Справа№ 505/2571/20
Провадження № 2/505/1666/2020
У х в а л а

(про залишення позову без руху)

22.09.2020 року суддя Котовського міськрайонного суду Одеської області Вергопуло А. К., розглянувши у м. Подільську Одеської області матеріали цивільної справи за позовною заявою ОСОБА_1 до Подільської міської ради Одеської області про визнання права власності за набувальною давністю, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся 17.09.2020 року до суду із позовом до Подільської міської ради Одеської області, та просить визнати за ним в порядку набувальної давності право приватної власності на житловий будинок з відповідними господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 .

Вивчивши матеріали позовної заяви суд приходить до висновку, що вона не відповідає вимогам встановлених ст. ст.175, 177 ЦПК України.

Відповідно до п. 5 ч.3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини.

Позивачем всупереч вказаним нормам, не вказано обставин, якими обґрунтовуються позовні вимоги та не зазначені докази, що підтверджують вказані обставини.

Так, відповідно до ч.1 ст. 344 ЦК України, особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено ЦК.

Давність володіння є добросовісною, якщо особа при заволодінні майном не знала і не повинна була знати по відсутність у неї підстав для набуття права власності. Позов про право власності за давністю володіння не може заявляти особа, яка володіє майном за волею власника і завжди знала, хто є власником. За набувальною давністю може набуватись право власності на нерухоме майно, яке не має власника або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.

Якщо володілець знає або повинен знати про неправомірність заволодіння чужим майном (у тому числі і про підстави для визнання договору про його відчуження недійсним), то, незважаючи на будь-який строк безперервного володіння чужим майном, він не може його задавнити, оскільки відсутня безумовна умова набуття права власності - добросовісність заволодіння майном.

Разом з тим, до матеріалів позовної заяви не надано відомостей хто був зареєстрований та/або проживав по АДРЕСА_1 станом на момент смерті ОСОБА_2 , що б дало можливість встановити коло можливих спадкоємців та визначити належних відповідачів.

Не надано доказів сплати позивачем комунальних послуг.

Також, позивач не надав суду доказів щодо добросовісного заволодіння чужим майном, а саме: житловим будинком з відповідними господарськими будівлями та спорудами по АДРЕСА_1 , як це передбачено ст.344 ЦК

України. Смерть спадкодавця та відсутність спадкоємців, які б могли прийняти спадщину після смерті особами не є підставою для того, щоб вважати користування нерухомим майном правомірним.

Згідно п. 13 Постанови пленуму ВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5, відповідачем за позовом про визнання права власності за набувальною давністю є попередній власник майна або його правонаступник. У разі якщо попередній власник нерухомого майна не був і не міг бути відомим давнісному володільцю, то відповідачем є орган, уповноважений управляти майном відповідної територіальної громади.

При таких обставинах, позивачу необхідно визначити коло відповідачів.

Крім того, відповідно до ч.4 ст.177 ЦПК України, до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Позивачем заявлено вимоги майнового характеру.

Згідно ч.2 ст.4 Закону України «Про судовий збір» позивач має надати доказ про сплату судового збору у справах майнового характеру в розмірі 1 відсотку ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року, в якому відповідна заява подається до суду.

Згідно Закону України «Про державний бюджет на 2019 рік» прожитковий мінімум для працездатних осіб станом на 01 січня 2019 року встановлений у розмірі 1921,00 грн.

Згідно ч.2 ст.9 Закону України «Про судовий збір» суд перед відкриттям провадження у справі перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно судовий збір має становити за вимогою майнового характеру від ціни позову, вказаної позивачем у розмірі 14000,00 грн. 840,80.

Позивач просив звільнити його від сплати судового збору, у зв`язку з тяжким матеріальним становищем.

Згідно ст. 136 ЦПК України, суд, враховуючи майновий стан сторони, може своєю ухвалою зменшити розмір належних до сплати судових витрат, пов`язаних з розглядом справи, або звільнити від їх сплати.

Водночас позивачем не надано до суду доказів на підтвердження того, що його майновий стан перешкоджає сплаті судового збору за поданий ним позов.

Позивачем надано довідку з Подільського відділу обслуговування громадян (сервісний центр) Головного управління Пенсійного фонду України в Одеській області, яка містить інформацію лише за період 2001-2019 роки. Також надано довідку з податкової інспекції.

Проте, позивачем не надано інших відомостей, які б відображали повну інформацію щодо його матеріального стану, зокрема, наявності інших можливих доходів, матеріальної допомоги, прибутків від господарства, сімейного становища, стану здоров`я, тощо (копію трудової книжки, довідки про перебування/неперебування на обліку у центрі зайнятості, довідки про отримання/неотримання соціальних виплат, тощо).

З огляду на викладене, суд не вбачає достатніх доказів на підтвердження тяжкого матеріального становища, на підставі яких мав би можливість дійти висновку про необхідність звільнити позивача від сплати судового збору. Тому, оскільки позивачем не надано суду належних та достатніх доказів на підтвердження своїх вимог щодо звільнення від сплати судового збору, заявлене клопотання задоволенню не підлягає.

Відповідно до ч.1 ст.185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

За цих обставин і згідно ст.185 ч.1 ЦПК України позовну заяву належить залишити без руху та надати позивачу термін на усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 175, 177,185 ч.1, 260,261 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Подільської міської ради Одеської області про визнання права власності за набувальною давністю залишити без руху.

Надати позивачу строк на усунення недоліків - протягом 05 днів з дня отримання цієї копії ухвали суду.

Повідомити позивача про те, що в разі невиконання цієї ухвали суду в установлений судом строк, позовна заява буде вважатись не поданою до суду й повернута.

Ухвала суду оскарженню не підлягає.

Суддя А. К. Вергопуло