Справа № 283/518/17-ц
провадження №2/283/4/2020
Р І Ш Е Н Н Я

і м е н е м У к р а ї н и

12 березня 2020 року Малинський районний суд Житомирської області в складі: під головуванням судді Ярмоленка В.В., з секретарем судового засідання Пух Н.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Малині в порядку позовного провадження цивільну справу

за позовною заявою ОСОБА_1

до приватного акціонерного товариства «Коростенський завод МДФ», товариства з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова лісопильна компанія»,

третя особа Державна екологічна інспекція у Житомирській області, Коростенська міська рада Житомирської області,

про припинення діяльності юридичних осіб та стягнення моральної шкоди,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій сторін.

27.03.2017 року позивач звернулася до суду з позовною заявою в обґрунтування якої зазначила, що поряд з її будинком в АДРЕСА_1 всупереч вимогам законодавства побудовано та повноцінно працює ПАТ «Коростенський завод МДФ». На території вказаного заводу розпочато будівництво деревообробного комбінату ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія». Вказані підприємства побудовано у зоні добровільного гарантованого відселення, що суперечить вимогам ст.16 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи». Згідно вимірів радіаційного забруднення від 06.04.2016 року потужність експозиційної дози зовнішнього гамма-випромінювання під водостоками навколо будинку в деяких точках більше ніж у три рази перевищує середньорічний обласний показник, від 28.07.2016 року - більше ніж у шість разів перевищує середньорічний обласний показник. Протоколом дослідження від 04.04.2016 року встановлено відповідність рівня забруднення ґрунту цезієм рівню забруднення ІІ зони, що є більш забруднена ніж ІІІ зона м. Коростень. ПАТ «Коростенський завод МДФ» є забруднювачем атмосферного повітря NO2, CO, SO2, твердими суспендованими частинками, що підтверджується екологічним паспортом Житомирської області; у своєму виробництві використовує небезпечну хімічну речовину карбамідо-формальдегідний концентрат. Відповідачами порушено межі санітарно-захисної зони по відношенню до житлових будинків, відкритих водоймищ, об`єктів культурно-оздоровчого призначення, вимоги екологічного характеру, підвищено радіаційне випромінювання, що негативно впливає на життя відповідача.

З урахуванням заяви про уточнення позовних вимог, просить суд зобов`язати ПрАТ «Коростенський завод МДФ» припинити діяльність та заборонити здійснювати підприємницьку діяльність з виробництва MDF s HDF плит на території санітарно захисної зони по АДРЕСА_2 ; зобов`язати ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» припинити діяльність та заборонити здійснювати підприємницьку діяльність з виробництва пиломатеріалів на території санітарно захисної зони по АДРЕСА_2 ; стягнути з ПрАТ «Коростенський завод МДФ» на ї користь 900000 грн. моральної шкоди, з ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» на її користь 400000 грн. моральної шкоди; стягнути витрати на правову допомогу в розмірі 22 600 грн. та витрати понесені у зв`язку з проведенням експертизи.

Позивач та представник позивача ОСОБА_2 в судовому засіданні підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача 1 Пашинський Ю.А. в судовому засіданні заперечив відносно позову та просив суд відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Зазначив, що діяльність здійснюється на підставі експертного висновку, дозволу на виконання будівельних робіт, сертифікатів та дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Представник відповідача 2 ОСОБА_3 в судовому засіданні заперечив відносно позову та просив суд відмовити у його задоволенні в повному обсязі. Згідно поданого відзиву зазначив, що погіршення стану здоров`я позивача пов`язане з наслідками аварії на ЧАЕС; для відшкодування моральної шкоди відсутній причинно-наслідковий зв`язок між шкодою та діяннями її заподіювача; відповідач 2 своєю діяльністю не порушує радіаційної безпеки, що підтверджено протоколами дозиметричного контролю; діяльність відповідача 2 пов`язана із соціальним захистом, умовами життя та праці населення; санітарно-захисну зону не порушено; діяльність здійснюється на підставі експертного висновку, дозволу на виконання будівельних робіт, сертифікатів та дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря.

Представник Коростенської міської ради Житомирської області покладається на розсуд суду.

Дослідивши матеріали справи, повно, обґрунтовано, всебічно та безпосередньо з`ясувавши всі наявні докази у сукупності з нормами чинного законодавства України, всі обставини, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Фактичні обставини справи, встановлені судом.

Діяльність ПрАТ «Коростенський завод МДФ», за основним видом КВЕД 16.21 виробництво фанери, дерев`яних плит і панелей, шпону, здійснюється на підставі:

дозволу №-61 Міністерства екології та природних ресурсів України від 26.12.2016 року на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на 7 років з 26.12.2016 року по 26.12.2023 року (а.с.201-219 т.1);

дозволу № НОМЕР_1 а Міністерства екології та природних ресурсів України від 11.04.2017 року на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на 7 років з 11.04.2017 року по 11.04.2024 року (а.с.220-230 т.1);

експертного звіту Державного підприємства Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» №149/14 щодо розгляду проектної документації по проекту (позитивний) «Будівництво відділення підготовки та зберігання смоли по АДРЕСА_2 » на замовлення ПрАТ «Коростенський завод МДФ» від 09.02.2015 року;

висновку Міністерства екології та природних ресурсів України №7-03/13-2647/10-17 від 28.02.2017 року за матеріалами оцінки впливу на навколишнє природне середовище «Будівництво відділення підготовки та зберігання смоли по вул. Жовтнева, 11-Б в м. Коростень за зверненням ПрАТ «Коростенський завод МДФ», згідно якого визнано екологічну допустимість прийнятих у наданих матеріалах рішень та надано їм позитивну оцінку за умови дотримання вимог природоохоронного законодавства України (а.с.245-250 т.1; а.с.1-6 т.2).

Діяльність ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія», за видом КВЕД 16.10 лісопильне та стругальне виробництво; за видом КВЕД 16.23 виробництво інших дерев`яних будівельних конструкцій і столярних виробів, здійснюється на підставі:

експертного звіту Державного підприємства Державного науково-дослідного та проектно-вишукувального інституту «НДІПРОЕКТРЕКОНСТРУКЦІЯ» №120/15 від 30.12.2015 року щодо розгляду проектної документації по проекту «Будівництво деревообробного комбінату по АДРЕСА_2 » на замовлення ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія», згідно якого виявлено помилки та зроблено ряд зауважень до проектної документації (а.с. 41-64 т.2);

дозволу Державної архітектурно-будівельної інспекції України №ГУ78 від 19.01.2016 року щодо будівництва деревообробного комбінату по АДРЕСА_2 ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» (а.с.66-67 т.2);

сертифікату Державної архітектурно-будівельної інспекції України серії ІУ №74 від 21.02.2017 року, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта деревообробного комбінату по АДРЕСА_2 І черга ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» (а.с.68 т.2);

сертифікату Державної архітектурно-будівельної інспекції України серії ІУ №48 від 11.07.2017 року, яким засвідчено відповідність закінченого будівництвом об`єкта деревообробного комбінату по АДРЕСА_2 ІІ черга ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» (а.с.69 т.2);

дозволу Житомирської обласної державної адміністрації №-116 від 26.04.2017 року на викиди ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами на 10 років з 26.04.2017 року по 26.04.2027 року (а.с.70-79 т.2).

Таким чином, наданими документами підтверджується здійснення відповідачами підприємницької діяльності у відповідності до вимог законодавства України та на підставі дозвільних документів.

За період діяльності ПрАТ «Коростенський завод МДФ» мали місце порушення вимог природоохоронного законодавства:

Результатами перевірки ПрАТ «Коростенський завод МДФ» Державною екологічною інспекцію в Житомирській області від 13.08.2015 року виявлено порушення вимог природоохоронного законодавства (а.с.126 т.1).

У зв`язку з чим приписом Державної екологічної інспекції в Житомирській області №4/4 від 18.08.2015 року з метою усунення порушень природоохоронного законодавства, зобов`язано ПрАТ «Коростенський завод МДФ» внести до паспортів ГОУ відомості про проведені ремонти або заміну установок; не допускати змішування відходів для утилізації яких в Україні існує відповідна технологія; при введенні в експлуатацію нових об`єктів, провести інвентаризацію джерел викидів, відкоригувати державну статистичну звітність 2-ТП (повітря) та дані Держобліку у сфері охорони атмосферного повітря (а.с.125 т.1).

Результатами планової перевірки ПрАТ «Коростенський завод МДФ» в період з 26.10.2016 року по 04.11.2016 року Державною екологічною інспекцією в Житомирській області виявлено порушення вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря, а саме: не надано дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел викидів, яким визначено видовий та кількісний вклад викидів забруднюючих речовин; позитивний висновок державної експертизи по робочому проекту будівництва відділення підготовки та зберігання смоли; джерело викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря не обладнано майданчиком для відбору проб викидів та відсутній вхідний отвір для відбору проб (а.с. 137-138 т.1).

Результатами позапланової перевірки ПрАТ «Коростенський завод МДФ» в період з 27.06.2017 року по 04.07.2017 року Державною екологічною інспекцією в Житомирській області виявлено порушення ст.20-2 Закону України «Про охорону навколишнього середовища», а саме: не надано довідку про взяття на державний облік в галузі охорони атмосферного повітря ( а.с.236-238 т.2).

У зв`язку з чим приписом Державної екологічної інспекції в Житомирській області №39/5 від 05.07.2017 року з метою усунення порушень природоохоронного законодавства ПрАТ «Коростенський завод МДФ» зобов`язано під час здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря дотримуватися встановлених нормативів ГДВ та забезпечити доступ спеціалісті для здійснення постійного контролю за промисловими викидами в атмосферне повітря (а.с.235 т.2).

Результатами планової перевірки ПрАТ «Коростенський завод МДФ» в період з 17.11.2017 року по 28.11.2017 року Державною екологічною інспекцією в Житомирській області виявлено порушення ст.17 Закону України «Про відходи», а саме: змішування відходів для утилізації яких в Україні існує спеціальна технологія ( а.с.226-231 т.2).

У зв`язку з чим приписом Державної екологічної інспекції в Житомирській області №7/5 від 01.12.2017 року з метою усунення порушень природоохоронного законодавства ПрАТ «Коростенський завод МДФ» зобов`язано під час діяльності дотримуватися концентрацій викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарних джерел, не допускати змішування відходів для утилізації яких в Україні існує спеціальна технологія (а.с. 225 т.2).

Державна екологічна інспекція України в Житомирській області листом №2890/05-16 від 06.03.2017 року підтвердила неодноразові перевірки ПрАТ «Коростенський завод МДФ» в 2012 2015 роках, під час яких виявлено ряд грубих порушень, зокрема: наднормативні викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря; несанкціонований скид забруднюючих речовин на територію підприємства без попередньої очистки; відхилення від норм, встановлених висновком державної екологічної експертизи; невідповідність роботи очисних споруд до робочого проекту; перевищення вмісту забруднюючих речовин у стічних водах, які скидалися на очисні споруди водоканалу. У 2012 році Державною екологічною інспекцією України в Житомирській області винесено рішення про тимчасову заборону діяльності ПрАТ «Коростенський завод МДФ» до усунення порушень. У 2015 році грубі порушення усунуто, необхідні документи екологічного характеру отримано (а.с. 139 т.1).

За період діяльності ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» мали місце порушення вимог природоохоронного законодавства:

Результатами позапланової перевірки ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» в період з 22.06.2017 року по 29.06.2017 року Державною екологічною інспекцією в Житомирській області виявлено порушення, а саме: не надано паспорт на ГОУ на джерелах викидів, №14-21, 26, інструкцію з експлуатації ГОУ, наказ про призначення осіб відповідальних за технічний стан ГОУ, журнали проведення поточних та планових ремонтів та обліку робочого часу ГОУ; не пронумеровано джерела викидів забруднюючих речовин; не надано документи щодо постановки на державний облік в галузі охорони атмосферного повітря; не ведеться облік відходів ( а.с.200-205 т.2).

У зв`язку з чим приписом Державної екологічної інспекції в Житомирській області №38/5 від 04.07.2017 року з метою усунення порушень природоохоронного законодавства ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» зобов`язано вчинити певні дії (а.с. 206-209 т.2).

Факт порушення ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» в 2017 році природоохоронного законодавства підтвердила Державна екологічна інспекція України листом №2/4-11-3883 від 06.04.2017 року (а.с.140-141 т.1).

Таким чином, матеріалами справи підтверджено факти порушення відповідачами вимог природоохоронного законодавства у сфері охорони атмосферного повітря, що свідчить про не виконання та неналежне виконання ними обов`язку під час здійснення підприємницької діяльності щодо не завдання шкоди довкіллю, не порушення прав та законних інтересів громадян, покладеного ст.49 Господарського кодексу України.

Стаття 15 ЦК України передбачає право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Підставою для звернення особи за захистом свого права із застосуванням відповідного способу захисту може бути порушення, невизнання або оспорення відповідного суб`єктивного права.

Звертаючись до суду позивач просила припинити діяльність та заборонити здійснювати підприємницьку діяльність з виробництва MDF s HDF плит на території санітарно захисної зони по АДРЕСА_2 ; зобов`язати ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» припинити діяльність та заборонити здійснювати підприємницьку діяльність з виробництва пиломатеріалів на території санітарно захисної зони по АДРЕСА_2 .

Згідно висновку комісійної інженерно-екологічної експертизи від 12.07.2019 року №5292/18-48/1259/18-23/1507/19-23 (п.5 висновку) згідно наданих на дослідження матеріалів інвентаризації викидів забруднюючих речовин на ПрАТ «Коростенський завод» МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» підприємствами витримана нормативна санітарно-захисна смуга відповідно 300м. та 100м.

Розглядаючи спір в межах заявлених вимог, суд не вбачає підстав для задоволення вимог в цій частині, оскільки розглядає спір на підставі наданих доказів, а вони не свідчать про недотримання відповідачами вимог про межі санітарно-захисної зони.

При цьому, судом встановлено факт негативного впливу на довкілля. Зокрема, протоколом дозиметричного контролю №58/31,32 від 06.04.2016 року перевірено потужність експозиційної дози зовнішнього гамма-випромінювання під водостоками навколо будинку АДРЕСА_3 , що в деяких точках більш ніж у три рази перевищує середньорічний обласний показник, під водостоками навколо будинку АДРЕСА_3 , в деяких точках незначно перевищує цей показник; на територіях присадибних ділянок по АДРЕСА_3 та АДРЕСА_1 потужність експозиційної дози зовнішнього гамма-випромінювання не перевищує обласний показник (а.с.162 т.1).

Згідно висновку експертів за результатами проведення комісійної інженерно-екологічної експертизи від 12.07.2019 року за №5292/18-48/1259/18-23/1507/19-23 діяльність відповідачів як разом так і окремо призвела до забруднення навколишнього природного середовища небезпечними хімічними речовинами (а.с.135-154 т.3).

Будівництво в зоні добровільного гарантованого відселення та в межах міста ПрАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» не відповідає положенням ст.16 та ст.17 Закону України «Про правовий режим території, що зазнала радіоактивного забруднення внаслідок Чорнобильської катастрофи»

Відповідно до результатів дослідження повітря населених місць виявлено перевищення гранично допустимих концентрацій забруднюючих речовин, характерних для ПрАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» за межами санітарно-захисної зони.

За результатами досліджень інтенсивності викидів забруднюючих речовин з стаціонарних джерел ПрАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» не в максимальному режимі роботи має місце перевищення гранично допустимої концентрації суспендованих твердих частинок, недиференційованих за складом (пилу) та груп сумацій.

На підтвердження погіршення стану здоров`я у зв`язку із підприємницькою діяльністю відповідачів ОСОБА_1 надано:

- виписку № НОМЕР_2 із медичної карти, згідно якої позивач з 07.08.2017 року по 17.08.2017 року перебувала на стаціонарному лікуванні в КУ «Обласна клінічна лікарня ім. О.Ф.Гербачевського» з діагнозом залишкові явища перенесеної нейроінфекції у вигляді енцефалопатії ІІ ст. з ліквородинамічними розладами, ураженням черепно-мозкових нервів , вестибулоатактичними розладами, астенічним синдромом (а.с.197 т.1);

- експертний висновок обласної спеціалізованої комісії від 04.01.2013 року за №16972, згідно якого встановлено причинний зв`язок хвороб з дією іонізуючого випромінення та інших шкідливих чинників внаслідок аварії на Чорнобильській АЕС. Так, діагноз базальний арахноенцефаліт з враженням черепно-мозкових нервів з ліквородинамічними порушеннями у вигляді частих ліквородинамічних кризів є наслідком аварії на ЧАЕС (а.с. 125 т.2).

Однак дані захворювання не знаходяться в причинно-наслідковому зв`язку з виявленими порушеннями вимог природоохоронного заокнодавства.

Мотиви та застосовані норми права.

Частиною 3 ст. 10 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, надавши докази відповідно до вимог законодавства.

За правилами ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Стаття 16 Конституції України проголошує, що обов`язком держави є забезпечення екологічної безпеки і підтримання екологічної рівноваги на території України. Засобом досягнення цієї мети є створення державної системи реалізації природоохоронних функцій суспільства, яка гарантуватиме право громадян на екологічну безпеку та здорове довкілля.

Право на доступ до екологічної інформації та право громадськості на участь в процесі прийняття суб`єктами владних повноважень рішень, що стосуються екології та стану довкілля, визначено на міжнародно-правовому рівні. Міжнародним документом, який закріпив зобов`язання держав у сфері доступу до правосуддя в екологічних справах, є Конвенція про доступ до інформації, участь громадськості в процесі прийняття рішень та доступ до правосуддя з питань, що стосуються довкілля (Орхуська конвенція), яку Україна ратифікувала Законом від 06 липня 1999 року №832-XIV. Положення Конвенції є нормами прямої дії, а національне законодавство щодо процедур та механізмів судового захисту порушених екологічних прав та інтересів може їх конкретизувати.

В Орхуській конвенції 1998 року, стороною якої є Україна, визнано, що адекватна охорона довкілля важлива для добробуту людини, дотримання основних прав людини, у тому числі саме право на життя. Кожна людина має право жити в довкіллі, сприятливому для її здоров`я та добробуту, а також зобов`язана як індивідуально, так і спільно з іншими людьми захищати і покращувати довкілля на благо нинішнього та майбутніх поколінь. Для забезпечення можливості відстоювати це право та виконувати цей обов`язок, громадськість повинна мати доступ до інформації, право брати участь у процесі прийняття рішень і доступ до правосуддя з питань, які стосуються довкілля. Дієві судочинні механізми мають бути доступними для громадськості з метою забезпечення захисту її інтересів і дотримання законності, зокрема питань, що стосуються довкілля. конвенції 1998 року, стороною якої є Україна, визнано, що адекватна охорона довкілля важлива для добробуту людини, дотримання основних прав людини, у тому числі саме право на життя. Кожна людина має право жити в довкіллі, сприятливому для її здоров`я та добробуту, а також зобов`язана як індивідуально, так і спільно з іншими людьми захищати і покращувати довкілля на благо нинішнього та майбутніх поколінь. Для забезпечення можливості відстоювати це право та виконувати цей обов`язок, громадськість повинна мати доступ до інформації, право брати участь у процесі прийняття рішень і доступ до правосуддя з питань, які стосуються довкілля. Дієві судочинні механізми мають бути доступними для громадськості з метою забезпечення захисту її інтересів і дотримання законності, зокрема питань, що стосуються довкілля.

Частина 3 статті 9 Орхуської конвенції передбачає, що кожна Сторона забезпечує представникам громадськості, які відповідають передбаченим національним законодавством критеріям, якщо такі встановлені, доступ до адміністративних і судових процедур для оскарження дій або бездіяльності приватних осіб і державних органів, котрі порушують положення національного законодавства, що стосується навколишнього середовища..

Саме з метою реалізації гарантованого національними і міжнародними нормами права на судовий захист права на безпечне для життя і здоров`я довкілля ОСОБА_1 звернулася до суду.

Відповідно до постанови Верховного Суду України по справі №901/8122/17 від 11.12.2018 року кожен має право на захист порушеного права на безпечне довкілля.

Статтею 10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» передбачено обов`язки підприємств, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов`язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зокрема: здійснення заходів щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин тощо; вжиття заходів щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; здійснення контролю за обсягом і складом забруднюючих речовин, що викидаються в атмосферне повітря, і рівнями фізичного впливу та ведення їх постійного обліку, тощо.

Матеріалами справи встановлено причинно-наслідковий зв`язок між виробничою діяльністю ПрАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» та забрудненням атмосферного повітря на території садиби ОСОБА_1 ..

Згідно висновку експертів від 12.07.2019 року за результатами досліджень інтенсивності викидів забруднюючих речовин зі стаціонарних джерел відповідачів, які не працювали в максимальному режимі в житлові забудові спостерігалося перевищення граничнодопустимої концентрації суспендованих твердих часток, недиференційованих за складом (пилу) та груп сумацій.

Відповідно до протоколу №04-03 дослідження повітря населених місць від 15 квітня 2019 року, в точці №1 (житлова забудова, АДРЕСА_1 102) концентрація пилу становить 1,8 мг/м 3 при максимальній разовій граничнодопустимій концентрації 0,5 мг/м3, що є перевищенням в 3,6 рази.

Крім того, серед речовин, що викидаються в атмосферне повітря стаціонарними джерелами ПрАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» є ті, для яких при сумісній присутності в атмосферному повітрі встановлено ефект сумації біологічної дії, тобто односпрямований (викликає одні й ті ж захворювання) несприятливий вплив на організм людини декількох різних забруднюючих речовин. Зокрема, мають місце група 43: сірчистий ангідрид та діоксин азоту; група 46 сірчистий ангідрит та фенол; група 47 сірчистий ангідрид, вуглицю оксид, діоксин азоту та фенол.

У житловій забудові в АДРЕСА_1 , за місцем проживання позивача, встановлено суттєве перевищення за групою речовин 47, а саме: сірчистий ангідрид, вуглицю оксид, діоксин азоту та фенол (а.с. 150 т.3). та перевищує граничнодопустимий в 2,19 рази.

На підставі вищенаведеного, можна стверджувати, що при звичайних режимах роботи джерел викидів ПрАТ "Коростенський завод" МДФ та ТОВ "Українська холдингова лісопильна компанія" фактичні концентрації досліджуваних забруднюючих речовин в житловій забудові значно вищі за виявлені, та, ймовірно, перевищують ГДКм.р.

Шумове навантаження при повному циклі роботи обох підприємств разом і окремо як в нічну так і денну пору доби по АДРЕСА_4 Князя Я АДРЕСА_1 не відповідає нормі. Навіть при роботі підприємств не на повну потужність, відповідно до протоколу №04-04/1 від 15.04.2019 проведення досліджень шумової характеристики в точці №1-м. Коростень житлова забудова АДРЕСА_4 Я АДРЕСА_5 Мудрого, 102 встановлено перевищення нормативного значення звукового тиску (дБ) в октанових смугах з середньогеометричними частотами 63,125,250,500 та 1000 Гц. Еквівалентні та максимальні рівні шуму перевищують допустимі норми згідно "Державних санітарних правил планування та забудови населених пунктів" №173 від 19.06.1996 року, а саме еквівалентні рівні шуму на 7дБА, максимальні рівні шуму перевищують допустимі норми на 7 дБА.

Даний факт свідчить про невиконання відповідачами вимог ст.10 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» та негативний вплив на довкілля в результаті їх виробничої діяльності з порушенням конституційного особистого немайнового права ОСОБА_1 на безпечне довкілля.

Статтею 293 ЦК України передбачено, що фізична особа має право на безпечне для життя і здоров`я довкілля, право на достовірну інформацію про стан довкілля, про якість харчових продуктів і предметів побуту, а також право на її збирання та поширення. Діяльність фізичної та юридичної особи, що призводить до нищення, псування, забруднення довкілля, є незаконною. Кожен має право вимагати припинення такої діяльності. Діяльність фізичної та юридичної особи, яка завдає шкоди довкіллю, може бути припинена за рішенням суду.

Разом з тим, суд вважає, що сам по собі факт впливу виробничої діяльності на довкілля без встановлення значення такого впливу при наявності всіх належних чинних дозвільних документів, не є підставою для припинення чи заборони здійснення такої діяльності.

Так, ст.12 Закону України «Про охорону атмосферного повітря» передбачено, що господарська чи інші види діяльності, пов`язані з порушенням умов і вимог до викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря і рівнів впливу фізичних та біологічних факторів на його стан, передбачених дозволами, може бути обмежена, тимчасово заборонена (зупинена) або припинена відповідно до законодавства.

Диспозитивність вказаної норми свідчить про те, що її реалізація має місце лише тоді, коли виробнича діяльність підприємства призводить до викидів в атмосферне повітря з обов`яковим впливом на фізичні та біологічні фактори.

Згідно ч. 2 ст.13 Закону України «Про оцінку впливу на довкілля» якщо під час провадження господарської діяльності, щодо якої здійснювалася оцінка впливу на довкілля, виявлено значний негативний вплив цієї діяльності на життя і здоров`я населення чи довкілля та якщо такий вплив не був оцінений під час здійснення оцінки впливу на довкілля та/або істотно змінює результати оцінки впливу цієї діяльності на довкілля, рішення про провадження такої планованої діяльності за рішенням суду підлягає скасуванню, а діяльність - припиненню.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позивачем не доведено належними та допустимими доказами значний негативний вплив на життя і здоров`я населення чи довкілля, що визначається рівнем такого впливу, тривалістю та наслідками.

Таким чином, судом встановлено безумовне порушення відповідачами прав позивача на безпечне довкілля, що є підставою для відшкодування моральної шкоди.

Відповідно до ст.1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та моральних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування шкоди, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості.

Згідно п. 3 постанови Пленуму Верховного Суду України №4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Згідно Рішення ЄСПЛ від 10.02.2011 року в справі «Дубецька проти України» (заява №30499/03, немає сумніву, що промислове забруднення може негативно вплинути на здоров`я суспільства в цілому і погіршувати якість життя особи, проте часто неможливо визначити у кількісному вираженні його вплив у кожному окремому випадку.

В даному випадку визначити розмір впливу діяльності кожного із співвідповідачів окремо на довкілля не можливо, а згідно висновку експертів встановлено, що діяльність відповідачів як разом так і окремо призвела до забруднення навколишнього природного середовища небезпечними хімічними речовинами, тому суд вважає за необхідне стягнути на користь ОСОБА_1 з ПрАТ «Коростенський завод МДФ» та ТОВ «Українська холдингова лісопильна компанія» по 50000 грн. з кожного в рахунок відшкодування моральної шкоди. Такий розмір моральної шкоди при встановлених обставинах становитиме достатню справедливу сатисфакцію для позивача.

При визначенні розміру моральної шкоди суд приймає до уваги занадто тривале відстоювання ОСОБА_1 свого конституційного права на безпечне довкілля, ігнорування відповідачами такого права, відсутність виробничого контролю з боку відповідачів за викидами в атмосферне повітря.

При вирішенні питання про розподіл судових витрат між сторонами суд виходить із положень ч.1 ст.141 ЦПК України, де зазначено, що судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З врахуванням викладеного, з відповідачів підлягає стягнення по 868,97 грн. витрат на професійну правову допомогу та 3332,00 грн. витрат, пов`язаних з проведенням експертизи з кожного.

ОСОБА_1 звільнена від сплати судового збору на підставі посвідчення особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія І) серії НОМЕР_3 С від 19.02.2013 року, а тому з відповідачів підлягає стягненню на користь держави судовий збір в розмірі 1600 грн. з кожного (в розмірі визначеному станом на березень 2017 року).

Керуючись ст. 4, 13, 76, 141, 263, 265, 273,354 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги ОСОБА_1 до приватного акціонерного товариства «Коростенський завод МДФ», товариства з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова лісопильна компанія», треті особи: державна екологічна інспекція у Житомирській області, Коростенська міська рада Житомирської області про припинення діяльності юридичних осіб та стягнення моральної шкоди - задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Коростенський завод МДФ» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, 868,97 грн. витрат на професійну правову допомогу та 3332,00 грн. витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова лісопильна компанія» на користь ОСОБА_1 в рахунок відшкодування моральної шкоди 50 000 (п`ятдесят тисяч) гривень, 868,97 грн. витрат на професійну правову допомогу та 3332,00 грн. витрат, пов`язаних з проведенням експертизи.

В решті вимог позову відмовити за безпідставністю.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Коростенський завод МДФ» на користь держави 1600 гривень судового збору.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Українська холдингова лісопильна компанія» на користь держави 1600 гривень судового збору.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

Суддя