Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

03.09.2020 року м. Ужгород

Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області в особі:

головуючого судді - Бедьо В.І.

за участі секретаря судових засідань - Єфремової М.Й.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Ужгороді позовну заяву Органу опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому в інтересах дитини ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про позбавлення батьківських прав, -

ВСТАНОВИВ:

Орган опіки та піклування Ужгородського міськвиконкому звернувся до Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області з вищезазначеним позовом, у якому ставить вимоги про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 відносно малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

В обґрунтування позову позивач зазначив наступне.

09 червня 2017 року до служби у справах дітей Ужгородської міської ради надійшов лист управління освіти Ужгородської ради з поданням адміністрації дошкільного навчального закладу №1 про факт можливого побиття 01.06.2017 року дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Згідно інформації ДНЗ №1 комісією у складі практичного психолога, старшої медичної сестри та вихователя закладу відразу після виявлення на обличчі дитини синця було складено акт в якому йде мова про те, що зі слів матері синець з`явився внаслідок падіння дитини з гойдалки.

Реагуючи на вищенаведений лист управління освіти маму малолітньої ОСОБА_1 гр. ОСОБА_2 було викликано до служби у справах дітей Ужгородської міської ради та проведено з нею профілактичну роботу. Її було попереджено про необхідність належно виконувати свої батьківські обов`язки.

26 червня 2017 року на телефон спеціаліста служби у справах дітей надійшло анонімне повідомлення щодо побиття малолітньої ОСОБА_1 її матір`ю гр. ОСОБА_2 . Реагуючи на дане повідомлення спеціалістом служби у справах дітей спільно з фахівцями соціальної роботи було в той же день відвідало сім`ю ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 .

За результатами відвідування було складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини. Комісією було зроблено висновок щодо рівня безпеки дитини «небезпечно» та прийнято рішення про необхідність вжиття негайних дій у межах сім`ї, у тому числі проведення комплексної оцінки потреб дитини та її сім`ї. Першочерговим заходом комісія визначила госпіталізацію дитини. В результаті в той же день дитину було госпіталізовано до реанімаційного відділення Обласної дитячої лікарні в м. Мукачево. В той же день спеціалістом служби у справах дітей невідкладно направлено заяву до національної поліції про підозру на побиття малолітньої дитини її матір`ю, а начальником служби у справах дітей направлено відповідний лист про підозру жорстокого поводження начальнику Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області підполковнику поліції ОСОБА_4

12 липня 2017 року наказом начальника служби у справах дітей Ужгородської міської ради №1 малолітню ОСОБА_1 взято на облік як дитину, яка опинилася в складних життєвих обставинах та проживає в сім`ї, у якій зі сторони батьків або осіб, які їх замінюють існує реальна загроза вчинення насильства.

10 серпня 2017 року директору Ужгородського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді надійшов лист від адміністрації ДНЗ №1 м. Ужгород про те, що дитина ОСОБА_1 09 серпня 2017 року з`явилась в дитячий садочок із синцем під оком жовтого кольору. Зі слів мами, дитина вдарилась у басейні. В той же день дане повідомлення було надіслано Ужгородським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді до служби у справах дітей Ужгородської міської рада. Того ж дня спеціалісти служби спільно з фахівцями центру та представником національної поліції відвідали сім`ю ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 та невідкладно за клопотанням служби у справах дітей передали до Ужгородської міської дитячої клінічної лікарні малолітню ОСОБА_1 .

23 жовтня 2017 року на адресу служби у справах дітей Ужгородської міської ради надійшло повідомлення адміністрації дошкільного навчального закладу №40 про те, що дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була переведена з ДНЗ №1 25 вересня 2017 року. Вихователь повідомила адміністрацію, що дитина часто по понеділкам приходила з дому з новими синцями. На питання до мами, чому дитина у синцях, відповідала, що «гуляла у лісі», «вдарилась у двері», «упала» і т.д.

23 жовтня 2017 року мама привела дитину з синцями та вирваним шматком волосся на голові. Зі слів дитини, чому у неї синці, відповідала, що її бив тато.

23 жовтня 2017 року на адресу служби у справах дітей Ужгородського міськвиконкому надійшло повідомлення адміністрації ДНЗ № 40 про те, що малолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлена з синцями на обличчі та чолі, губи припухлі, дитина скаржиться на біль у руці. На запитання - чому у неї синці, дитина відповідає, що била - мама. До листа ДНЗ №40 додано також Акт, складений комісією, у складі: вихователя II молодшої групи ОСОБА_5 , медичної сестри - ОСОБА_6 , помічника вихователя - ОСОБА_7 , практичного психолога - ОСОБА_8 , вихователя - ОСОБА_9 , де зазначено, що малолітня ОСОБА_1 16 січня 2017 року була оглянута медичною сестрою, яка виявила: загальний стан дитини порушений, дитина в`яла, налякана. У ділянці обличчя помітні забої, особливо біля чола та носа, губи припухлі, на слизовій ротової порожнини помічені ранки, особливо в ділянці нижньої щелепи під язиком, нижні різці зламані, крім того зафіксовано зниження рухливих рефлексів правої руки, при пальпації відмічався біль в ділянці правого плеча.

Зважаючи на неодноразові випадки отримання малолітньою дитиною тілесних ушкоджень, враховуючи те, що дитина скаржиться на побиття її саме матір`ю - ОСОБА_2 , члени комісії одноголосно висловилися за прийняття рішення про негайне відібрання малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до розпорядження міського голови від 16.01.2018 року № 15 прийнято рішення терміново відібрати малолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , як дитину, яка опинилась в умовах, загрозливих для її життя та здоров`я, у зв`язку з підозрою на вчинення насильницьких дій стосовно неї та перебуванням у сім`ї, в якій існує загроза жорстокого поводження з дитиною. Дитина пройшла необхідне медичне обстеження в супроводі працівників служби у справах дітей Ужгородської міської ради та Ужгородського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді.

17.01.2018 року малолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за клопотанням начальника служби у справах дітей Ужгородської міської ради, відповідно до направлення № 4 о 16 год. 24 хв. було передано до Закарпатського центру соціально-психологічної реабілітації дітей.

Неодноразові факти жорстокого поводження та ухилення від виконання батьківських обов`язків гр. ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_1 , свідчать про те, що залишення дитини у матері є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання. Все це свідчить про те, що мати дитини не бажає належно виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню та утриманню своєї доньки та не усвідомлює своїх помилок. Відомості про батька дитини, згідно витягу з Державного реєстру актів цивільного стану від 23.01.2018 року № 3, внесені відповідно до частини першої статті 135 Сімейного кодексу України.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22.05.2018 року відібрано малолітню ОСОБА_1 від її матері ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 без позбавлення її батьківських прав, та передано її Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради на період шість місяців застосовано до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальний припис у вигляді заборони спілкуватися з малолітньою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та наближатись до місця її перебування в Закарпатському обласному центрі соціально - психологічної реабілітації дітей; направлено ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , до Департаменту соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації на проходження програми для кривдників строком на шість місяців; стягнуто з ОСОБА_2 на користь Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Вказане рішення було скасовано апеляційною інстанцією в частині застосування обмежувального припису відносно ОСОБА_2 , врешті - залишено в силі.

Позивач вказує на те, що з часу винесення вказаного рішення суду відповідач взагалі не сплачувала аліменти більше року, не подавала позову про повернення дитини та нею не усунуті причини, які перешкоджали належному вихованню малолітньої ОСОБА_1 .

З цих підстав на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Ужгородського міськвиконкому 03.12. 2019 року було розглянуто питання доцільності звернення до суду із позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 . На вказане засідання відповідач не з`явилася, всупереч тому, що була належним чином повідомлена про дату та час розгляду вказаного питання.

Вказані дії відповідачки на думку позивача свідчать про те, що мати дитини не бажає належно виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню та утриманню дитини.

Вищезазначене й зумовило звернення до суду з відповідним позовом.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 04.02.2020 року було відкрито провадження за вищевказаною позовною заявою та призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження у підготовчому засіданні.

Ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 14.04.2020 року було закрите підготовче провадження у справі та призначено справу до судового розгляду по суті.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, подав заяву про розгляд справи без його участі на підставі наявних доказів, просив задовольнити позов.

Відповідачка та її представник в судове засідання не з`явилися, хоч були належним чином повідомлені про дату та час розгляду справи. Від представника відповідачки надійшла заява про розгляд справи без його участі, просив відмовити в позовних вимогах з підстав, викладених у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд прийшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що відповідач - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 є матір`ю, малолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 та витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про державну реєстрацію народження відповідно до статей 126, 133, 135 Сімейного кодексу України від 23.01.2018 року № 3, при цьому батько у дитини фактично відсутній, оскільки запис про батька - ОСОБА_10 , був проведений відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України, тобто зі слів матері.

Як вбачається з наданих суду доказів, 09 червня 2017 року до служби у справах дітей Ужгородської міської ради надійшов лист управління освіти Ужгородської ради з поданням адміністрації дошкільного навчального закладу №1 про факт можливого побиття 01.06.2017 року дитини ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Реагуючи на вищенаведений лист управління освіти маму малолітньої ОСОБА_1 гр. ОСОБА_2 було викликано до служби у справах дітей Ужгородської міської ради та проведено з нею профілактичну роботу. Її було попереджено про необхідність належно виконувати свої батьківські обов`язки.

26 червня 2017 року на телефон спеціаліста служби у справах дітей надійшло анонімне повідомлення щодо побиття малолітньої ОСОБА_1 її матір`ю гр. ОСОБА_2 . Реагуючи на дане повідомлення спеціалістом служби у справах дітей спільно з фахівцями соціальної роботи було в той же день відвідало сім`ю ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 .

За результатами відвідування було складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини. Комісією було зроблено висновок щодо рівня безпеки дитини «небезпечно» та прийнято рішення про необхідність вжиття негайних дій у межах сім`ї, у тому числі проведення комплексної оцінки потреб дитини та її сім`ї. Першочерговим заходом комісія визначила госпіталізацію дитини. В результаті в той же день дитину було госпіталізовано до реанімаційного відділення Обласної дитячої лікарні в м. Мукачево. В той же день спеціалістом служби у справах дітей невідкладно направлено заяву до національної поліції про підозру на побиття малолітньої дитини її матір`ю, а начальником служби у справах дітей направлено відповідний лист про підозру жорстокого поводження начальнику Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області підполковнику поліції ОСОБА_4

11 липня 2017 року дане питання розглядалось на комісії з питань захисту прав дитини Ужгородського міськвиконкому. На підставі наданих матеріалів та заслухавши думку присутніх члени комісії одноголосно вирішили: рекомендувати Ужгородському міському центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді та службі у справах дітей Ужгородської міської ради відвідувати сім`ю гр. ОСОБА_2 раз в тиждень; Дитячому навчальному закладу №1 управління освіти Ужгородської міської ради повідомляти службу у справах дітей Ужгородської міської ради про стан здоров`я та утримання малолітньої ОСОБА_1 , психологу провести роботу по виявленню випадків жорстокого ставлення до дитини в сім`ї; Службі у справах дітей Ужгородської міської ради, взяти малолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на облік дітей, які потрапили в складні життєві обставини; Ужгородському міському центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, взяти сім`ю гр. Бабунич під соціальний супровід.

12 липня 2017 року наказом начальника служби у справах дітей Ужгородської міської ради № 1 малолітню ОСОБА_1 , взято на облік як дитину, яка опинилася в складних життєвих обставинах та проживає в сім`ї, у якій зі сторони батьків або осіб, які їх замінюють існує реальна загроза вчинення насильства.

20 липня 2017 року спеціаліст служби у справах дітей спільно з фахівцями соціальної роботи відвідали сім`ю ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 . Згідно акту обстеження від 20 липня 2017 року родина ОСОБА_3 мешкає у двокімнатній квартирі загальною площею 42 кв. м. за адресою АДРЕСА_1 , у задовільних умовах. Є комунальні зручності (світло, вода, газ) наявні кухня та санвузол. Власник помешкання - гр. ОСОБА_11 (бабуся малолітньої ОСОБА_1 ). Малолітню ОСОБА_1 виховує одинока мама гр. ОСОБА_2 . Відомості про батька малолітньої ОСОБА_1 записано відповідно до ч. 1 ст. 135 Сімейного кодексу України. Крім того, за вказаною адресою мешкають гр. ОСОБА_12 (сестра ОСОБА_2 ) з двома малолітніми дітьми. В той же день між гр. ОСОБА_2 та Ужгородським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді було підписано договір соціального супроводу про що листом від 26.07.2017 року було повідомлено службу у справах дітей.

27 липня 2017 року спеціаліст служби у справах дітей спільно з фахівцями соціальної роботи за адресою АДРЕСА_1 повторно відвідали сім`ю ОСОБА_3 . В ході огляду дитини в неї з лівої сторони обличчя було виявлено синець. Зі слів матері та самої малолітньої дитина просто впала і вдарилась.

28 липня 2017 року до Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області надійшов протокол усної заяви від гр. ОСОБА_2 , яка повідомила, що 27.07.2017 року близько 22.00 год. гр. ОСОБА_11 (бабуся малолітньої) вчинила сварку, в ході якої виражалась нецензурною лайкою та нанесла тілесні ушкодження. За результатами перевірки гр. ОСОБА_11 було притягнено до адміністративної відповідальності за ст. 173 КУпАП, що підтверджується відповідним висновком від 02.08.2017 року.

10 серпня 2017 року директору Ужгородського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді надійшов лист від адміністрації ДНЗ №1 м. Ужгород про те, що дитина ОСОБА_1 09 серпня 2017 року з`явилась в дитячий садочок із синцем під оком жовтого кольору. Зі слів мами, дитина вдарилась у басейні. В той же день дане повідомлення було надіслано Ужгородським міським центром соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді до служби у справах дітей Ужгородської міської рада. Того ж дня спеціалісти служби спільно з фахівцями центру та представником національної поліції відвідали сім`ю ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 та невідкладно за клопотанням служби у справах дітей передали до Ужгородської міської дитячої клінічної лікарні малолітню ОСОБА_1 .

28 серпня 2017 року службою у справах дітей Ужгородської міської ради було надано Ужгородській міській дитячій клінічній лікарні висновок про можливість повернення малолітньої ОСОБА_1 , в сім`ю. При прийнятті цього рішення було враховано наявність необхідних житлово-побутових умов за адресою АДРЕСА_1 , позитивну характеристику від ДОП Ужгородського ВП ГУНП в Закарпатській області капітана поліції Чекавого М.В. від 28.08.2017 року на ОСОБА_2 та медичний висновок Ужгородської дитячої клінічної лікарні про те, що дитина здорова.

23 жовтня 2017 року на адресу служби у справах дітей Ужгородської міської ради надійшло повідомлення адміністрації дошкільного навчального закладу № 40 про те, що дитина ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , була переведена з ДНЗ №1 25 вересня 2017 року. Вихователь повідомила адміністрацію, що дитина часто по понеділкам приходила з дому з новими синцями. На питання до мами, чому дитина у синцях, відповідала, що «гуляла у лісі», «вдарилась у двері», «упала» і т.д.

23 жовтня 2017 року мама привела дитину з синцями та вирваним шматком волосся на голові. Зі слів дитини, чому у неї синці, відповідала, що її бив тато.

Реагуючи на вищенаведене повідомлення представники служби у справах дітей, центру соціальних служб, управління освіти, національної поліції та ДНЗ №40 відвідали 26 червня 2017 року сім`ю ОСОБА_3 за адресою АДРЕСА_1 . За результатами відвідування було складено акт проведення оцінки рівня безпеки дитини. Комісією було зроблено висновок щодо рівня безпеки дитини «небезпечно» та прийнято рішення про необхідність вжиття негайних дій у межах сім`ї, у тому числі проведення комплексної оцінки потреб дитини та її сім`ї. Гр. ОСОБА_2 була попереджена про необхідність належного виховання дитини, а також направлена для проходження медичного обстеження. Крім того, було вирішено розглянути можливість влаштування гр. ОСОБА_2 разом з її малолітньою донькою ОСОБА_1 в Закарпатський обласний центр соціально-психологічної допомоги.

У зв`язку з конфліктом між гр. ОСОБА_2 та її матір`ю, постійними сварками та непоодинокими фактами вчинення насильства в родині, гр. ОСОБА_2 разом з малолітньою ОСОБА_1 , на підставі направлення Ужгородського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді 25 жовтня 2017 року було зараховано до Закарпатського обласного центру соціально-психологічної допомоги. Термін перебування у закладі завершується 22 січня 2018 року, що підтверджується повідомленням даного центру від 25.10.2017 року.

31 жовтня 2017 року на засіданні комісії з питань захисту прав дитини було затверджено індивідуальний план соціального захисту дитини, яка опинилась у СЖО ОСОБА_1 . Серед його заходів передбачено проведення перевірок умов проживання дитини та проведення роботи психолога з мамою та іншими родичами дитини з метою подолання конфліктних взаємин та недопущення насильства по відношенню до дитини.

27 листопада 2017 року до служби у справах дітей Ужгородської міської ради надійшов лист від Ужгородського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді з проханням у зв`язку з завершенням терміну дії договору соціального супроводу з сім`єю ОСОБА_3 винести на розгляд комісії з питань захисту прав дитини Ужгородського міськвиконкому питання щодо припинення соціального супроводу сім`ї ОСОБА_3 . Комісією було розглянуто звіт Ужгородського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді про пророблену з сім`єю ОСОБА_3 роботу та копію акту оцінки потреб.

Зокрема, за направленням Ужгородського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді гр. ОСОБА_2 у вересні 2017 року була працевлаштована помічником кухаря в Ужгородську ЗОШ №5.

Крім того, відповідно до характеристики психолога Закарпатського обласного центру соціальної допомоги на ОСОБА_2 від 27.11.2017 року остання проживає в Закарпатському обласному центрі соціально-психологічної допомоги з 25.10.2017 року. Працює прибиральницею в Ужгородській лінгвістичній гімназії №1 з листопада 2017 року (під час проживання в ЗОЦСПД змінила місце роботи, раніше працювала в ЗОШ №5 у столовій). ОСОБА_2 під час проживання в ЗОЦСПД зарекомендувала себе як впевнена в собі, комунікабельна особа. Жінка схильна до конфліктів, добре обізнана в своїх правах. З її слів продовжує конфліктувати зі своєю матір`ю. ОСОБА_2 не проявляє самокритичності, не визнає власні упущення.

Одноголосним рішенням комісії з питань захисту прав дитини Ужгородського міськвиконкому від 28 листопада 2017 року було вирішено припинити соціальний супровід в сім`ї ОСОБА_3 , де на вихованні перебуває малолітня ОСОБА_1 , 2014 р.н., у зв`язку з завершенням терміну дії договору соціального супроводу.

16.01.2018 року на адресу служби у справах дітей Ужгородського міськвиконкому надійшло повідомлення адміністрації ДНЗ № 40 про те, що малолітня ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виявлена з синцями на обличчі та чолі, губи припухлі, дитина скаржиться на біль у руці. На запитання - чому у неї синці, дитина відповідає, що била - мама. До листа ДНЗ №40 додано також Акт, складений комісією, у складі: вихователя II молодшої групи ОСОБА_5 , медичної сестри - ОСОБА_6 , помічника вихователя - ОСОБА_7 , практичного психолога - ОСОБА_8 , вихователя - ОСОБА_9 , де зазначено, що малолітня ОСОБА_1 16 січня 2017 року була оглянута медичною сестрою, яка виявила: загальний стан дитини порушений, дитина в`яла, налякана. У ділянці обличчя помітні забої, особливо біля чола та носа, губи припухлі, на слизовій ротової порожнини помічені ранки, особливо в ділянці нижньої щелепи під язиком, нижні різці зламані, крім того зафіксовано зниження рухливих рефлексів правої руки, при пальпації відмічався біль в ділянці правого плеча.

Реагуючи на повідомлення, комісія в складі: начальника служби у справах дітей Ужгородської міської ради спільно з директором Ужгородського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді, завідувачем ДНЗ № 40, головним спеціалістом управління освіти, інспектором ювенальної превенції Ужгородського ВП ГУНП та медичною сестрою ДНЗ № 40 провели огляд та опитування дитини за результатами якого складено Акт проведення оцінки рівня безпеки дитини відповідно до якого необхідно провести негайне відібрання малолітньої ОСОБА_1 у матері.

В той же день було скликано позачергову комісію з питань захисту прав дитини при Ужгородському міськвиконкомі, де розглянуто випадок, який трапився з малолітньою ОСОБА_1 . На комісії була присутня також матір дитини - ОСОБА_2 , яка наполягала, що не била свою дитину, ОСОБА_13 просто впала та вдарилась.

Відповідно до психологічної характеристики малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , виданою 16.01.2018 року практичним психологом цілодобового ДНЗ № НОМЕР_2 ОСОБА_8 , в результаті діагностики емоційного стану дитини при вступі у садочок, який вона відвідує з 25.09.2017 року, було виявлено негативний психічний стан середнього ступеню. У спілкуванні з дорослими малолітня часто буває нав`язливою, намагається привернути будь-якими засобами їх увагу до себе, що може свідчити про брак уваги і ласки з боку рідної мами.

Як вбачається з матеріалів справи про неналежні методи виховання, про допущені ОСОБА_14 помилки у вихованні дитини неодноразово було вказано педагогами та адміністрацією закладу, але всі вжиті заходи були залишені відповідачкою без реагування.

Зважаючи на неодноразові випадки отримання малолітньою дитиною тілесних ушкоджень, враховуючи те, що дитина скаржиться на побиття її саме матір`ю - ОСОБА_2 , члени комісії одноголосно висловилися за прийняття рішення про негайне відібрання малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Відповідно до розпорядження міського голови від 16.01.2018 року № 15 прийнято рішення терміново відібрати малолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , яка зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , як дитину, яка опинилась в умовах, загрозливих для її життя та здоров`я, у зв`язку з підозрою на вчинення насильницьких дій стосовно неї та перебуванням у сім`ї, в якій існує загроза жорстокого поводження з дитиною.

Дитина пройшла необхідне медичне обстеження в супроводі працівників служби у справах дітей Ужгородської міської ради та Ужгородського міського центру соціальних служб для сім`ї, дітей та молоді.

17.01.2018 року року малолітню ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , за клопотанням начальника служби у справах дітей Ужгородської міської ради, відповідно до направлення №4 о 16 год. 24 хв. було передано до Закарпатського центру соціально-психологічної реабілітації дітей.

23 січня 2018 року дане питання розглядалось на комісії з питань захисту прав дитини Ужгородського міськвиконкому. На засідання комісії по даному питанню з`явились мати дитини гр. ОСОБА_2 та бабуся малолітньої ОСОБА_1 гр. ОСОБА_11 . Членами комісії було заслухано їх думку щодо вирішення даного питання. Зі слів матері дитини гр. ОСОБА_2 вона ніколи не била свою доньку. Бабуся дитини гр. ОСОБА_11 заявила, що її онука малолітня ОСОБА_1 неодноразово скаржилась їй на те, що мама її сильно б`є. У малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , неодноразово з`являлись синці на обличчі.

Враховуючи наявні в справі матеріали, заслухавши думку присутніх членів комісії та насамперед враховуючи інтереси малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , члени комісії одноголосно вирішили підготувати та винести на розгляд виконавчого комітету, письмовий висновок про доцільність відібрання малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , від її матері гр. ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 , без позбавлення її батьківських прав. Неодноразові факти жорстокого поводження та ухилення від виконання батьківських обов`язків гр. ОСОБА_2 відносно малолітньої ОСОБА_1 , свідчать про те, що залишення дитини у матері є небезпечним для її життя, здоров`я і морального виховання.

З письмових доказів слідує, що рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22.05.2018 року відібрано малолітню ОСОБА_1 від її матері ОСОБА_2 без позбавлення її батьківських прав та передано її Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради на період шість місяців застосовано до ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , обмежувальний припис у вигляді заборони спілкуватися з малолітньою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та наближатись до місця її перебування в Закарпатському обласному центрі соціально - психологічної реабілітації дітей; направлено ОСОБА_2 до Департаменту соціального захисту населення Закарпатської обласної державної адміністрації на проходження програми для кривдників строком на шість місяців; стягнуто з ОСОБА_2 на користь Органу опіки та піклування Виконавчого комітету Ужгородської міської ради, аліменти на утримання малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/4 всіх видів заробітку, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку до досягнення нею повноліття. Вказане рішення було скасовано апеляційною інстанцією в частині застосування обмежувального припису відносно ОСОБА_2 , врешті - залишено в силі.

Позивач вказує на те, що з часу винесення вказаного рішення суду відповідач взагалі не сплачувала аліменти більше року, не подавала позову про повернення дитини та нею не усунуті причини, які перешкоджали належному вихованню малолітньої ОСОБА_1 .

З цих підстав на засіданні комісії з питань захисту прав дитини Ужгородського міськвиконкому 03.12. 2019 року було розглянуто питання доцільності звернення до суду із позовом про позбавлення батьківських прав ОСОБА_2 . На вказане засідання відповідач не з`явилася, всупереч тому, що була належним чином повідомлена про дату та час розгляду вказаного питання.

Вказані дії відповідачки на думку позивача свідчать про те, що мати дитини не бажає належно виконувати свої батьківські обов`язки по вихованню та утриманню дитини, з цих підстав в даному позові ставиться питання про позбавлення відповідачки батьківських прав.

В даному випадку суд звертає увагу на те, що відповідачка ОСОБА_2 жодного разу на розгляд даної справи не з`явилася. ЇЇ представник обмежився формальним відзивом, в якому акцентує увагу на тому, що кожна дитина має право проживати в сімї і вказує на відсутність в матеріалах справи переконливих доказів того, що позбавлення батьківських прав буде сприяти інтересам дитини.

Надавши оцінку доводам сторін, суд виходить із наступного.

Пунктами 2-5 частини першої статті 164 СК України передбачено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва.

З урахуванням наданих стороною позивача доказів, суд приходить до переконання, що що належними та допустимими доказами доведено, що відповідач систематично допускає насилля в сім`ї відносно своєї малолітньої дитини - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Жодних доказів, заперечень стосовно наведених стороною позивача обставин відповідач не надала.

Натомість суд встановив, що після ухвалення судом рішення про відібрання малолітньої дитини, відповідачка не вчинила жодних дій для виправлення вказаної ситуації, не намагалася повернути дитину, не зверталася до суду з позовом про її повернення, не сплачувала аліменти на її утримання.

Відповідно до частини третьої статті 51 Конституції України сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Частиною першою статті 8 Закону України «Про охорону дитинства» передбачено, що кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку.

Виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці (частина перша статті 12 Закону України «Про охорону дитинства»).

Частиною сьомою статті 7 СК України передбачено, що дитина має бути забезпечена можливістю здійснення її прав, установлених Конституцією України, Конвенцією про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованою Постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року № 789-XII (далі - Конвенція про права дитини), іншими міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Відповідно до пунктів 1, 2 статті 3 Конвенції про права дитини в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Дитині забезпечується такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом.

Статтею 9 Конвенції про права дитини визначено, що держави-учасниці поважають право дитини, яка розлучається з одним чи обома батьками, підтримувати на регулярній основі особисті відносини і прямі контакти з обома батьками, за винятком випадків, коли компетентні органи згідно з судовим рішенням визначають відповідно до застосовуваного закону і процедур, що таке розлучення необхідне в якнайкращих інтересах дитини.

Підстави позбавлення батьківських прав передбачені частиною першою статті 164 СК України.

Зокрема, вказаною нормою визначено, що мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: не забрали дитину з пологового будинку або з іншого закладу охорони здоров`я без поважної причини і протягом шести місяців не виявляли щодо неї батьківського піклування; ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною; є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного злочину щодо дитини.

Статтею 165 СК України визначено, що право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один із батьків.

Тлумачення пункту 2 частини першої статті 164 СК України дозволяє зробити висновок, що ухилення від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини може бути підставою для позбавлення батьківських прав лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Згідно зі статтею 166 СК України позбавлення батьківських прав є винятковою мірою, яка тягне за собою надзвичайні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини.

Позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками. Крім того, зазначені чинники, повинні мати систематичний та постійних характер.

Таким чином, позбавлення батьківських прав допускається лише тоді, коли змінити поведінку батьків у кращу сторону неможливо і лише при наявності вини у діях батьків.

Відповідно до частини першої статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Європейський суд з прав людини (далі - ЄСПЛ) у рішенні від 07 грудня 2006 року у справі «Хант проти України» (заява № 31111/04) наголошував на тому, що питання сімейних відносин має ґрунтуватися на оцінці особистості заявника та його поведінці. Факт заперечення заявником проти позову про позбавлення його батьківських прав також міг свідчити про його інтерес до дитини.

У рішенні від 16 липня 2015 року справі «Мамчур проти України» (заява № 10383/09) ЄСПЛ зауважував, що оцінка загальної пропорційності будь-якого вжитого заходу, що може спричинити розрив сімейних зв`язків, вимагатиме від судів ретельної оцінки низки факторів та залежно від обставин відповідної справи вони можуть відрізнятися. Проте необхідно пам`ятати, що основні інтереси дитини є надзвичайно важливими. При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним.

Звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав має передувати виважена та ґрунтовна підготовка, збір необхідної доказової бази, адже більшість чинників, які є підставою для прийняття позитивних рішень у вказаних категоріях справи, мають оціночний характер, залежать від конкретних обставин справи та особистості учасників цих правовідносин.

При цьому Верховний Суд зазначає, що за положенням частини шостої статі 19СК України суд може не погодитися з висновком органу опіки та піклування (про доцільність чи недоцільність позбавлення батьківських прав), якщо він є недостатньо обґрунтованим, суперечить інтересам дитини. Висновок виконавчого комітету має рекомендаційний характер, а тому не може бути безумовною підставою для задоволення позову та позбавлення одного із батьків батьківських прав.

При вирішенні такої категорії спорів судам слід мати на увазі, що позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, вирішення сімейних питань, на який вони йдуть лише у виняткових випадках, і головне - за наявності достатніх та переконливих доказів, що характеризують особливості батька й матері як особи, що становить реальну загрозу для дитини, її здоров`я та психічного розвитку.

Дитина має право на особливе піклування та повинна мати свободу вибору щодо своїх батьків.

Таким чином, позбавлення батьківських прав є крайнім заходом, який слід розглядати як виключний і надзвичайний спосіб впливу на недобросовісних батьків.

Права батьків і дітей, які засновані на спорідненості, становлять основоположну складову сімейного життя, а заходи національних органів, спрямовані перешкодити реалізації цих прав, є втручанням у права, гарантовані статтею 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Між інтересами дитини та інтересами батьків повинна існувати справедлива рівновага і, дотримуючись такої рівноваги, особлива увага має бути до найважливіших інтересів дитини, які за своєю природою та важливістю мають переважати над інтересами батьків.

Ураховуючи викладене, суд на підставі належним чином оцінених доказів, дійшов висновку про те, що позивачем наведені обґрунтовані підстави, передбачені частиною першою статті 164 СК України для позбавлення відповідача батьківських прав, оскільки позивачем надано беззаперечні докази, які свідчать про ухилення відповідача від виконання своїх обов`язків щодо виховання дитини та докази її винної поведінки.

Так, матеріалами справи підтверджується, що відповідач не піклується про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного медичного догляду, вчиняє насильницькі дії по відношенню до дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання, не сприяє засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до її внутрішнього світу, не створює безпечних умов для її всебічного розвитку.

Вирішальним на думку суду в даному випадку є питання щодо створення дитині безпечного середовища, яке б давало змогу забезпечити дитини належний розвиток.

Надаючи оцінку доводам позивача щодо винної поведінки відповідачки по відношенню до дитини, суд встановив, що ОСОБА_2 не спроможна надати дитині належних умов для проживання, свідомо нехтує своїми обов`язками, насильницькі дії відносно дитини мали систематичний та постійних характер та загрожували здоров`ю дитини, вжиті органами опіки та піклування заходи для покращення ситуації в сімї жодних результатів не дали, що призводить до переконання, в даний період часу змінити поведінку матері у кращу сторону не вдалося.

Відтак, суд взявши до уваги письмові пояснення представника органу опіки та піклування щодо доцільності позбавлення відповідача батьківських прав погоджується із висновком виконавчого комітету і з урахуванням якнайкращих інтересів дитини, небажання відповідача брати участь у належному вихованні та догляді за дитиною, наявність виключних підстав для позбавлення ОСОБА_2 батьківських прав, а саме систематичне фізичне насильство в сімї, суд приходить до висновку про доцільність позбавлення відповідача батьківських прав та задоволення даного позову.

Суд також вважає за необхідне роз`яснити відповідачу, що відповідно до ст. 169 СК України мати, батько, позбавлені батьківських прав, мають право на звернення до суду з позовом про поновлення батьківських прав.

Керуючись ст.ст. 10, 81, 83, 229, 263, 264, 265, 354, 355, 430 ЦПК України, ст. ст. 164,166, 165 СК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов задовольнити.

Позбавити батьківських прав ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка зареєстрована та проживає за адресою АДРЕСА_1 відносно малолітньої ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Апеляційну скаргу на рішення суду може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Закарпатського апеляційного суду .

Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Ужгородського

міськрай онного суду В. І. Бедьо