Ухвала

02 березня 2020 року

м. Київ

справа № 2-50/08

провадження № 61-36386св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

провівши у порядку письмового провадження попередній розгляд справи за заявою Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, в справі за позовом Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства фірми «ЕкспресАгро» про стягнення заборгованості за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 28 березня 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2017 року головний державний виконавець Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ступін В. В. звернувся до суду з указаною заявою, в якій просив звернути стягнення на нерухоме майно боржника за виконавчим провадженням - АТ Фірма «ЕкспресАгро», а саме - на нежитлові приміщення літ. «А-1» за адресою: АДРЕСА_1 загальною площею 626,9 кв. м.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2017 року в задоволенні заяви відмовлено.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 28 березня 2018 року апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» залишено без задоволення, ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2017 року залишено без змін.

У касаційній скарзі Публічне акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» просить скасувати ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 28 березня 2018 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити заяву головного державного виконавця Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області Ступіна В. В. в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 25 липня 2018 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з Дзержинського районного суду міста Харкова.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за заявою Міжрайонного відділу державної виконавчої служби по Холодногірському та Новобаварському районах міста Харкова Головного територіального управління юстиції у Харківській області про звернення стягнення на нерухоме майно боржника, право власності на яке не зареєстроване в установленому законом порядку, в справі за позовом Закритого акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , Акціонерного товариства фірми «ЕкспресАгро» про стягнення заборгованості за касаційною скаргою Публічного акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 30 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду Харківської області від 28 березня 2018року призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду у кількості п`яти суддів в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

М. Ю. Тітов