Провадження № 2/761/2819/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді Юзькової О.Л.

при секретарі Пірак М.В.

розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів,

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом про зменшення розміру аліментів, що стягуються із позивача на користь ОСОБА_2 на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , а саме в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. починаючи з дня набрання законної сили рішення суду. Свої вимоги обґрунтовує тим, що Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01.12.2015 року шлюб між ним та ОСОБА_2 розірвано. Від шлюбу народилась донька ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка проживає разом з матір`ю. 10.01.2018 року позивач уклав шлюб з ОСОБА_4 . Від шлюбу народилась дитина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Дружина позивача ОСОБА_6 перебуває у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трьох років, що суттєво впливає на його матеріальне становище, тому змушений просити суд зменшити розмір аліментів з 3500 грн. до 2500 грн. або у розмірв 1/4 частини від всіх видів заробітку щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку щомісячно до досягнення нею повноліття.

Ухвалою Шевченківського районного суд м. Києва від 07 листопада 2019 року у справі відкрито провадження, вирішено питання про її розгляд за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

У встановлений судом строк, відповідач будучи повідомленою належним чином, клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін в адресу суду не направляв.

13.01.2020 року від ОСОБА_2 надійшов відзив на позов. Відповідач зазначила, що сімейний та матеріальний стан платника аліментів не змінився. При цьому утворилась заборгованість по сплаті аліментів на утримання малолітньої дитини, дана заборгованість наявна з 13.06.2018 року.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, дійшов до висновку щодо відмови у задоволення заявлених вимог, з огляду на наступне.

Встановлено, що від шлюбу ОСОБА_1 та ОСОБА_7 ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась донька - ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження, що видане Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Шевченківського районного управління юстиції у м. Києві від 02.12.2011 року.

Рішенням Шевченківського районного суду м. Києва від 01.12.2015 р. шлюб між сторонами розірвано.

Як свідчать матеріали справи, постановою Київського апеляційного суду від 18.06.2019 року з ОСОБА_1 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_2 на утримання доньки ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 3500 грн. щомісячно, починаючи з 13.06.2019 року і до досягнення повнолітня дитини.

Частина перша статті 192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Як вбачається з матеріалів справи, 10.01.2018 року ОСОБА_1 уклав шлюб із ОСОБА_4 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб, видане Дніпровським районним у м. Києві відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у м. Києві, актовий запис № 26, копія якого долучена до матеріалів справи.

Після реєстрації шлюбу ОСОБА_4 отримала прізвище чоловіка « ОСОБА_8 ».

Від даного шлюбу у позивача народився син - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в Книзі реєстрації народжень зроблено актовий запис № 2223.

Позивач вказує, що наявність в нього новонародженої дитини потребує постійних щомісячних додаткових витрат на харчування, лікування, оздоровлення . ОСОБА_6 перебуває у декретній відпустці, а крім того, перенесла важку травму і також потребує та буде потребувати значних фінансових витрат позивача. Крім того, позивач зазначає, що на теперішній час частина нерухомого майна відчужена, що також свідчить про погіршення майнового стану.

Так, як зазначив Верховний Суд України у своїй постанові України від 05.02.2014 у справі № 6-143цс13 - Згідно з п. 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 15 травня 2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справи щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. Враховуючи зміст ст.ст. 181, 192 СК України, розмір аліментів, визначений рішенням суду, не вважається незмінним. Отже, у зв`язку із значним покращенням матеріального становища платника аліментів матір дитини може подати до суду заяву про збільшення розміру аліментів. Значне погіршення матеріального становища батька може бути підставою для його вимоги про зменшення розміру аліментів.

Приймаючи рішення по суті спору, суд має наголосити на наступному.

Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках, відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України.

Доказами в розумінні ст. 76 ЦПК України, Доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом, як це визначено ч. 1 ст. 81 ЦПК України.

Як вбачається з довідки про доходи №061/1796 від 10.09.2019 року позивач ОСОБА_1 працює менеджером з персоналу у Приватному акціонерному товаристві «Київський вітамінний завод» та його дохід за період з березня 2019 р. по серпень 2019 р. становив 50 087,74 грн.

Позивачем надано довідку №3411 від 09.09.2019 року, видану Управлінням праці та соціального захисту населення в Дніпровському районі м. Києва, яка свідчить про те, дружина ОСОБА_6 перебуває на обліку в управлінні та їй призначено допомогу при народженні дитини ОСОБА_5 з 01.12.2018 року.

Також, і це не заперечується відповідачем, дружина позивача ОСОБА_6 в вересні 2019 р. отримала травму, яка потребувала лікування та віповідних витрат.

Разом з тим, як вбачається з матеріалів справи, при ухваленні рішення про стягнення аліментів Шевченківським районним судом м. Києва 25.02.2019 р., та постанови Київським апеляційним судом 18.06.2019 р. було надано оцінку тому, що ОСОБА_1 перебуває у шлюбі з ОСОБА_6 , яка станом на 31.10.2018 р. перебувала на 36 тижні вагітності.

При цьому, судом надано оцінку відомостям щодо нарахування ОСОБА_1 заробітної плати Акціонерним товариством «Київський вітамінний завод» де він працевлаштований з 03 травня 2018 р.

Крім того судом встановлено, що платник аліментів має нерухоме майно: частина квартири АДРЕСА_1 , частина квартири АДРЕСА_2 та квартира АДРЕСА_3 .

Також судом зазначено, що 11.04.2018 р. за ОСОБА_1 зареєстровано автомобіль марки Nissan Qashgai.

За приписами ч. 4 ст. 82 ЦПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

Отже сімейний стан ОСОБА_1 , доходам отриманим за місцем роботи платника було, наявності в нього майна було взято судом до уваги при визначенні розміру аліментів.

Значним погіршенням матеріального становища позивач вважає відчуження належного йому майна - однокімнатної квартири АДРЕСА_4 та автомобіля.

Проте, по - перше матеріали справи не містять доказів на підтвердження даної обставини.

А по - друге, в розумінні положень ст. 192 СК України, таке погіршення не пов`язується зі свідомими діями платника аліментів.

Крім того, судом береться до уваги та обставина, що позивачем не надано доказів, які б свідчили про суттєве зменшення його заробітної плати на посаді яку він обіймає в ПАТ «Київський вітамінний завод».

Також суд не може погодитись з доводами позивача, що необхідність зменшення розміру аліментів зумовлена майбутніми довготривалими витратами на лікування ОСОБА_6 , з огляду на вимоги ч. 6 ст. 81 ЦПК України - доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

За приписами ч.ч 1-4 ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

В свою чергу за положеннями ч.ч. 1,2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

З огляду на вищенаведене, зважаючи на те, що позивачем не надано доказів, які б з огляду на приписи чинного законодавства України давали суду підстави для прийняття рішення щодо зменшення розміру аліментів, які сплачує ОСОБА_1 за рішенням суду, підстави для задоволення заявлених вимог відсутні.

Розподіляючи судові витрати суд керується положеннями ст. 141 ЦПК України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 10, 11, 159, 212, 214, 215, 294 ЦПК України, ст.ст. 180, 181, 182, 183, 184, 192 Сімейного кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про зменшення розміру аліментів залишити без задоволення.

Позов ОСОБА_9 до Публічного акціонерного товариства «Альфа-Банк» про захист прав споживачів та визнання недійсним кредитного договору залишити без задоволення.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду, в порядку ст.ст. 353-357 ЦПК України з урахуванням п. 15.5. Перехідних положень ЦПК України протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту рішення .

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: