Справа № 199/2861/19
УХВАЛА

16.03.2020

Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: Спаї В.В.

секретар судового засідання - Перетятько А.В.,

за відсутності учасників справи,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним,

ВСТАНОВИВ:

Як встановлено судом на підставі матеріалів справи, в судові засідання 21 січня 2020 року, 29 січня 2020 року, 05 лютого 2020 року, 12 лютого 2020 року, 18 лютого 2020 року, 25 лютого 2020 року та 16 березня 2020 року позивач та/або його представник не з`явилися, про причини неявки суду не повідомили та заяви про розгляд справи у їх відсутність не надавали.

Поштове відправлення із судовою повісткою про виклик до суду на 29.01.2020, направлене на поштову адресу позивача, зазначену ним у позовній заяві, повернулося на адресу суду з відміткою «за закінченням терміну зберігання».

Рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень із судовими повістками про виклик до суду на 05.02.2020, 12.02.2020, 25.02.2020 та 16.03.2020 повернулися на адресу суду 12.03.2020 р. із підтвердженням про отримання вказаних поштових відправлень 05.03.2020.

Поштове відправлення із судовою повісткою про судове засідання 18.02.2020 р. (а.с. 78) не було отримано позивачем через відмову позивача від одержання (а.с. 83).

Суду не вдалося викликати позивача шляхом повідомленням через інші засоби зв`язку (зокрема мобільного), оскільки позивач не повідомив при зверненні до суду номерів засобів зв`язку та адреси електронної пошти.

Номер засобу зв`язку (мобільний), який зазначено на конверті Укрпошта Експрес при оформленні позивачем поштового відправлення із позовною заявою до суду (а.с. 8-9), не приймає вхідні дзвінки (ч. 9 ст. 128 ЦПК України).

Інформація щодо справи та контактні телефони секретаря судового засідання та помічника судді розміщена на офіційному вебпорталі судової влади України в мережі Інтернет за веб-адресою: an.dp.court.gov.ua.

Відповідно до ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

Суд враховує, що закон створює рівні умови для осіб, що володіють правом звернення до суду, зобов`язавши суд повідомляти цих осіб про час і місце розгляду справи та прийняв вичерпні заходи для повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, забезпечивши можливість з`явитися до суду і захистити свої права.

За змістом ст. 14 Міжнародного пакту про громадянські і політичні права особа сама визначає обсяг своїх прав і обов`язків у цивільному процесі. Тому особа, визначивши свої права, реалізує їх на свій розсуд. Розпорядження своїми правами на розсуд особи є одним з основоположних принципів судочинства.

Відповідно ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Статтею 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, гарантовано кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом протягом розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, у якій вона є стороною.

Сторона, яка задіяна в ході судового розгляду справи, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07.07.1989 р. у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

У постанові Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про деякі питання дотримання розумних строків розгляду судами цивільних, кримінальних і справ про адміністративні правопорушення» № 11 від 17.10.2014 року, визначено, що при здійсненні правосуддя судам слід брати до уваги те, що відповідно до пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на судовий розгляд своєї справи упродовж розумного строку.

Основними засадами (принципами) цивільного судочинства є, серед іншого, розумність строків розгляду справи судом (п. 10 ч. 3 ст. 2 ЦПК України).

Розумним, зокрема, вважається строк, що є об`єктивно необхідним для виконання процесуальних дій, прийняття процесуальних рішень та розгляду і вирішення справи з метою забезпечення своєчасного (без невиправданих зволікань) судового захисту.

З урахуванням практики Європейського суду з прав людини критеріями розумних строків у цивільних справах є: правова та фактична складність справи; поведінка заявника, а також інших осіб, які беруть участь у справі, інших учасників процесу; поведінка органів державної влади (насамперед суду); характер процесу та його значення для заявника (справи "Федіна проти України" від 02 вересня 2010 року, "Смірнова проти України" від 08 листопада 2005 року, "Матіка проти Румунії" від 02 листопада 2006 року, "Літоселітіс проти Греції" від 05 лютого 2004 року та інші).

Учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається (ч. 1 ст. 44 ЦПК України).

Відповідно п. 3 ч. 1 ст. 257 ЦПК України постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання або не повідомив про причини неявки, крім випадку, якщо від нього надійшла заява про розгляд справи за його відсутності і його нез`явлення не перешкоджає розгляду справи.

Позивач не вчинив жодної дії, яка би свідчила про його готовність брати участь на всіх етапах судового розгляду, не цікавився провадженням у справі, не повідомив засоби номерів зв`язку та адреси електронної пошти, навпаки, вживав прийоми, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи: відмовився від отримання судової повістки (а.с. 78, 83).

За такої сукупності обставин очевидна штучність поданого ОСОБА_1 позову.

Таким чином, належним чином повідомлений позивач повторно не з`явився в судове засідання та його неявка має ознаки повторності.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 257, п. 1 ч. 1 ст. 258, ст.ст. 259-261 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання договору купівлі-продажу квартири дійсним залишити без розгляду.

Роз`яснити позивачеві, що після усунення умов, що були підставою для залишення заяви без розгляду, він має право звернутися до суду повторно.

Дата підписання ухвали 16.03.2020 р.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду або через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Суддя В.В. Спаї