КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 753/7473/20

номер провадження: 22-ц/824/9246/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії судів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач), суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 26 травня 2020 року у складі судді Коренюк А.М., у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» до ОСОБА_1 , третя особа: Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в місті Києві, про звільнення майна з-під арешту,

В С Т А Н О В И В:

У травні 2020 року товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» (далі - ТОВ «ФК «Позика») в особі директора ОСОБА_2. звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в місті Києві, в якому просило скасувати арешт майна та оголошення заборони на його відчуження, а саме із земельної ділянки площею 0,0833 га, кадастровий номер :90:031:0040, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , який накладений відділом державної виконавчої служби Дарницького районного управління юстиції у місті Києві, накладений постановою про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження, серія та номер: 44230686, виданий 04 серпня 2015 року, запис про обтяження № 36120153, перенесений із запису про обтяження №10690356.

Ухвалою судді Дарницького районного суду міста Києва від 26 травня 2020 року позовну заяву ТОВ «ФК «Позика» повернуто заявнику.

Вирішено питання про повернення заявнику сплаченого судового збору.

Не погоджуючись з ухвалою судді першої інстанції, ТОВ «ФК «Позика» подало апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував, що позовна заява ТОВ «ФК «Позика» підписана та подана директором цього товариства ОСОБА_2 відповідно до вимог ч.3 ст.58 ЦПК України, якою передбачено, що юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника. На підтвердження того, що ОСОБА_2 є директором ТОВ «ФК «Позика», а відтак має повноваження на подання позовної заяви від імені цього товариства, до позовної заяви додано наказ про призначення його директором ТОВ «ФК «Позика» та статут цього товариства. Тому вважає, що у суду першої інстанції не було підстав для повернення позовної заяви на підставі п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України.

З надісланих судом першої інстанції матеріалів цивільної справи до Київського апеляційного суду видно, що 05 червня 2020 року ТОВ «ФК «Позика» також подало іншу апеляційну скаргу на ухвалу Дарницького районного суду міста Києва від 26 травня 2020 року через суд першої інстанції, яка за своїм змістом ідентична апеляційній скарзі, поданій безпосередньо до Київського апеляційного суду, а тому подані апеляційні скарги, вважаються однією апеляційною скаргою.

Учасники справи не скористались своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направили.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду ухвали суду першої інстанції.

Відповідно до ч.2 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37- 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

За таких обставин апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали судді першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з таких підстав.

Згідно з положеннями ст.263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим кодексом.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Однак суд першої інстанції прийняв судове рішення без дотримання норм процесуального права.

Постановляючи ухвалу про повернення позовної заяви, суддя першої інстанції керувався п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України й виходив із того, що позовну заяву подано ОСОБА_2 та за його підписом, який не надав належно оформлених документів про свої повноваження відповідно до положень ст.ст. 60, 62 ЦПК України (довіреність юридичної особи/повноваження адвоката як представника). Тому вказана особа не має процесуальної дієздатності для звернення до суду з даним позовом і такий позов підписано указаною особою, яка не має права його підписувати (без права на повноваження).

Проте з такими висновками судді першої інстанції не можна погодитись.

Відповідно до п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України заява повертається у випадках, коли заяву подано особою, яка не має процесуальної дієздатності або підписано особою, яка не має право її підписувати, або особою, посадове становище якої не вказано.

Згідно з ч.1 ст.42 ЦПК України у справах позовного провадження учасниками справи є сторони, треті особи.

Позовна заява подається до суду в письмовій формі і підписується позивачем або його представником, або іншою особою, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи (ч.2 ст.175 ЦПК України).

Відповідно до ч.1 ст.58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника.

Згідно з ч.1 ст.92 ЦК України юридична особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону.

Відповідно до ч.3 ст.58 ЦПК України юридична особа незалежно від порядку її створення бере участь у справі через свого керівника, члена виконавчого органу, іншу особу, уповноважену діяти від її імені відповідно до закону, статуту, положення, трудового договору (контракту) (самопредставництво юридичної особи), або через представника.

Отже, участь у справі керівника юридичної особи є самопредставництво юридичної особи.

З матеріалів справи вбачається, що у травні 2020 року ТОВ «ФК «Позика» звернулось до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 , третя особа: Дарницький районний відділ державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції в місті Києві, про звільнення майна з-під арешту, яка підписана директором ТОВ «ФК «Позика» Андрєєвим О.В.

З доданого до позовної заяви наказу ТОВ «ФК «Позика» з особового складу № 25/02-4 від 25 лютого 2016 року вбачається, що ОСОБА_2 призначено директором ТОВ «ФК «Позика» на підставі протоколу № 25/02-4 від 25 лютого 2016 року (а.с. 22).

Відповідно до п. 6.1.2 статуту ТОВ «ФК «Позика», затвердженого рішенням учасника ТОВ «ФК «Позика» №1 від 30 травня 2019 року, директор товариства є виконавчим органом товариства (а.с.17-21).

У п.6.20 статуту ТОВ «ФК «Позика» передбачено, що директор вирішує усі питання діяльності товариства, крім тих, які віднесено до компетенції загальних зборів учасників товариства, зокрема: має право підпису усіх без винятку документів, які створюються в процесі діяльності товариства, згідно із своїми правами та обов`язками встановленими даним статутом (п.6.20.7); без довіреності представляє товариство у відносинах з державними та недержавними органами, установами та організаціями України (п.6.20.12).

Згідно Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань ОСОБА_2 з 25 лютого 2016 року є керівником ТОВ «ФК «Позика» та уповноважений представляти юридичну особу у правовідносинах з третіми особами та є особою, яка має право вчиняти дії від імені юридичної особи без довіреності (а.с.70-71).

Таким чином наведені вище документи є належними доказами наявності у ОСОБА_2 повноважень на подання позовних заяв та ведення будь-яких справ в судах від імені ТОВ «ФК «Позика» особисто (самопредставництво) з усіма правами наданими законодавством для позивача відповідно до ч.3 ст.58 ЦПК України.

Однак суддя першої інстанції на наведені вище вимоги закону та обставини справи уваги не звернув, внаслідок чого дійшов помилкового висновку, що ОСОБА_2 не має процесуальної дієздатності для звернення до суду з даним позовом від імені ТОВ «ФК «Позика» та не має права його підписувати.

За таких обставин у судді першої інстанції не було підстав для повернення позовної заяви ТОВ «ФК «Позика» відповідно до п.1 ч.4 ст.185 ЦПК України.

Відповідно до положень ст.379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції вважає встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

З огляду на викладене, колегія суддів приходить до висновку, що оскаржувана ухвала судді першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права, тому вона підлягає скасуванню на підставі ст.379 ЦПК України, а справа - направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 374, 379, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Позика» задовольнити.

Ухвалу судді Дарницького районного суду міста Києва від 26 травня 2020 року скасувати інаправити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий

Судді: