Провадження № 2/344/978/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м. Івано-Франківськ

Івано-Франківський міський суд Івано-Франківської області в складі:

головуючого - судді Татарінова О.А.

секретаря Личковської М.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про усунення перешкод при спілкуванні з внуком,-

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд з наведеним позовом до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про усунення перешкод при спілкуванні з внуком. Позовні вимоги мотивувала тим, що 15 липня 2010 року між ОСОБА_4 , 1980 р.н., який є сином позивачки та ОСОБА_2 , 1983 р.н. був зареєстрований шлюб у відділі реєстрації актів цивільного стану Івано-Франківського міського управління юстиції, актовий запис № 900. Від даного шлюбу у них народився син ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Рішенням Івано-Франківського міського суду від 17.03.2016 року шлюб між ними розірвано, неповнолітню дитину залишено проживати з матір`ю. Під час одруження з сином позивачки колишня невістка та онук проживали від них окремо. Однак після розлучення, відповідач забрала дитину та переїхала проживати до своїх батьків. Особисті стосунки з колишньою невісткою не заладилися, внаслідок чого відповідач почала чинити позивачці ОСОБА_1 , її чоловікові ОСОБА_3 та сину ОСОБА_4 перешкоди у спілкуванні з онуком. Для них із чоловіком онук - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , є рідною та найдорожчою людиною. Вони дуже сильно люблять свого маленького онука, однак відповідачка з незрозумілих причин постійно перешкоджає їхньому спілкуванню, забороняє ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з ними зустрічатись та проводити разом час. Відповідачка можливо настроює онука проти рідного батька та бабусю з дідусем та хоче, щоб дитина них забула. Крім того відповідач перешкоджає їм брати участь у вихованні онука, цим завдає позивачці душевного болю, дана конфліктна ситуація тягне за собою руйнівний вплив на розвиток дитини. Позивачка неодноразово намагалася побачитися з онуком, телефонувавши відповідачці, однак остання кожен раз знаходить приводи для відмови. Тому просить постановити рішення, яким зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з онуком ОСОБА_5 , визначивши способи участі у вихованні дитини.

22.10.2019 року позивачкою уточнено позовні вимоги. У даній заяві позивачка просить суд постановити рішення, яким зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з онуком ОСОБА_5 . Визначити ОСОБА_1 та ОСОБА_3 порядок участі у вихованні та спілкуванні з онуком, а саме: кожну суботу та неділю з 12 до 18 год. без обмеження місця спілкування та без участі його матері ОСОБА_2 та інших родичів дитини; у будні та під час шкільних канікул, попередньо узгодивши із ОСОБА_2 час і день спілкування з онуком з урахуванням стану здоров`я дитини та інших непередбачуваних обставин а також з урахуванням стану здоров`я ОСОБА_1 та ОСОБА_1 і можливої їх відсутності в м. Івано-Франківську по поважним причинам; безперешкодне відвідування онука в шкільному закладі де він навчається або після закінчення занять (а.с.45-47).

15.11.2019 року відповідачкою подано суду відзив на позовну заяву,у якому просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі. (а.с.57-59).

06.12.2019 року позивачкою подано до суду відповідь на відзив (а.с.72-73).

Позивачка в судовому засіданні вимоги позову підтримала з мотивів наведених в позовній заяві, просили позов задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні просила суд у задоволенні позову відмовити, оскільки відповідач не чинити позивачу перешкоди у спілкуванні з онуком.

Третя особа ОСОБА_3 підтримав заявлені вимоги, просив позов задовольнити.

Представник органу опіки та піклування підтримала Рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 1299 від 06.11.2019 про встановлення порядку участі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у вихованні ОСОБА_5 .

Згідно ч.1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Статтею ч.1 ст.5 ЦПК України визначено, що здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ст.ст. 12, 81, 82 ЦПК України кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини, визнанні сторонами, не підлягають доказуванню.

Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.

Відповідно до ст. 77 ЦПК України, належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Заслухавши пояснення сторін, всебічно, повно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, судом встановлено наступне.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 3 Конвенції ООН про права дитини, в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Відповідно до ч.2 ст. 6 Конвенції про права дитини передбачено, що Держави-учасниці забезпечують у максимально можливій мірі виживання та здоровий розвиток дитини.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про охорону дитинства" контакт з дитиною - це реалізація матір`ю, батьком, іншими членами сім`ї та родичами, у тому числі тими, з якими дитина не проживає, права на спілкування з дитиною, побачення зазначених осіб з дитиною, а також надання їм інформації про дитину або дитині про таких осіб, якщо це не суперечить інтересам дитини.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 10 Закону України "Про охорону дитинства" держава здійснює захист дитини від усіх форм фізичного і психічного насильства, образи, недбалого і жорстокого поводження з нею у тому числі з боку батьків або осіб, які їх замінюють.

Позивач є бабою ОСОБА_5 , батьками якого є ОСОБА_2 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 від 12.07.2019 року (а.с.10).

Відповідно до довідки № 02-02/1999 від 31.07.2019 року, у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані: ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 (а.с.12).

ОСОБА_2 . Та ОСОБА_5 фактично не проживають за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується заявою № 02-02/2000 та сторонами не оспорюється.

Згідно ч.2 ст.1 СК України метою регулювання сімейних відносин є зміцнення сім`ї як соціального інституту і як союзу конкретних осіб; утвердження почуття обов`язку перед батьками, дітьми та іншими членами сім`ї; побудови сімейних відносин на паритетних засадах, на почуттях взаємної любові та поваги, взаємодопомоги і підтримки; забезпечення кожної дитини сімейним вихованням, можливістю духовного та фізичного розвитку.

Відповідно до ст.7 СК України регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини, при цьому, сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Відповідно до ч. 2 ст. 16 Закону України «Про охорону дитинства» батьки, інші члени сім`ї та родичі, зокрема ті, які проживають у різних державах, не повинні перешкоджати одне одному реалізувати право дитини на контакт з ними, зобов`язані гарантувати повернення дитини до місця її постійного проживання після реалізації нею права на контакт, не допускати неправомірної зміни її місця проживання.

В судовому засіданні позивач пояснила, що не спілкувалася з онуком з літа 2018 року. Восени 2019 року позивач звернулася до відповідача щодо зустрічей з онуком. Позивач не відвідувала онука в школі. Після винесення Рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 1299 від 06.11.2019 про встановлення порядку участі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у вихованні ОСОБА_5 , вона вісім разів відвідувала ОСОБА_5 за місцем його проживання, однак дитина не хотіла з ними спілкуватися. Позивач вважає, що відповідач налаштовує дитину проти неї, її сина та чоловіка. Останній раз вона бачила онука 18.12.2019 року, коли вона принесла йому подарунок, він його прийняв та пішов гратися до своєї кімнати. Після того, онука вона не бачила, оскільки не приходила його відвідувати.

Представник відповідача підтвердила дані обставини. Крім того зазначила, що позивач відвідувала онука не тільки у визначений органом опіки та піклування час, а і в будні дні, коли вона приходила разом із своїм сином.

Відповідно до ст. 257 СК України баба, дід, прабаба, прадід, мають право спілкуватися зі своїми внуками, правнуками, брати участь у їх вихованні. Батьки чи інші особи, з якими проживає дитина, не мають права перешкоджати у здійсненні бабою, дідом, прабабою, прадідом своїх прав щодо виховання внуків, правнуків. Якщо такі перешкоди чиняться, баба, дід, прабаба, прадід мають право на звернення до суду з позовом про їх усунення.

Згідно ст. 263 СК України спір щодо участі баби діда, прабаби, прадіда, брата, сестри, мачухи, вітчима у вихованні дитини вирішується судом відповідно до ст. 159 СК України.

Відповідно до ст. 159 СК України якщо той із батьків, з ким проживає дитина, чинить перешкоди тому з батьків, хто проживає окремо, у спілкуванні з дитиною та у її вихованні, зокрема якщо він ухиляється від виконання рішення органу опіки та піклування, другий із батьків має право звернутися до суду з позовом про усунення цих перешкод. Суд визначає способи участі одного з батьків у вихованні дитини (періодичні чи систематичні побачення, можливість спільного відпочинку, відвідування дитиною місця його проживання тощо), місце та час їхнього спілкування. В окремих випадках, якщо це викликано інтересами дитини, суд може обумовити побачення з дитиною присутністю іншої особи. Під час вирішення спору щодо участі одного з батьків у вихованні дитини береться до уваги ставлення батьків до виконання своїх обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення, в тому числі стан психічного здоров`я одного з батьків, зловживання ним алкогольними напоями або наркотичними засобами.

Згідно ч. 4,5,6 ст. 19 СК України, при розгляді судом спорів щодо участі одного з батьків у вихованні дитини, місця проживання дитини, виселення дитини, зняття дитини з реєстрації місця проживання, визнання дитини такою, що втратила право користування житловим приміщенням, позбавлення та поновлення батьківських прав, побачення з дитиною матері, батька, які позбавлені батьківських прав, відібрання дитини від особи, яка тримає її у себе не на підставі закону або рішення суду, управління батьками майном дитини, скасування усиновлення та визнання його недійсним обов`язковою є участь органу опіки та піклування, представленого належною юридичною особою. Орган опіки та піклування подає суду письмовий висновок щодо розв`язання спору на підставі відомостей, одержаних у результаті обстеження умов проживання дитини, батьків, інших осіб, які бажають проживати з дитиною, брати участь у її вихованні, а також на підставі інших документів, які стосуються справи.

Рішенням Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 1235 від 17.10.2019 про встановлення порядку участі батькам у вихованні дітей, встановлено порядок участі батькові ОСОБА_4 у вихованні сина ОСОБА_5 : середа та п`ятниця з 17-00 год. до 20-00 год., перша та третя неділя з 12-00 год. до 18-00 год. (а.с.104).

Рішення Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 1299 від 06.11.2019 про встановлення порядку участі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у вихованні ОСОБА_5 затверджено висновок органу опіки та піклування Виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради № 1299 від 06.11.2019, яким встановлено порядок участі бабі ОСОБА_1 та дідові ОСОБА_7 у вихованні ОСОБА_5 : перша та третя неділя з 12-00 год. до 18-00 год. (а.с.60-63).

Як вбачається з ч.6 ст.19 СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування, якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини.

Суд вважає, що орган опіки та піклування діяв в межах своїх повноважень, передбачених СК України та Постановою Кабінету Міністрів України від 24 вересня 2008 року № 866, запросивши на засідання комісії сторони, повно дослідивши обставини, що мають істотне значення, та склав відповідний висновок. Підстав для визнання висновку недостатньо обгрунтованим або таким, що не відповідає інтересам дитини не вбачає.

02.12.2019 року ЗОШ № 26 надано інформацію про участь батьків у вихованні ОСОБА_5 . З наданої інформації вбачається, що про бабусю ОСОБА_1 та дідуся ОСОБА_3 хлопчик не згадував, на малюнку їх не зобразив (а.с.76).

27.02.2020 року ЗОШ № 26 надано результати психодіагностичного обстеження щодо вивчення рівня міжособистісних відносин ОСОБА_5 у семейному середовищі. За результатами бесіди було з"ясовано, що про бабусю ОСОБА_1 ОСОБА_5 не може нічого сказати, а дідуся ОСОБА_3 він не бачив.

Судом встановлено, що між позивачем на малолітнім онуком ОСОБА_5 не має стійкого емоційного зв"язку через відсутність контакту з дитиною з літа 2018 року.

Звертаючись з позовом до суду позивач зазначила, що відповідачка з незрозумілих причин постійно перешкоджає їхньому спілкуванню з онуком, забороняє ОСОБА_5 з ними зустрічатись, можливо настроює онука проти рідного батька та бабусю з дідусем.

Однак зазначені позивачем обставини не були підтверджені належними та допустимими доказами. Сторони в судовому засіданні підтвердили,що відповідачем виконується рішення органу опіки та піклування щодо встановлення порядку участі ОСОБА_1 та ОСОБА_3 у вихованні ОСОБА_5 .

Крім того, відповідач надавала можливість позивачці у побаченні з онуком у дні, не встановлені органом опіки на піклування у висновку. Також суд враховує, що позивач не приходила відвідувати онука до школи та відповідач не подавала заяву про заборону бабусі відвідування дитини у школі, а тому вимоги про безперешкодне відвідування онука в шкільному закладі де він навчається задоволенню не підлягає.

Крім того, позивач просила суд зобов`язати ОСОБА_2 усунути перешкоди у спілкуванні ОСОБА_3 з онуком ОСОБА_5 та визначити ОСОБА_3 порядок участі у вихованні та спілкуванні з онуком.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Слід зазначити, що залучений до участі у справі в якості третьої особи ОСОБА_3 не заявив самостійних вимог до відповідача ОСОБА_2 про усунення перешкод при спілкуванні з внуком.

При цьому, суд вважає за необхідне зазначити, що у разі налагодження стосунків та встановлення стійкого та довірливого емоційного зв`язку з онуком, позивач не позбавлена права на зміну встановленого порядку участі, шляхом збільшення чи зміну відповідних зустрічей.

Керуючись Законом України "Про охорону дитинства", Конвенцією про права дитини від 20.11.1989, ст.ст. 1,7, 19, 159, 257, 263 Сімейного Кодексу України, ст.ст. 3, 4, 10, 13, 76-82, 89, 259, 263-265, 268,273 ЦПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

В позові ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмету спору ОСОБА_3 , орган опіки та піклування виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради про усунення перешкод при спілкуванні з внуком відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено до Івано-Франківського апеляційного суду через Івано-Франківський міський суд протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Татарінова О.А.

Повний текст рішення складено 16 березня 2020 року