ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Харків

Справа №953/488/20

Провадження №22-ц/818/4378/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

за участю секретаря Каплоух Н.Б.,

Учасники справи:

Заявник: ОСОБА_1 ,

Заінтересована особа Гусарівська сільська рада Балаклійського району Харківської області,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у місті Харкові

апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Київського районного суду міста Харкова від 23 червня 2020 року (суддя першої інстанції Чередник В.Є.),-

у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини,-

в с т а н о в и в:

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду із заявою, у якій просила встановити факт, що її батько ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Волобуївка Балаклійського району Харківської області, за життя прийняв спадщину, що відкрилась після смерті його рідної сестри (тітки заявниці) ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Волобуївка Балаклійського району Харківської області.

Заява мотивована тим, що ОСОБА_5 , є дочкою ОСОБА_3 , що помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , який доводився рідним братом ОСОБА_6 , тобто остання доводилася заявниці тіткою по лінії батька ОСОБА_3 . ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 померла, на час своєї смерті була зареєстрована і проживала в АДРЕСА_1 разом з особами, які родичами їй не доводяться. Похованнями ОСОБА_4 займався батько заявниці ОСОБА_3 , також він забрав собі речі домашнього вжитку і документи, які залишились після смерті своєї рідної сестри, тобто фактично вступив в управління або володіння спадковим майном, оскільки ОСОБА_4 діючого заповіту на день своєї смерті ОСОБА_7 не залишила, а складений нею 29.04.1993 заповіт вона скасувала своєю заявою від 30.04.1996, ніхто зі спадкоємців з заявою про прийняття спадщини після смерті тітки ОСОБА_4 не звертався і спадкова справа не заводилась.

Вказує, що ІНФОРМАЦІЯ_1 батько заявниці ОСОБА_3 помер, на час смерті батько заявниці був зареєстрований і проживав в АДРЕСА_2 , а заявник була зареєстрована та проживала в АДРЕСА_3 , тобто була зареєстрована окремо від батька. У встановлений законом шестимісячний строк ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Балаклійської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини після смерті батька ОСОБА_3 , і 04.03.2009 отримала Свідоцтво про право на спадщину за заповітом серії ВМС №265844 на належну батькові земельну ділянку площею 5,8012 га. розташовану на території Гусарівської сільської ради Балаклійського району Харківської області.

Зазначає, що як з`ясувалось, серед речей і документів, які забрав та зберігав у себе її батько ОСОБА_3 після смерті своєї сестри ОСОБА_4 , був Сертифікат про право на земельну частку (пай) серії ХР №0207672 від 20.01.1997, відповідно до якого померла ОСОБА_7 мала право на 6,51 умовних кадастрових гектарів в колишньому КСП ім.Леніна в с. Гусарівка Балаклійського району Харківської області. Тобто, ще за життя батько заявника ОСОБА_3 фактичним шляхом прийняв у спадщину після смерті своєї рідної сестри ОСОБА_4 вищевказане право на земельну частку (пай).

Стверджує, що враховуючи норми законодавства, яке діяло на час смерті ОСОБА_4 , вважається, що батько заявниці ОСОБА_3 прийняв у спадщину вищевказане право на земельну частку (пай), яке в теперішній час повинно бути переоформлено за ОСОБА_1 як за спадкоємцем за заповітом після його смерті. ОСОБА_1 звернулась до державного нотаріуса Балаклійської державної нотаріальної контори Носової М.В. з заявою про оформлення за ОСОБА_1 , як спадкоємцем за заповітом після смерті батька ОСОБА_3 вищевказаного права на земельну частку (пай), яке він прийняв фактично вступивши в управління або володіння цим спадковим майном. Однак, відповіддю від 13.12.2019 вих. №1664/02-17, державний нотаріус відмовила ОСОБА_1 в оформленні вищевказаного права на земельну частку пай після смерті батька та ОСОБА_4 , оскільки ОСОБА_3 необхідно було звернутись до нотаріуса в шестимісячний строк з заявою про прийняття спадщини після своєї сестри ОСОБА_4 , або ОСОБА_1 необхідно довести в судовому порядку факт прийняття ним спадщини після смерті сестри.

Рішенням Київського районного суду міста Харкова від 23 червня 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 , заінтересована особа Гусарівська сільська рада Балаклійського району Харківської області про встановлення факту прийняття спадщини відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що звернувшись до суду із заявою в порядку окремого провадження щодо встановлення факту відносно іншої особи, а не свої особистих чи майнових прав даної фізичної особи, враховуючи роз`яснення нотаріальної контори про її право звернення до суду із позовною заявою про оформлення спадщини померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 , заявниця обрала невірний спосіб захисту своїх прав, який повинен бути застосований судом, відповідно до ст.5 ЦПК України.

Не погоджуючись з вказаним рішенням представник ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 звернулася з апеляційною скаргою, у якій просила скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким заяву ОСОБА_1 задовольнити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що висновки суду не відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми процесуального та матеріального права.

В обґрунтування скарги викладає обставини, викладені у заяві та зазначає, що встановлення даного факту необхідне заявнику для оформлення своїх спадкових прав на земельну ділянку ОСОБА_4 , яка фактично була прийнята у спадщину батьком заявника згідно ст.530,548,549 ЦК УРСР та повинна бути переоформленою.

Вказує, що суд не взяв до уваги положення Постанови Пленуму ВСУ від 30.05.2004 №7, оскільки заявник обрала вірний спосіб захисту свого права, звернувшись із заявою в порядку окремого провадження.

Посилається на те, що суд невірно визначив неявку позивача та її представника у судове засідання, оскільки вони з`являлися у засідання, які відкладались з ініціативи суду.

Відзиву на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України не надходило. Відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

В судове засідання ОСОБА_1 , її представник та Гусарівська сільська рада Балаклійського району Харківської області не з`явилися. Судові повістки про виклик в судове засідання на 24 вересня 2020 року направлені на адресу заявника та заінтересованої особи вручені їм завчасно у серпні місяці, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Відповідно до ч.1 ст.223 ЦПК України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.

На підставі наведеного, судова колегія вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, що не з`явилися та повідомлялися завчасно і належним чином про дату, час та місце розгляду справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Статтею 293 ЦПК України визначено, що окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.

Суд розглядає в порядку окремого провадження, зокрема справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.

Перелік фактів, що встановлюються судом при розгляді справи визначено частиною першою статті 315 ЦПК України, який не є вичерпним. Зокрема, п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України визначено, що суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами. Так, згідно з частиною другою даної статті ЦПК України, у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Для розгляду справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, роз`яснено, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо: згідно із законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян; чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення через його втрату, знищення архівів тощо; встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Тому закон у певних випадках передбачає судовий порядок встановлення таких фактів.

Справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними. Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення родинних відносин із спадкодавцем, проживання з ним однією сім`єю, постійного проживання разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, прийняття спадщини, яка відкрилася до 01 січня 2004 року тощо.

Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:

- факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них має залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;

- встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;

- заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо).

Визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Під спором про право необхідно розуміти певний стан суб`єктивного права; спір є суть суперечності, конфлікт, протиборство сторін, спір поділяється на матеріальний і процесуальний. Таким чином, виключається під час розгляду справ у порядку окремого провадження існування спору про право, який пов`язаний з порушенням, оспорюванням або невизнанням, а також недоведенням наявності суб`єктивного права за умов, що є певні особи, які перешкоджають у реалізації такого права.

Отже, якщо під час розгляду справи у порядку окремого провадження з`ясується, що має місце спір про право, суд залишає заяву без розгляду та роз`яснює заявникові, що він має право звернутися до суду з позовом на загальних підставах.

Відповідно до ст. 525 ЦК УРСР, яка діяла на момент смерті ОСОБА_4 , часом відкриття спадщини визнається день смерті спадкодавця при оголошенні його померлим - день, зазначений в статті 21 цього Кодексу.

Статтею 524 ЦК УРСР передбачено, що спадкоємство здійснюється за законом і за заповітом. Спадкоємство за законом має місце, коли і оскільки воно не змінено заповітом.

Відповідно до статті 530 ЦК УРСР при відсутності спадкоємців першої черги або при неприйнятті ними спадщини, а також в разі, коли всі спадкоємці першої черги не закликаються до спадкування, успадковують у рівних частках: брати і сестри померлого, а також дід та баба померлого як з боку батька, так і з боку матері (друга черга).

В ст.548 ЦК УРСР визначено, що для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Стаття 549 ЦК УРСР визначає дії, що свідчать про прийняття спадщини спадкоємцем: 1)якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2)якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Судовим розглядом встановлено, що ОСОБА_1 через свого представника ОСОБА_2 , зверталась до Балаклійської державної нотаріальної контори з заявою про оформлення за нею, як спадкоємцем за заповітом після смерті ОСОБА_3 права на земельну частку (пай), яке ОСОБА_3 прийняв фактичним шляхом після смерті своєї рідної сестри ОСОБА_4 .

Так, згідно копії сертифікату на право на земельну частку (пай) серії ХР№0207675 ОСОБА_7 як члену КСП «ім. Леніна» на підставі рішення Балаклійської РДА від 13 листопада 1996 року №655 належить право на земельну частку (пай) у землі, яка перебуває у колективній власності КСП розміром 6,51 га без визначення меж цієї частки в натурі (на місцевості).

Згідно свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 ОСОБА_8 померла ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що 01.02.2002 складено актовий запис №2. Заповіту після себе не залишала.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_9 та ОСОБА_3 (який є батьком ОСОБА_10 ) є братом та сестрою.

Згідно відповіді Балаклійської державної нотаріальної контори Харківської області від 13.12.2019 за вих.№1664/02-17 ОСОБА_1 було роз`яснено право звернутись до суду з питання оформлення спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_4 .

Отже, заявник просить встановити факт прийняття спадщини її батьком ОСОБА_3 після смерті його сестри ОСОБА_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_2 . Встановлення вказаного факту їй необхідне для прийняття після батька спадщини у вигляді земельної частки (паю), що належала ОСОБА_4 . Спадщину він прийняв фактично вступивши у володіння та користування спадковим майном.

Встановлення факту прийняття спадщини ОСОБА_3 після смерті його сестри ОСОБА_4 не пов`язане з наступним вирішенням спору про право, оскільки матеріали справи не містять відомостей про наявність інших спадкоємців, які прийняли спадщину у встановленому законом порядку після смерті ОСОБА_4 та ОСОБА_3 .

Враховуючи викладене, рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню, а заява ОСОБА_1 про встановлення юридичних фактів задоволенню.

Керуючись, ст. ст. 294, 315, 352, 362, 367, 374, 376, 381, 382, 383, 384, 390, 391 ЦПК України суд, -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 , яка діє в інтересах ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Київського районного суду міста Харкова від 23 червня 2020 року скасувати.

Заяву ОСОБА_1 про встановлення факту прийняття спадщини задовольнити.

Встановити факт, що її батько ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Волобуївка Балаклійського району Харківської області, за життя прийняв спадщину, що відкрилась після смерті його рідної сестри (тітки заявниці) ОСОБА_4 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_2 в с. Волобуївка Балаклійського району Харківської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови безпосередньо до Верховного Суду, у порядку передбаченому ст.389 ЦПК України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук

повний текст постанови

складено 25 вересня 2020 року