РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м.Рівне

Рівненський міський суд Рівненської області

в складі судді Бердія М.А.,

при секретарі Корнійчук А.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Рівне цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради до ОСОБА_2 про визначення місця проживання дитини, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулася до Рівненського міського суду Рівненської області з позовом про визначення місця проживання дитини, в якому просить суд визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 . В обґрунтування позову вказує, що після розірвання шлюбу з відповідачем син залишився проживати з нею в будинку її матері, де створені всі умови для проживання, виховання та утримання дитини. Зазначає, що між нею та відповідачем часто виникають суперечки щодо виїзду дитини за кордон на оздоровлення, відповідач не бажає давати на це дозвіл, тому для уникнення сварок та непорозумінь з ОСОБА_2 вимушена звернутися до суду з даним позовом.

Позивач ОСОБА_1 , повідомлена належним чином про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явилася, до початку судового засідання представник позивача ОСОБА_4 подала до суду заяву про розгляд справи у її відсутності та відсутності позивача, позовні вимоги позивача підтримує повністю, просить суд позов задоволити.

Відповідач ОСОБА_2 , повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився до початку судового засідання подав до суду клопотання про перенесення судового засідання у зв`язку з перебуванням за межами України.

Представник третьої особи. повідомлений належним чином про дату час та місце розгляду справи, в судове засідання не з`явився, до початку судового засідання представник третьої особи І.Самолюк подала до суду заяву в якій зазначила, що батько дитини ОСОБА_2 не заперечує проти визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 , про що надав службі у справах дітей письмове пояснення. Зважаючи на ці обставини, в органу опіки та піклування не має правових підстав для підготовки висновку. Судові засіданні по даній справі просить суд проводити без участі представника органу опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради, позовну заяву ОСОБА_1 просить задоволити.

Суд, дослідивши письмові докази по справі, приходить до наступного.

Як було встановлено в судовому засіданні, відповідач ОСОБА_2 є батьком малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що стверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Рівненським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Рівненській області 15 червня 2016 року.

Із постанови Рівненського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року вбачається, що рішенням Рівненського міського суду Рівненської області від 16 січня 2019 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 розірвано. Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн., щомісячно, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з дня пред`явлення позову 31 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Постановою Рівненського апеляційного суду від 18 квітня 2019 року рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 січня 2019 року змінено, зменшено розмір стягнутих з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 аліментів на утримання сина ОСОБА_3 , з 3000 грн. до 1500 грн., але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з 31 жовтня 2018 року і до досягнення дитиною повноліття. В решті рішення Рівненського міського суду Рівненської області від 16 січня 2019 рокузалишено без змін.

Відповідно до довідки про реєстрацію місяця проживання особи №12053 від 03 серпня 2016 року виданої Управлінням забезпечення надання адміністративних послуг Рівненської міської ради місце проживання дитини ОСОБА_3 зареєстроване за адресою АДРЕСА_1 . За тією ж адресою зареєстровано місце проживання позивача ОСОБА_1 .

Із письмового пояснення відповідача ОСОБА_2 , наданого Службі у справах дітей виконавчого комітету Рівненської міської ради 15 січня 2020 року, вбачається, що ОСОБА_2 не заперечив проти визначення місця проживання малолітнього сина ОСОБА_3 з мамою ОСОБА_1 .

Згідно психолого-педагогічної характеристики виданої закладом дошкільної освіти №50 екологічного напрямку Рівненської міської ради №64 від 20 червня 2019 року, ОСОБА_3 відвідує групу №1 з 28 серпня 2018 року, приводить до садочка та забирає хлопчика мама. За час відвідування дитячого садка тато жодного разу не приводив та не забирав сина.

Статтею 51 Конституції України визначено, що сім`я, дитинство, материнство і батьківство охороняються державою.

Відповідно до статті 3 Конвенції про права дитини, визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини. Держави-учасниці зобов`язуються забезпечити дитині такий захист і піклування, які необхідні для її благополуччя, беручи до уваги права й обов`язки її батьків, опікунів чи інших осіб, які відповідають за неї за законом, і з цією метою вживають всіх відповідних законодавчих і адміністративних заходів.

Згідно з частинами другою, восьмою, дев`ятою та десятою статті 7 СК України сімейні відносини можуть бути врегульовані за домовленістю (договором) між їх учасниками. Регулювання сімейних відносин має здійснюватися з максимально можливим урахуванням інтересів дитини. Сімейні відносини регулюються на засадах справедливості, добросовісності та розумності, відповідно до моральних засад суспільства.

Отже, при розгляді справ щодо визначення місця проживання дитини суди, насамперед, мають виходити з інтересів самої дитини, враховуючи при цьому сталі соціальні зв`язки, місце навчання, психологічний стан тощо, а також дотримуватися балансу між інтересами дитини, правами батьків на виховання дитини і обов`язком батьків діяти в її інтересах.

Базові положення принципу забезпечення найкращих інтересів дитини покладені в основу багатьох рішень Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ), які стосуються застосування статті 8 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року № 475/97-ВР.

При визначенні основних інтересів дитини у кожному конкретному випадку необхідно враховувати дві умови: по-перше, у якнайкращих інтересах дитини буде збереження її зв`язків із сім`єю, крім випадків, коли сім`я виявляється особливо непридатною або явно неблагополучною; по-друге, у якнайкращих інтересах дитини буде забезпечення її розвитку у безпечному, спокійному та стійкому середовищі, що не є неблагополучним (рішення від 16 липня 2015 року у справі «Мамчур проти України», рішення від 11липня 2017 року у справі «М. С. проти України»).

Аналіз практики ЄСПЛ дає підстави для висновку, що рівність прав батьків щодо дитини є похідною від прав та інтересів дитини на гармонійний розвиток та належне виховання, й у першу чергу, повинні бути визначені та враховані інтереси дитини, виходячи із об`єктивних обставин спору, а вже тільки потім - права батьків.

Відповідно до статті 11 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на проживання в сім`ї разом з батьками або в сім`ї одного з них та на піклування батьків. Батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей. Предметом основної турботи та основним обов`язком батьків є забезпечення інтересів своєї дитини.

Згідно зі статтею 141 СК України мати і батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою, чи розірвано шлюб і чи проживають вони разом чи окремо.

Відповідно до вимог статті 160 СК України місце проживання дитини, яка не досягла десяти років, визначається за згодою батьків.

Відповідно до статті 161 СК України, якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватись органом опіки та піклування або судом. Під час вирішення спору щодо місця проживання малолітньої дитини беруться до уваги ставлення батьків до виконання своїх батьківських обов`язків, особиста прихильність дитини до кожного з них, вік дитини, стан її здоров`я та інші обставини, що мають істотне значення. Орган опіки та піклування або суд не можуть передати дитину для проживання з тим із батьків, хто не має самостійного доходу, зловживає спиртними напоями або наркотичними засобами, своєю аморальною поведінкою може зашкодити розвиткові дитини.

Відповідно до частини 4 статті 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи, яка не досягла десяти років, є місце проживання її батьків (усиновлювачів) або одного з них, з ким вона проживає, опікуна або місцезнаходження навчального закладу чи закладу охорони здоров`я, в якому вона проживає.

Враховуючи малолітній вік дитини, та те, що відповідач ОСОБА_2 не заперечив проти визначення місця проживання сина з матір`ю, суд приходить до висновку, що позовні вимоги ОСОБА_1 слід задоволити, визначити місце проживання їх спільної дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути понесені позивачем судові витрати по справі по сплаті судового збору у розмірі 768,40 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.7, 10, 12, 81, 89, 258-259, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача Орган опіки та піклування виконавчого комітету Рівненської міської ради ради (м.Рівне, вул.Поштова, 2) до ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 ) про визначення місця проживання дитини, задоволити повністю.

Визначити місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 з матір`ю ОСОБА_1 .

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати по справі понесені позивачем по сплаті судового збору в розмірі 768,40 грн.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення, до Рівненського апеляційного суду через Рівненський міський суд, або безпосередньо до Рівненського апеляційного суду (відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч.1 Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України в редакції Закону № 2147 - VIII від 03 жовтня 2017 року). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення /виклику/ учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Рівненського

міського суду Бердій М.А.