Єдиний унікальний номер 741/1726/19
Провадження № 2/741/310/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Носівка 10 серпня 2020 року

Носівський районний суд Чернігівської області у складі:

головуючого - судді Киреєва О.В.,

з участю секретарів судового засідання Качан О.В., Герасимчук Н.Ю.

та позивача,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

встановив:

ОСОБА_1 звернулася до суду з цим позовом, мотивуючи його тим, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 . Відповідач є її (позивача) чоловіком та зареєстрований у належному їй житловому будинку. Подружнє життя з відповідачем не склалося, а тому пів року відповідач за місцем реєстрації не проживає, не сплачує комунальні платежі, особистих речей в будинку не має і взагалі будинком не цікавиться. Реєстрація відповідача у належному їй (позивачу) житловому будинку порушує її право на вільне розпорядження і користування майном, створює перешкоди у отриманні житлової субсидії. 9 жовтня 2019 року відповідач уклав кредитний договір з ТОВ «УКР КРЕДИТ ФІНАНС», після чого на адресу її (позивача) місця проживання приходять вимоги про погашення відповідачем кредиту з попередженням про можливість прибуття співробітників Департаменту економічної безпеки.

ОСОБА_1 просила суд визнати ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .

У судовому засіданні позивач підтримала позовні вимоги з підстав, які зазначені у позовній заяві, та просила їх задовольнити.

10 серпня 2020 року позивач у судове засідання не з`явилася, подала до суду заяву, в якій просила розгляд справи проводити без її участі.

У судове засідання відповідач не з`явився, про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином відповідно до вимог частин 7, 8 ст. 128 ЦПК України, про причини неявки до суду не повідомив, не просив розгляд справи відкласти.

Суд розглядає справу у загальному порядку у відсутності відповідача за наявними у ній доказами, оскільки позивач заперечувала проти проведення заочного розгляду справи та в даному випадку відсутні підстави, передбачені ст. 223 ЦПК України, для відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні свідки ОСОБА_3 та ОСОБА_4 дали показання, суть яких зводиться до того, що вони добре знають сім`ю ОСОБА_1 , чоловік якої - ОСОБА_2 вже більше року не проживає разом із нею, дітей не відвідує.

У зв`язку із неявкою 10 серпня 2020 року в судове засідання усіх учасників справи, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України суд розглядає справу без здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Вислухавши пояснення позивача, допитавши свідків, вивчивши та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного.

У судовому засіданні встановлено, що на підставі договору купівлі-продажу житлового будинку від 23 травня 2008 року позивач є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується матеріалами справи (а.с. 9-13).

З копії свідоцтва про шлюб (а.с. 5) вбачається, що 24 листопада 2017 року позивач зареєструвала шлюб з ОСОБА_2 , після державної реєстрації шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_1 » на « ОСОБА_1 ».

З довідки виконавчого комітету Носівської міської ради Чернігівської області № 1773 від 26 листопада 2019 року (а.с. 7) вбачається, що з 2 серпня 2018 року в житловому будинку АДРЕСА_1 зареєстроване місце проживання відповідача ОСОБА_2 .

У судовому засіданні встановлено, що більше ніж пів року відповідач не проживає у житловому будинку за місце реєстрації, особистих речей у ньому не має, не сплачує комунальні платежі, що підтверджується поясненнями позивача, показаннями свідків та матеріалами справи (а.с. 6; 8).

Відповідно до ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності, право приватної власності є непорушним.

Відповідно до ч. 1 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ч. 1 ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Відповідно до п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», при розгляді спорів, що не урегульовані житловим законодавством, суд застосовує норми цивільного законодавства.

Частиною 1 ст. 71 ЖК України передбачено, що при тимчасовій відсутності наймача або членів його сім`ї за ними зберігається жиле приміщення протягом шести місяців.

Відповідно до ст. 72 ЖК України, визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням внаслідок відсутності цієї особи понад встановлені строки, провадиться в судовому порядку.

Суд приймає до уваги той факт, що на час розгляду справи в суді відповідач не ставить питання ні про вселення, ні про зобов`язання позивача не чинити перешкод в користуванні жилим приміщенням.

Таким чином, оцінюючи у сукупності докази по справі, суд знаходить достовірно встановленим, що відповідач вибув на постійне проживання в інше житлове приміщення, не проживає у будинку АДРЕСА_1 більше шести місяців, а тому втратив право користуватися цим житловим приміщенням з дня вибуття.

За таких обставин суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані на законі і підтверджені доказами, а тому підлягають задоволенню.

При зверненні до суду позивач сплатила судовий збір в сумі 768,40 грн., що підтверджується квитанцією (а.с. 4).

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768,40 грн.

Керуючись ст. 41 Конституції України, ст.ст. 319, 391 ЦК України, ст.ст. 71, 72 ЖК України ст.ст. 141, 259, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, п. 5 постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12 квітня 1985 року «Про деякі питання, що виникли в практиці застосування судами Житлового кодексу України», суд, -

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , - задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , таким, що втратив право користуватися житловим будинком АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , судові витрати по сплаті судового збору в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) грн. 40 коп.

На рішення може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його ухвалення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя О.В.Киреєв