КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Апеляційне провадження № 22-ц/824/6327/2020
ПОСТАНОВА

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

17 вересня 2020 року Київський апеляційний суд в складі:

Суддя - доповідач: Андрієнко А.М.

Суддів: Соколової В.В.

Поліщук Н.В.

При секретарі Дроздовій Ж.В.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві цивільну справу за апеляційною скаргою представника Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» Зубченко Наталії Юріївни на рішення Оболонського районного суду м. Києва, постановленого суддею Луценком О.М. 15 листопада 2019 року по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И Л А :

В листопаді 2018 року позивач ОСОБА_1 звернулась до суду із позовом до ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» про скасування оперативно - господарської санкції, накладеної ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» на ОСОБА_1 , згідно протоколу комісії по розгляду актів порушення від 02.10.2018 на підставі акту про порушення №52686 від 17.08.2018.

На обґрунтування позовних вимог вказувала, що 30.11.2004 між ОСОБА_1 та ПАТ «Київобленерго», правонаступником якого є ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» був укладений договір про постачання електричної енергії №3415727.

Відповідно до умов Договору, відповідач продає електричну енергію позивачу для забезпечення потреб електроустановок з дозволеною потужністю в точках продажу електричної енергії, а саме забезпечення електропостачання творчої майстерні художника - дизайнера, яка розташована у АДРЕСА_1 , літ. «Д», 2 поверх, площею 76,3 кв.м.

Вказувала, що позивач є орендарем вказаного приміщення та 16.08.2018 інженером РЕМ «Північний» ОСОБА_2 особисто було знято показники лічильника. Перед входом до приміщення інженер пред?явив своє службове посвідчення, фото якого було зроблено позивачем на її особистий телефон.

17.08.2018, в той час, коли позивач була відсутня на місці, до її приміщення знову прийшли представники ПАТ «ДТЕК Електромережі» в особі інженера ОСОБА_2 (посвідчення №116), інженера ОСОБА_3 (посвідчення №12), інженера ОСОБА_4 (посвідчення №10) та інженера ОСОБА_5 (посвідчення №13) для зняття показників лічильника.

За результатами проведення вказаної перевірки був складений акт про порушення №52686 від 17.08.2018. Як заявили представники відповідача було порушено п. 8.2.4., п.8.2.5. Правил роздрібного ринку електричної енергії, затверджених постановою НКРЕКП від 14.03.2018 №312, а саме сталося пошкодження пломби №70302862 електропередавальної організації на дообліковому рубильнику.

Зазначала, що такий висновок підлягає сумніву, оскільки за день до цього, лічильник особисто оглядав інженер ОСОБА_2 , який не зафіксував жодних порушень. Про те, що 17.08.2018 знову планується огляд (перевірка) лічильника останній не попереджував.

02.10.2018 відбулось засідання комісії по розгляду вказаного акту про порушення, однак із протоколом цього засідання позивач ознайомлена не була.

За результатами цього засідання, відповідачем було прийнято рішення, відповідно до якого до позивача застосовано оперативно - господарську санкцію у вигляді донарахування нібито не облікованої активної електричної енергії у розмірі 9433,00 грн.

У зв?язку із тим, що позивач не була ознайомлена з рішенням комісії по розгляду вказаного акту про порушення, вона позбавлена можливості впевнитись в тому, що розрахунок боргу відповідає Методиці визначення обсягу та вартості електричної енергії, не облікованої внаслідок порушення споживачами правил користування електричною енергією, затвердженої постановою НКРЕКП від 04.05.2006 р. №562, а також в тому чи була відповідна експертиза.

Позивач вважає це рішення незаконним та необґрунтованим, оскільки пломбу вона не зривала та не була присутня під час огляду лічильника представниками відповідача, а акт про порушення не відповідає дійсності та був складений з порушеннями, зокрема, підписаний особою, не уповноваженою на такі дії.

Акт про порушення не був підписаний позивачем. Її чоловік не мав відповідних повноважень на підписання вказаного акту, у зв`язку з чим позивач вважає, що даний акт був складений з порушенням законодавства. Позивачу невідомо, чи проводилась експертиза засобу обліку щодо дослідження можливості втручання споживача в роботу засобів обліку.

Рішенням Оболонського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про зобов'язання вчинити певні дії задоволено.

Скасовано оперативно - господарську санкцію, накладену Приватним акціонерним товариством «ДТЕК Київські електромережі» на ОСОБА_1 , згідно протоколу комісії по розгляду актів порушення від 02.10.2018 на підставі акту про порушення № 52686 від 17.08.2018.

Не погоджуючись із рішенням суду, представника ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» Зубченко Н.Ю. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення та ухвалити нову постанову, якою провадження по справі закрити, мотивуючи тим, що рішення було постановлено з порушенням норм процесуального права, неправильним застосуванням норм матеріального права, неповним з`ясуванням обставин справи.

На обґрунтування апеляційної скарги, вказує, що суд першої інстанції не звернув уваги на те, що вимоги позову в даній справі не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства. Зокрема, суд не звернув уваги на те, що з прохальної частини позовної заяви вбачається, що дана справа повинна розглядатися в порядку господарського судочинства, оскільки саме господарський суд уповноважений розглядати спори щодо накладення оперативно - господарських санкцій.

Зазначає, що судом при винесенні рішення не було надано вмотивованої оцінки аргументів відповідача щодо відсутності підстав для задоволення позову і розгляду справи в порядку цивільного судочинства, що в свою чергу призвело до винесення рішення, яке не є законним та обґрунтованим.

ПредставникПриватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» підтримав апеляційну скаргу та просив її задовольнити.

Представник позивача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.

Розглянувши справу в межах доводів апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість постановленого рішення, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Як убачається із витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань відповідач ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» є правонаступником ПАТ «Київенерго» (а.с. 11-12).

Позивач є приватним підприємцем, з яким відповідачем укладено договір на постачання електроенергії.

Суд, встановлений законом (законний суд), є необхідним інституційним елементом справедливого правосуддя в тому розумінні, яке цьому поняттю надає стаття 6 Європейської конвенції з прав людини. Лише такий суд, керуючись правовими засадами та за встановленою законом процедурою, є компетентним здійснювати правосуддя.

У цій справі позивачем заявлено вимоги про скасування оперативно - господарської санкції, накладеної ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» на ОСОБА_1 , згідно протоколу комісії по розгляду актів порушення від 02.10.2018 на підставі акту про порушення №52686 від 17.08.2018.

Вимоги позову у цій справі не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства з наступних підстав.

Статтею 26 Закону України «Про електроенергетику» передбачено, що споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов?язаний додержуватись вимог нормативно - технічних документів та Договору про постачання енергії. Безпечну експлуатацію енергетичних установок споживача та їх належний технічний стан забезпечує сам споживач. Споживач енергії несе відповідальність за порушення умов Договору з енергопостачальником та правил користування електричною і тепловою енергією та виконання приписів державних інспекцій з енергетичного нагляду за режимами споживання електричної та теплової енергії згідно із законодавством України. Правила користування електричною і тепловою енергією для населення затверджуються Кабінетом Міністрів України.

Згідно зі статтею 27 Закону України «Про електроенергетику» правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність. Правопорушеннями в електроенергетиці є, зокрема, порушення правил користування енергією.

Відповідно до пункту 1.3 ПКЕЕ постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Пунктом 5.1 ПКЕЕ передбачено, що договір про постачання електричної енергії є основним документом, який регулює відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, що здійснює свою діяльність на закріпленій території, і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов`язків сторін. Споживання електричної енергії без договору не допускається.

За змістом пункту 1.2 ПКЕЕ недоврахована електрична енергія - це обсяг електричної енергії, використаний споживачем або переданий транзитом, але не врахований розрахунковими засобами обліку або врахований неправильно.

Пункт 1.2 ПКЕЕ визначає споживача електричної енергії як особу, що використовує її для забезпечення потреб власних електроустановок на підставі Договору.

Частинами першою-третьою статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб?єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов?язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов?язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов?язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов?язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Учасники господарських відносин несуть господарсько - правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором (стаття 216 Господарського кодексу України).

Приписами частини другої статті 217 Господарського кодексу України встановлено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Частиною першої статті 218 Господарського кодексу України визначено, що підставою господарсько - правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Так, відповідно до статті 235 Господарського кодексу України за порушення господарських зобов?язань до суб?єктів господарювання та інших учасників господарських відносин можуть застосовуватися оперативно - господарські санкції - заходи оперативного впливу на правопорушника з метою припинення або попередження повторення порушень зобов?язання, що використовуються самими сторонами зобов?язання в односторонньому порядку. До суб?єкта, який порушив господарське зобов?язання, можуть бути застосовані лише ті оперативно - господарські санкції, застосування яких передбачено договором. Оперативно - господарські санкції застосовуються незалежно від вини суб?єкта, який порушив господарське зобов?язання.

Види оперативно - господарських санкцій закріплено статтею 236 Господарського кодексу України, згідно із частиною першою якої у господарських договорах сторони можуть передбачати використання таких видів оперативно - господарських санкцій: 1) одностороння відмова від виконання свого зобов?язання управненою стороною зі звільненням її від відповідальності за це - у разі порушення зобов?язання другою стороною; відмова від оплати за зобов?язанням, яке виконано неналежним чином або достроково виконано боржником без згоди другої сторони; відстрочення відвантаження продукції чи виконання робіт унаслідок прострочення виставлення акредитива платником, припинення видачі банківських позичок тощо; 2) відмова управненої сторони зобов?язання від прийняття подальшого виконання зобов`язання, порушеного другою стороною, або повернення в односторонньому порядку виконаного кредитором за зобов?язанням (списання з рахунку боржника в безакцептному порядку коштів, сплачених за неякісну продукцію, тощо); 3) встановлення в односторонньому порядку на майбутнє додаткових гарантій належного виконання зобов?язань стороною, яка порушила зобов?язання: зміна порядку оплати продукції (робіт, послуг), переведення платника на попередню оплату продукції (робіт, послуг) або на оплату після перевірки їх якості тощо; 4) відмова від встановлення на майбутнє господарських відносин зі стороною, яка порушує зобов?язання. При цьому цей перелік оперативно - господарських санкцій, не є вичерпним; сторони можуть передбачити у Договорі також інші оперативно - господарські санкції (частина друга статті 236 Господарського кодексу України).

Підставою для застосування оперативно - господарських санкцій є факт порушення господарського зобов?язання другою стороною. Оперативно - господарські санкції застосовуються стороною, яка потерпіла від правопорушення, у позасудовому порядку та без попереднього пред?явлення претензії порушнику зобов?язання (стаття 237 Господарського кодексу України).

З викладеного вбачається, що оперативно-господарські санкції можуть полягати в односторонній відмові від господарського зобов?язання (повністю або частково) або в односторонній зміні його умов. Оперативно - господарські санкції застосовуються відповідною особою - стороною зобов?язання в односторонньому порядку, а їх перелік та порядок вжиття визначаються виключно положеннями Договору, укладеного між сторонами.

Великою Палатою Верховного Суду в постанові від 06 лютого 2019 року у справі № 462/2646/17 зроблено висновок, що при визначенні предметної юрисдикції справи суд має виходити із суті права/інтересу, за захистом якого особа звертається до суду, та мети звернення з позовом, оскільки саме такі критерії розмежування належності спору до тієї чи іншої юрисдикції дають змогу найбільш ефективно захистити порушене право позивача.

Відповідно до частини другої статті 4 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у чинній редакції юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Отже, заявлені позивачем вимоги про скасування оперативно - господарської санкції, накладеної ПАТ «ДТЕК Київські електромережі» на ОСОБА_1 , згідно протоколу комісії по розгляду актів порушення від 02.10.2018 на підставі акту про порушення №52686 від 17.08.2018 не підлягають розгляду в порядку цивільного судочинства.

За таких обставин суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що заявлений у цій справі спір підлягає розгляду за правилами цивільного судочинства, тому рішення суду підлягає скасуванню.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо справа не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Отже, цей спір має вирішуватися за правилами ГПК незалежно від суб?єктного складу, за місцезнаходженням юридичної особи (частина шоста статті 30 ГПК)

Керуючись ст.ст. 367, 374, 255,377 ЦПК України, колегіясуддів

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу представника Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» Зубченко Наталії Юріївни задовольнити частково.

Рішення Оболонського районного суду м. Києва від 15 листопада 2019 року скасувати.

Провадження по справіза позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «ДТЕК Київські електромережі» про зобов`язання вчинити певні дії закрити.

Роз'яснити позивачу, що справу віднесено до суду господарської юрисдикції.

Роз'яснити позивачу, що він має право протягом 10 днів з дня отримання ним відповідної копії ухвали звернутися до суду із заявою про направлення справи за встановленою юрисдикцією. Заява подається до суду, який прийняв постанову про закриття провадження.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного суду протягом 30 днів з дня складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 21 вересня 2020 року.

Суддя - доповідач:

Судді :