(прізвище, ім`я, по батькові фізичної особи)» та підпису, розташованого в графі «Земельну ділянку передав»; при цьому підпис в графі «Земельну ділянку прийняв» і записи в деяких графах - нанесені рукописним способом.

Договір б/н оренди земельної ділянки від 01.08.2014 та Акт б/н про передачу та прийом земельної ділянки від 11.09.2014, що містяться в реєстраційній справі № 7005856 - не єоригіналами документів, а являються їх копіями, виконаними електрофотографічним спобом за допомогою копіювально-розмножувальної техніки.

Встановити чи вносились зміни в п. 8 «Строк дії договору» Договору б/н оренди земельної ділянки від 01.08.2014, що міститься в реєстраційній справі № 7005856 - не надається можливим з причини, що викладена в розділі «II. Дослідження» по питанню № 3.

Рукописний цифровий запис «5», розташований в п. 8 «Строк дії договору» договору б/н оренди земельної ділянки від 01.08.2014, що наданий ОСОБА_2 - будь-яким змінам первинного змісту не піддавався і являється первинним.

Договір б/н оренди земельної ділянки від 01.08.2014, наданий ОСОБА_2 та Договір б/н оренди земельної ділянки від 01.08.2014, що міститься в реєстраційній справі 7005856 - не являються оригіналами документів і не ідентичні між собою за низкою ознак, викладених в таблиці 1 в розділі «II. Дослідження» по питанню № 4.

Акт б/н про передачу та прийом земельної ділянки від 11.09.2014, що наданий ОСОБА_2 та Акт б/н про передачу та прийом земельної ділянки від 11.09.2014 року, що міститься в реєстраційній справі № 7005856 - не являються оригіналами документів і не ідентичні між собою за низкою ознак, викладених в таблиці 2 в розділі «ІІ.Дослідження» питанню № 5.

У зв`язку з тим, що технічним дослідженням документу, встановлено, що підпис від імені ОСОБА_2 , який розміщений в графі «Орендодавець» договору б/н від 01.08.2014 виконаний електрофотографічним способом за допомогою копіювально-розмножувальною техніки, з попереднім скануванням відповідних зображень та керуючись п. 1.1 Науково- Методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень від 08.10.1998 № 53/5 (із змінами та доповненнями), питання щодо виконавця підпису не вирішувалось (а.с. 131-171).

Відповідно до ст.16 Закону укладення договору оренди земельної ділянки із земель приватної власності здійснюється за згодою орендодавця та особи, яка згідно із законом вправі набувати право оренди на таку земельну ділянку.

Зазначена норма відповідає принципу свободи договору, передбаченому у ст.6 та ст.627 ЦК України. Крім того, вказані норми кореспондуються із ч. 3 ст. 203 ЦК України, що визначає загальні вимоги, додержання яких є необхідними для чинності правочину, а саме волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Частиною першою статті 638 ЦК України передбачено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Сторони договору, дійшовши згоди щодо всіх істотних умов договору оренди землі, складають і підписують договір, надаючи згоді встановленої форми.

Разом із тим цивільні права та обов`язки, на досягнення яких було спрямоване волевиявлення сторін при укладенні спірних договорів, набуваються після відповідної державної реєстрації.

Відповідно ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1, 3, 5-6 ст. 203 цього Кодексу.

Згідно ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Відповідно до ч.3 ст. 203 ЦК України волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

Відповідно до ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

У п. 8 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року № 9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» судам роз`яснено, що відповідно до частини першої статті 215 ЦК підставою недійсності правочину є недодержання стороною (сторонами) вимог, які встановлені статтею 203 ЦК України саме на момент вчинення правочину.

З урахуванням цих норм, правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, яким надано право захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.

Відповідно до ч. 1 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони.

Згідно з ст. 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) (ст. 215 ЦК України).

Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі (ч. 3 ст. 203 ЦК України).

В п. 7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 року №9 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» роз`яснено, що правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом.

На підставі наведеного вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги представника позивача про визнання правочину недійсним підлягають задоволенню з тих підстав, що відповідачем, та представником відповідача не доведено, що строк дії договору оренди земельної ділянки від 01 серпня 2014 року, а саме 15 років, відповідав волевиявленню позивача.

Вирішуючи позовні вимоги в частині скасування державної реєстрації права оренди земельної ділянки, суд виходить з такого.

Частиною 3 ст. 25 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» передбачено, що ухвалення судом рішення про скасування рішення державного реєстратора про державну реєстрацію прав, визнання недійсними чи скасування документів, на підставі яких проведено державну реєстрацію прав, а також скасування державної реєстрації прав допускається виключно з одночасним визнанням, зміною чи припиненням цим рішенням речових прав, обтяжень речових прав, зареєстрованих відповідно до законодавства (за наявності таких прав).

Оскільки відповідно до положень ЗК України, Закону України «Про оренду землі» та Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», виникнення права оренди на підставі укладеного договору залежить від державної реєстрації такого права, та з урахуванням існування підстав для визнання договору оренди недійсним, суд вважає, що вимоги про скасування державної реєстрації права оренди за спірним договором оренди земельної ділянки б/н від 01 серпня 2014 року, а також вимоги про припинення права оренди є похідними від вимоги про визнання договору оренди від 01 серпня 2014 року недійсним.

У зв`язку з існуванням правових підстав для визнання договору оренди від 01 серпня 2014 року недійсним, суд вважає, що похідні позовні вимоги також підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 141 ЦПК України, з Селянського фермерського господарства "Олександро-Володимирівське" на користь ОСОБА_2 підлягають стягненню документально підтверджені судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 704,80 грн. (а.с.1).

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 77, 78, 81, 259, 261, 265, 273, 354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

Позовні вимоги представника позивача ОСОБА_1 , який діє в інтересах ОСОБА_2 до селянського фермерського господарства "Олександро-Володимирівське", третя особа: Софіївська районна державна адміністрація, про визнання договору оренди земельної ділянки б/н від 01 серпня 2014 року недійсним та скасування його державної реєстрації, задовольнити.

Визнати недійсним договір оренди земельної ділянки б/н від 01 серпня 2014 року укладений між ОСОБА_2 і Селянським (фермерським) господарством - «Олександро-Володимирівське» та скасувати його державну реєстрацію проведену Реєстраційною службою Софіївського районного управління юстиції Дніпропетровської області 11 вересня 2014 року за номером: 7005856.

Стягнути з відповідача Селянського фермерського господарства «Олександро-Володимирівське» на користь позивача ОСОБА_2 судовий збір у сумі 704 (сімсот чотири) грн. 80 коп..

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів в порядку, передбаченому статтею 354 ЦПК України.

Суддя: О.В.Шумська