ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року

м. Харків

Справа №643/4320/16-ц

Провадження №22-ц/818/4361/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого Кругової С.С.,

суддів Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

секретаря Каплоух Н.Б.,

Учасники справи :

Позивач: ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк»,

Відповідач: ОСОБА_1 ,

Треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Харкові цивільну справу за позовом публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки,

за апеляційною скаргою адвоката Кот Тетяни Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_4 , на заочне рішення Московського районного суду м.Харкова від 09 лютого 2017 року (суддя Ференчук О.В.) -

в с т а н о в и в :

У квітні 2016 року ПАТ АБ «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк», звернулось до суду із позовом до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 26 грудня 2007 року між ВАТ «Акціонерний банк «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ «АБ «Укргазбанк», та ОСОБА_2 укладено кредитний договір № 20, за умовами якого Банк надав позичальнику кредит у розмірі 2 644 000,00 доларів США зі сплатою 12,5 % річних на строк до 25 грудня 2012 року.

Також позивач вказував, що 09 червня 2008 року на забезпечення виконання зобов`язань за вказаним кредитним договором між Банком та іпотекодавцями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 укладено договір іпотеки № 16/08-Б, предметом якого є багатоквартирний житловий будинок , що знаходиться у АДРЕСА_1 .Позичальник взяті на себе зобов`язання за кредитним договором перестав виконувати з грудня 2008 року.

Крім того, ПАТ «АБ «Укргазбанк» зазначало, що рішенням Московського районного суду м. Харкова від 11 вересня 2009 року визнано недійсним договір іпотеки від 09 червня 2008 року № 16/08-Б, укладений між ВАТ «АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а також виключено запис про іпотеку з Державного реєстру іпотек, в період чинності якого власником квартири АДРЕСА_2 , стала відповідач ОСОБА_1 на підставі договору купівлі-продажу від 23.11.2011 року. Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 04 квітня 2012 року рішення суду першої інстанції від 11 вересня 2009 року скасовано, у задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсним договору іпотеки відмовлено.

Посилаючись на вказані обставини, ПАТ «АБ «Укргазбанк» просило звернути стягнення на предмет іпотеки квартиру АДРЕСА_3 , що є частиною житлового будинку АДРЕСА_1 та яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Гнилицька Т.В. 23.11.2011 року.Реалізацію предмета іпотеки просить провести шляхом надання публічному акціонерному товариству АБ «УКРГАЗБАНК» права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу за початковою ціною 464 900,00 грн., з наданням АБ «УКРГАЗБАНК» всіх повноважень продавця, в тому рахунку права отримання у нотаріуса дублікату Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Гнилицька Т.В. 23.11.2011 року, здійснювати будь-які платежі за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.

Заочним рішенням Московського районного суду м.Харкова від 09 лютого 2017 року позов задоволено. Постановлено звернути стягнення на предмет іпотеки: квартиру АДРЕСА_4 , що є частиною житлового будинку АДРЕСА_1 та яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Гнилицька Т.В. 23.11.2011 року.Реалізацію предмета іпотеки - квартири АДРЕСА_4 , що є частиною житлового будинку АДРЕСА_1 та яка належить на праві власності ОСОБА_1 на підставі Договору купівлі-продажу, посвідченого приватним нотаріусом ХМНО Гнилицька Т.В. 23.11.2011 року провести шляхом надання Публічному акціонерному товариству АБ «УКРГАЗБАНК» права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу за початковою ціною 464900,00 грн., з наданням АБ «УКРГАЗБАНК» всіх повноважень продавця.

Рішення суду мотивоване тим, що ОСОБА_1 , до якої перейшло право власності на зазначену квартиру, набула статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором, укладеним ПАТ АБ "Укргазбанк" з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 , у тому обсязі, на тих самих умовах, що існували до набуття права власності на предмет іпотеки. Вважав, що дія Іпотечного договору 16/08-Б від 09.06.2008 р. розповсюджується на спірну квартиру АДРЕСА_3 .

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду першої інстанції ОСОБА_4 , який не був залучений до участі у справі, в особі свого представника ОСОБА_5 , звернувся до суду з апеляційною скаргою, у якій просить скасувати рішення суду, ухвалити нове про відмову у задоволенні позову у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що квартира, на яку рішенням суду звернуто стягнення, перебуває, у тому числі у власності ОСОБА_4 та впливає на законні права та інтереси останнього.

Звертає увагу на те, що суд, за відсутності інформації про місце реєстрації відповідача , направляв поштову кореспонденцію на адресу спірної квартири, в той час як ОСОБА_1 з 1998 року постійно зареєстрована та проживає в Луганській області. Таким чином, суд розглянув справу з порушенням правил підсудності та позбавив відповідача можливості захистити свої права.

Також суд невірно застосував положення ст.33 Закону України «Про іпотеку» та обрав спосіб позасудового врегулювання, який може застосовуватися без звернення до суду.

АТ «Укргазбанк» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому просить закрити апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_4 , посилаючись на те, що останнім не наведено жодного доводу та не надано жодного доказу порушення його прав, інтересів та обов`язків.

Сама відповідач була обізнана про наявність оскаржуваного рішення, проте правом на його оскарження не скористалась.

Відповідно до ч. 1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами встановлено, що 26 грудня 2007 року між ВАТ АБ «Укргазбанк», правонаступником якого є ПАТ «АБ «Укргазбанк», і ОСОБА_2 було укладено Кредитний договір, за умовами якого банк надав позичальникові кредит у розмірі 2 644 000,00 доларів США зі сплатою 12,5 % річних строком до 25 грудня 2012 року.

З метою забезпечення виконання зобов`язань за Кредитним договором 09 червня 2008 року між банком та іпотекодавцями ОСОБА_2 , ОСОБА_3 було укладено договір іпотеки № 16/08-Б. Згідно з пунктом 2.1.1 цього договору предметом іпотеки є нерухоме майно - житловий будинок «літ. В-5» загальною площею - 6 422,9 кв. м, житловою площею - 2 285,6 кв. м (в житловому будинку розташовано АДРЕСА_5 .

Заочним рішенням Московського районного суду міста Харкова від 11 вересня 2009 року у справі № 2-9601/09 позов ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ВАТ АБ «Укргазбанк», третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Глуховцева Н. В., про визнання договору іпотеки недійсним задоволено, визнано недійсним договір іпотеки від 09 червня 2008 року № 16/08-Б, укладений між ВАТ АБ «Укргазбанк», ОСОБА_2 , та ОСОБА_3 , а також виключено запис про іпотеку з Державного реєстру іпотек, у Єдиному реєстрі заборон відчуження об`єктів нерухомого майна знято заборону на відчуження житлового будинку літ. «В-5» за адресою: АДРЕСА_1 .

ОСОБА_2 не виконував належним чином своїх зобов`язань за Кредитним договором, у зв`язку з чим рішенням Московського районного суду міста Харкова від 13 травня 2010 року у справі № 2-1404/10 стягнуто солідарно з ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» суму заборгованості за Кредитним договором в розмірі 1 664 543,02 грн та 2 630 252,33 доларів США.

Згідно з Інформаційною довідкою з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єктів нерухомого майна 15.12.2011 року за ОСОБА_1 було зареєстровано право приватної власності на квартиру АДРЕСА_4 , яка була придбана нею на підставі договору купівлі-продажу від 23.11. 2011 року, посвідченого приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу та зареєстрованого за № 2654.

Рішенням Апеляційного суду Харківської області від 04 квітня 2012 року у справі № 2-9601/09 апеляційну скаргу ПАТ «АБ «Укргазбанк» задоволено частково, заочне рішення Московського районного суду міста Харкова від 11 вересня 2009 року скасовано, в задоволенні позову ОСОБА_2 , ОСОБА_3 до ВАТ АБ «Укргазбанк», третя особа - приватний нотаріус Харківського міського нотаріального округу Глуховцева Н. В., про визнання договору іпотеки недійсним відмовлено.

У справі, яка переглядається, ПАТ АБ «Укргазбанк» просило в рахунок погашення заборгованості за Кредитним договором звернути стягнення на предмет іпотеки - квартиру АДРЕСА_4 , яка належить на праві власності ОСОБА_1 , шляхом надання банку права від свого імені продати предмет іпотеки будь-якій особі покупцеві на підставі договору купівлі-продажу, з наданням йому всіх повноважень продавця.

Частиною п`ятою статті 3 Закону № 898-IV передбачено, що іпотека має похідний характер від основного зобов`язання і є дійсною до припинення основного зобов`язання або до закінчення строку дії іпотечного договору.

Частинами першою, третьою статті 33 Закону № 898-IV передбачено, що у разі невиконання або неналежного виконання боржником основного зобов`язання іпотекодержатель вправі задовольнити свої вимоги за основним зобов`язанням шляхом звернення стягнення на предмет іпотеки, якщо інше не передбачено законом. Право іпотекодержателя на звернення стягнення на предмет іпотеки також виникає з підстав, встановлених статтею 12 цього Закону. Звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Статтею 23 Закону № 898-IV визначено, що в разі переходу права власності (права господарського відання) на предмет іпотеки від іпотекодавця до іншої особи, у тому числі в порядку спадкування чи правонаступництва, іпотека є дійсною для набувача відповідного нерухомого майна, навіть у тому випадку, якщо до його відома не доведена інформація про обтяження майна іпотекою. Особа, до якої перейшло право власності на предмет іпотеки, набуває статус іпотекодавця і має всі його права і несе всі його обов`язки за іпотечним договором у тому обсязі та на тих умовах, що існували до набуття ним права власності на предмет іпотеки.

Загальне правило про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) закріплене у статті 590 ЦК України й передбачає можливість такого звернення на підставі рішення суду в примусовому порядку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Правове регулювання звернення стягнення на іпотечне майно передбачено Законом № 898-IV, згідно з частиною третьою статті 33 якого звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі рішення суду, виконавчого напису нотаріуса або згідно з договором про задоволення вимог іпотекодержателя.

Пунктами 6.3, 6.4 договору іпотеки передбачено, що звернення стягнення на предмет іпотеки та його реалізація здійснюється або за рішенням суду, або на підставі виконавчого напису нотаріуса, або згідно з домовленістю сторін. За рішенням іпотекодержателя задоволення вимог іпотекодержателя може здійснюватися у наступному порядку шляхом набуття права власності на предмет іпотеки або шляхом укладання довіреності на реалізацію предмета іпотеки.

Відповідно до вимог статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а частинами 1, 5, 6 статті 81 ЦПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Посилання в апеляційній скарзі щодо порушення судом правил підсудності є безпідставним, оскільки відповідно до ст.114 ЦПК України в редакції, чинній на час відкриття провадження у справі, позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Предмет іпотеки знаходиться в м.Харкові за адресою, яка віднесена територіально до Московського району м.Харкова.

Що стосується доводів про неналежне повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, слід зазначити, що за змістом п.3 ч.3 ст.376 ЦПК України порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення, якщо справу (питання) розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час і місце засідання суду (у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим) , якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.

Оскільки сама ОСОБА_1 до суду з апеляційною скаргою не зверталась, вказані апелянтом обставини не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення саме з цих підстав.

При цьому, судова колегія погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що оскаржуваним рішенням суду вирішені права та обов"язки апелянта і відхиляє заперечення позивача щодо недоведеності порушення прав ОСОБА_4 , який не був залучений до участі у справі.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідач ОСОБА_1 та апелянт ОСОБА_4 уклали шлюб 03.10.1987 року. Договір купівлі-продажу спірної квартири було укладено 23.11.2011 року ОСОБА_1 зі згоди чоловіка ОСОБА_4 (п.7 договору).

За приписами ст. 65 СК України договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.

За змістом статті 60 СК України майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності.

Договір купівлі-продажу не містить відомостей, що квартира придбана за особисті кошти ОСОБА_1 , тому судова колегія виходить із презумції шлюбу і спільної сумісної власності подружжя на цю квартиру. Вказані обставини свідчать про те, що рішенням суду про звернення стягнення на предмет іпотеки зачіпаються інтереси ОСОБА_4 , який відповідно до закону має право на частку у спільній сумісній власності подружжя.

З огляду на викладене, підстави для закриття провадження у справі на підставі п.3 ч.1 ст.362 ЦПК України відсутні. Апеляційна скарга ОСОБА_4 підлягає задоволенню, рішення суду першої інстанції скасуванню з ухваленням нового про залишення позовних вимог АТ «Укргазбанк» - без задоволення7 з підстав, наведених вище.

Згідно ст. 141 ЦПК України з позивача на користь апелянта підлягає стягненню судовий збір, сплачений ним за подання апеляційної скарги.

Керуючись ст. ст. 3, 10, 12, 13, 81, 141, 351, 367, 368, 374, 376, 382, 384 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу адвоката Кот Тетяни Вікторівни, яка діє в інтересах ОСОБА_4 задовольнити.

Заочне рішення Московського районного суду м.Харкова від 09 лютого 2017 року - скасувати.

Ухвалити нове рішення. Позовні вимоги публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» до ОСОБА_1 , треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про звернення стягнення на предмет іпотеки залишити без задоволення.

Стягнути з публічного акціонерного товариства акціонерного банку «Укргазбанк» в особі Харківської обласної дирекції АБ «Укргазбанк» на користь ОСОБА_4 судовий збір за подання апеляційної скарги у сумі 172 (сто сімдесят дві) гривні 20 копійок.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня проголошення, і протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду, у випадках передбачених ст.389 ЦПК України.

Головуючий С.С. Кругова

Судді О.В. Маміна

Н.П.Пилипчук

Повний текст постанови складено 25 вересня 2020 року