Провадження № 2/712/35/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04 березня 2020 року Соснівський районний суд м.Черкаси в складі:

головуючого - судді Пироженко В.Д.

при секретарі - Жук О.М.

за участі представника позивача адвоката Чирва О.В.

відповідача ОСОБА_1

представника відповідача адвоката Дерев`янко В.Т.

розглянувши у відкритому судовому засіданні м. Черкаси цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та усунення від права на спадкування,

В С Т А Н О В И В:

Позивач ОСОБА_2 звернувся до суду з позовною заявою до ОСОБА_1 про встановлення факту родинних відносин та усунення від права на спадкування.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , яка є його троюрідною сестрою та двоюрідною племінницею його матері ОСОБА_4 . Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 та квартира за адресою: АДРЕСА_2 . Померла постійно проживала до моменту смерті за адресою: АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_3 він відноситься до п`ятої черги спадкоємців за законом. Спадкоємців першої - четвертої черги у померлої ОСОБА_3 не має. Крім того, позивач зазначає, що його мати ОСОБА_4 померла, але являючись двоюрідною тіткою померлої та згідно ст. 1265 ЦК України відносилась до п`ятої черги спадкоємців по закону. Оскільки він є рідним сином померлої ОСОБА_4 тому згідно ч. 4 ст. 1266 ЦК України також має право на спадкування за правом представлення замість своєї померлої матері. 28.09.2017 року він подав до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Зуєвої Н.В. заяву про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 . Більшість документів про родинний зв`язок ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , ОСОБА_5 не збереглися , або у видачі їх державними органами реєстрації цивільного стану відмовлено, тому виникла необхідність у встановленні факту родинних відносин, а саме двоюрідної спорідненості між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є двоюрідною тіткою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Позивач вказує, що він та його батьки ОСОБА_6 та ОСОБА_4 тісно спілкувалися все життя, їздили один до одного в гості, допомагали та були дуже дружні. Вісім років тому помер чоловік ОСОБА_3 - ОСОБА_7 . Наприкінці травня 2017 року ОСОБА_3 стала себе погано почувати, про що йому повідомила дочка її близьких друзів ОСОБА_8 , яка відвідувала ОСОБА_3 2-3 рази на тиждень. Крім нього, також допомагали ОСОБА_3 сусіди з квартири АДРЕСА_3 , подружжя ОСОБА_9 та ОСОБА_10 , а також сусідка з квартири АДРЕСА_4 цього ж будинку ОСОБА_11 , в якої зберігались запасні ключі від квартири ОСОБА_3 11.06.2017 року позивач приїхавши до ОСОБА_3 побачив що остання схудла, пожовкла, викликав карету швидкої допомоги, ввечері цього ж дня її відвезли до лікарні. Він сплатив кошти за обстеження та ліки для ОСОБА_3 та перебував першу добу у лікарні з нею, доглядав її. На другий - третій день до лікарні з`явилися ОСОБА_1 , який назвався двоюрідним братом ОСОБА_3 по матері, та його дружина ОСОБА_12 , та наполягали на тому, що будуть доглядати за хворою у лікарні, також сказали, що його допомога не потрібна. Він залишив ОСОБА_8 необхідні кошти на лікування ОСОБА_3 і повернувся до м. Одеси на роботу. В червні - липні 2017 року переводив також кошти для лікування ОСОБА_3 через ОСОБА_8 . Позивач зазначає, що ОСОБА_1 забрав у ОСОБА_3 ключі від її квартир, паспорт та кошти в розмір 24000 грн., які остання складала на поховання. Через кілька днів ОСОБА_12 19.07.2017 року забрала ОСОБА_3 з лікарні до її квартири, однак, через пару днів покинула саму вдома. У лікарні з`ясувалось, що у ОСОБА_3 онкологічне захворювання підшлункової залози та вона потребує подальшого обстеження та медичного лікування, про що ОСОБА_1 було достовірно відомо, натомість він залишив її в безпорадному стані та без необхідної допомоги. В подальшому ОСОБА_12 та ОСОБА_1 не приходили до ОСОБА_3 та не надавали їй допомогу та відмовились віддавати її паспорт та інші документи, що залишилися в них. Дізнавшись від сусідів, що хвору ОСОБА_3 залишили без догляду він попросив ОСОБА_8 , щоб вона найняла доглядальниць, та виділив для цього гроші. 25.06.2017 року ОСОБА_8 запросила для догляду за хворою доглядальниць ОСОБА_13 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , а 02.07.2017 ОСОБА_14 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які по черзі доглядали хвору ОСОБА_3 до смерті. Оскільки ОСОБА_15 документи ОСОБА_3 так і не повернули, сусіди неодноразово зверталися в поліцію, однак, документи так і не повернули. 14.07.2017 року він знову помістив ОСОБА_3 до лікарні швидкої медичної допомоги № 3 в м. Черкаси та оплатив ліки для неї, роботу доглядальниць, після чого повернувся на роботу до м. Одеси. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 померла в лікарні, а ОСОБА_1 забравши її тіло з лікарні не попередив нікого про дату похорон та не надавши родичам час на дорогу до м. Черкаси, захоронив її на другий день після смерті. Зазначає, що йому не було відомо про наявність у ОСОБА_3 інших родичів. Родичі ОСОБА_3 з боку матері ОСОБА_15 відносин із нею ніколи не підтримували, та з`явилися в її житті тільки тоді, коли зрозуміли, що вона помирає. Із повідомлення приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Зуєвої Н.В. стало відомо, що із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_3 звернувся ОСОБА_1 , який назвався двоюрідним братом померлої.

Проте ОСОБА_3 наприкінці свого життя тяжко хворіла на онкологічне захворювання через що у червні-липні 2017 року перебувала в безпорадному стані та потребувала допомоги, однак, ні догляду, ні матеріальної або моральної підтримки спадкоємець ОСОБА_1 їй не надав, хоча йому було достовірно відомо, що вона потребує. Більш того, ОСОБА_1 разом зі своєю дружиною ОСОБА_12 відібрали всі особисті документи ОСОБА_3 , а також документи на її нерухомість, та утримував аж до її смерті, такими діями позбавив її можливості розпорядитися своїм майном. Враховуючи, що ОСОБА_1 , як особа, яка перешкоджала праву ОСОБА_3 на володіння власними документами, на особисте волевиявлення, в тому числі реалізації її права скласти заповіт, і цим сприяла виникненню права на спадкування у себе, та як особа, яка ухилялася від надання допомоги ОСОБА_3 , яка через важку хворобу була в безпорадному стані, повинен бути усунутий від права на спадкування.

Просить встановити факт двоюрідної спорідненості між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є двоюрідною тіткою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 . Також просить усунути ОСОБА_1 від права на спадкування за законом на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Черкаси.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 17.01.2018 року провадження у справі відкрито за призначено до розгляду за правилами загального позовного провадження.

В судовому засіданні представник позивача адвокат Чирва О.В. позовні вимоги підтримала та просила їх задоволити.

Відповідач ОСОБА_1 та його адвокат Дерев`янко В.Т. в судовому засіданні позовні вимоги не визнали та просили відмовити в їх задоволенні, оскільки позивачем не надано доказів про родинний зв`язок, а саме те, що померла ОСОБА_3 приходиться йому троюрідною сестрою та двоюрідною племінницею матері ОСОБА_2 - ОСОБА_16 , яка також нині померла. Також вважають безпідставною вимогу позивача про усунення ОСОБА_12 від спадщини після смерті ОСОБА_3 , оскільки він є двоюрідним братом померлої і постійно підтримував родинні стосунки із нею, та разом зі своєю дружиною підтримував та допомагав ОСОБА_3 до смерті і організовував її поховання.

Заслухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи суд вважає, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть, Серія НОМЕР_1 , виданого Черкаським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Черкаській області від 25.07.2017 року.

За життя померла ОСОБА_3 заповіту не залишила, після смерті якої відкрилася спадщина у вигляді квартири за адресою: АДРЕСА_1 та квартира за адресою: АДРЕСА_2 . Факт належності померлій вказаних квартир підтверджується наявними в матеріалах справи Інформацією з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна № 106959898 від 11.12.2017 та № 107652440 від 15.12.2017 року.

Для оформлення спадкових прав після смерті ОСОБА_3 позивач 28.09.2017 року звернувся до приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Зуєвої Н.В. із заявою про прийняття спадщини після померлої ОСОБА_3 , однак, нотаріус своїм листом від 23.10.2017 року № 163/01-16 повідомив йому, що його заява про прийняття спадщини надіслана за належністю на адресу приватного нотаріуса Черкаського міського нотаріального округу Ткаченко І.П., оскільки відповідно інформації зі Спадкового реєстру № 49560700 від 23.10.2017 року спадкова справа заведена та зберігається у вищевказаного нотаріуса.

Факт родинних відносин, а саме двоюрідної спорідненості між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є двоюрідною тіткою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 підтверджується тим, що ОСОБА_4 народилася ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Одесі, в сім`ї батьків: ОСОБА_17 та ОСОБА_18 , ОСОБА_19 померла ІНФОРМАЦІЯ_6 . Вказане підтверджується архівною довідкою про народження № Л-1391 від 15.11.2017 та копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 03.04.2013.

Позивач ОСОБА_2 є сином ОСОБА_6 та ОСОБА_4 , що підтверджується копією свідоцтва про народження позивача.

Батько ОСОБА_4 - ОСОБА_17 , батьками якого були ОСОБА_20 та ОСОБА_21 , що підтверджується свідоцтвом про народження НОМЕР_3 від 06.10.1949.

Двоюрідний дядько ОСОБА_4 - ОСОБА_22 , батьками якого зазначені: ОСОБА_20 та ОСОБА_23 , що підтверджується довідкою Державного архіву Миколаївської області № С- 761/03-06 від 01.11.2017 року.

Отже із зазначеного вбачається, що батько ОСОБА_4 - ОСОБА_17 та її дядько ОСОБА_22 являються рідними братами, оскільки їхнім батьком є ОСОБА_20 .

У ОСОБА_22 ІНФОРМАЦІЯ_7 народився син ОСОБА_17 , який являвся двоюрідним дядьком позивачу ОСОБА_2 .

Таким чином в судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 є донькою ОСОБА_17 та для ОСОБА_4 є двоюрідною племінницею, а остання їй двоюрідною тіткою.

Всі ці обставини свідчать про доведеність вимог позивача в частині встановлення факту родинних відносин, а саме двоюрідної спорідненості між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є двоюрідною тіткою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , тому дана вимога позивача підлягає до задоволення.

Позивач в своєму позові просить усунути ОСОБА_1 від права на спадкування за законом на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Черкаси, посилаючись на те, що ОСОБА_3 наприкінці свого життя тяжко хворіла на онкологічне захворювання через що в червня-липні 2017 року перебувала в безпорадному стані та потребувала допомоги, однак, ні догляду, ні матеріальної або моральної підтримки спадкоємець ОСОБА_1 їй не надав, хоча йому було достовірно відомо, що вона потребувала. Також зазначає, що ОСОБА_1 разом зі своєю дружиною ОСОБА_12 відібрали всі особисті документи ОСОБА_3 , а також документи на її нерухомість, та утримував аж до її смерті, такими діями позбавив її можливості розпорядитися своїм майном.

Факт того, що ОСОБА_3 тяжко хворіла на онкологічне захворювання та потребувала догляду підтверджується наступним доказами.

У відповіді КНП «Четвертий Черкаський міський центр первинної медико-санітарної допомоги» № 301 від 26.02.2018 року наданої на запит суду зазначено, що до комунальної установи хвора ОСОБА_3 звернулася 20.06.2017 року в тяжкому стані, в свідомості, з діагнозом: рак підшлункової залози. Об`єм допомоги, наданий хворій: лікування по типу «стаціонар вдома», проводилося ненаркотичними знеболюючими ліками та ферментативними препаратами.

З відповіді КЗ «Третя Черкаська міська лікарня швидкої медичної допомоги» ЧМР від 13.04.2018 № 1016 наданої на запит суду вбачається, що ОСОБА_3 , 1948 року народження була госпіталізована в зазначену медичну установу з 11.06.2017 р. по 19.06.2017 р. та з 14.07.2017 р. по ІНФОРМАЦІЯ_1. Стан хворої при госпіталізації важкий, за результатами проведених обстежень установлено діагноз: підозра на пухлину підшлункової залози, механічна жовтяниця, холестатичний гепатит, вперше виявлений панкреатогеннообумовлений цукровий діабет, ІХС/Атеросклеротичний кардіосклероз аорти вінцевих судин СНІІА, гіпертонічна хвороба ІІ с. ІІ ризик ІІІ. Отримала симптоматичне лікування. Виписана за бажанням пацієнтки (свідомість на момент виписки не порушена), у супроводі родичів з рекомендаціями щодо подальшого обстеження в онкологічному диспансері. 17.07.2017 року доставлено у зазначену медичну установу швидкою допомогою у вкрай важкому стані, з діагнозом Механічна жовтяниця, Інтоксикаційний синдром.

Посилання позивача на те, що ОСОБА_1 разом зі своєю дружиною ОСОБА_12 відібрали всі особисті документи ОСОБА_3 , а також документи на її нерухомість, та утримували аж до її смерті, чим позбавив її можливості розпорядитися своїм майном, суд не приймає до уваги, оскільки у відповіді ГУНП в Черкаській області від 11.08.2017 зазначено, що в ході перевірки СВ ЧВП ГУНП ознак кримінального правопорушення не виявлено і підстав внесення інформації до ЄРДР не вбачається, оскільки паспорт та ключі від квартири передані в добровільній формі сусідкою ОСОБА_11 в присутності працівників поліції ОСОБА_12 . Також в ході перевірки встановлено, що ОСОБА_1 являється двоюрідним братом ОСОБА_3 та разом з дружиною ОСОБА_12 доглядали за останньою, яка хворіла четвертою стадією онкозахворювання.

В судовому засіданні встановлено, що відповідачу було достеменно відомо про те, що його двоюрідна сестра ОСОБА_3 перебуває у безпорадному стані, у зв`язку з тим, що хворіла на онкологічне захворювання та потребувала постійного піклування та догляду й не могла обходитись без сторонньої допомоги.

В судовому засіданні були допитані свідки, зокрема, свідок ОСОБА_24 пояснив, що з ОСОБА_3 знайомий з 1975 року, разом працювали на заводі «Хімреактив». Видавали пайки, бачив як ОСОБА_25 заносив пайок ОСОБА_26 та вибивав килими їй. В 2017 році він бачився з ОСОБА_26 і та сказала, що справи в неї погані, залишився лише один брат ОСОБА_27 , який їй допомагає. Про ОСОБА_2 він нічого не знає.

Свідок ОСОБА_28 в судовому засіданні пояснив, що він разом працював з ОСОБА_29 . Коли той одружувався він та ОСОБА_3 були у них свідками на весіллі. Вони дружили. Через деякий час зустрілися разом з ОСОБА_30 і та йому сказала, що ОСОБА_31 їй допомагає як брат, продукти із села привозить. В 2017 році він зустрів ОСОБА_32 і той сказав, що ОСОБА_26 в лікарні. Він пішов її провідати в третю міську лікарню і бачив біля ОСОБА_33 сиділа ОСОБА_12 .

Свідок ОСОБА_12 в судовому засіданні пояснила, що з 1975 року знайома була з ОСОБА_30 і та була свідком у неї на весіллі. Коли її чоловік помер, вони часто телефонували одна одній. Вони їй пропонували переїхати до неї, але ОСОБА_26 відмовилась. Допомагали ОСОБА_26 весь час продуктами. Навесні зібрались їхати на дачу, вона зателефонувала ОСОБА_26 . Та їй сказала, що до неї приїхав ОСОБА_34 , так як був у відрядженні і біля неї ОСОБА_35 , везуть її в лікарню. На другий день її син разом з невісткою поїхали в лікарню. ОСОБА_26 попросила щоб приїхала вона та ОСОБА_27 . Вони поїхали. Вона залишилась біля ОСОБА_26 в лікарні, була там з семи ранку до семи вечора. Так було цілий тиждень. Коли лікар сказав, що будуть виписувати, вони поїхали до квартири ОСОБА_26 , але потрапити в неї не змогли, а тому зателефонували до поліції. Через деякий час сусідка ОСОБА_11 привезла ключі від квартири та паспорт. Вона ночувала з ОСОБА_26 п`ять днів, викликала лікаря. Потім їй потрібно було поїхати до онуки і попросила ОСОБА_36 побути з ОСОБА_37 через деякий час вона зателефонувала, то ОСОБА_35 їй повідомила, що ОСОБА_38 найняв доглядальниць і приходити не потрібно. Коли приїхав ОСОБА_34 то ОСОБА_26 поклали до онкодиспансера. Вони їздили в лікарню, привозили їжу, купляли ліки які говорив лікар. В лікарні ОСОБА_3 померла. Вона разом з чоловіком поховали її.

Аналогічні покази дав ОСОБА_1 , якого було допитано в судовому засіданні в якості свідка.

Свідки ОСОБА_39 та ОСОБА_40 в судовому засіданні пояснили, що вони приїздили до ОСОБА_33 . Біля неї була їх мати ОСОБА_12 та батько ОСОБА_1 . Вони привозили в лікарню їжу, ліки, одежу. Коли забрали ОСОБА_3 з лікарні, їх мати тиждень була біля ОСОБА_33 Потім ОСОБА_2 найняв двох доглядальниць і ті були біля неї. Коли вони приходили до ОСОБА_33 то одна доглядальниця їх впускала в квартиру, а інша ні за вказівкою ОСОБА_41 Коли поклали другий раз в лікарню ОСОБА_42 , то батьки і вони до неї приходили. Там вона і померла. Поховали ОСОБА_42 вони.

Свідок ОСОБА_43 в судовому засіданні пояснила, що вона здійснювала нагляд за ОСОБА_30 за проханням ОСОБА_44 влітку 2017 року разом з ОСОБА_14 Оплачував послуги їм ОСОБА_45 , кошти пересилав на карточку. Хто навідував у лікарні ОСОБА_42 , вона не знає. ОСОБА_14 їй говорила, що приходили родичі.

Свідок ОСОБА_14 в судовому засіданні пояснила, що вона була доглядальницею у ОСОБА_33 до її смерті. Роботу їм оплачував ОСОБА_46 бачила один раз, він приїздив з сином та невісткою, привезли борщ. Десь за тиждень ОСОБА_45 приїхав та відвіз ОСОБА_42 до лікарні, він і ліки купляв.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні пояснила, що ОСОБА_3 вона знає з дня свого народження. ОСОБА_3 дуже добре спілкувалась з ОСОБА_2 та їздила до них в м. Одесу по два рази в рік. Вона приходила до ОСОБА_33 і побачила що та захворіла. Приїхав ОСОБА_2 та викликав швидку допомогу і відвезли ОСОБА_42 до лікарні. Вона була біля неї вранці і ввечері. Кошти на ліки давав ОСОБА_46 вона бачила. Особисто говорила з його дружиною, та декілька разів та була біля ОСОБА_47 . Коли вона після вихідних прийшла в лікарню, то дізналась, що ОСОБА_3 виписали з лікарні і її відвезли додому ОСОБА_15 . Вона приходила провідувати ОСОБА_48 була два дні, а потім попросила її побути з ОСОБА_3 , так як їй стало погано. Постілки вона працювала, то найняла двох доглядальниць, а вона приносила продукти. Все це оплачував ОСОБА_2 , постійно в телефонному режимі цікавився станом здоров`я ОСОБА_33 Коли приїхав ОСОБА_45 то вони відвезли ОСОБА_42 в онкодлиспансер, де та і померла. ОСОБА_15 поховали ОСОБА_3 та про поховання їм нічого не повідомили.

Свідки ОСОБА_49 та ОСОБА_50 в судовому засіданні пояснили, що з ОСОБА_30 разом працювали. ОСОБА_41 бачили на дні народженні у ОСОБА_26 . Коли ОСОБА_26 захворіла, ОСОБА_51 сказала, що найняли доглядальниць для ОСОБА_33 ОСОБА_49 зазначила, що бачила ОСОБА_1 на днях народження у ОСОБА_26 . Останній раз його бачила в лікарні.

Допитаний в якості свідка ОСОБА_52 в судовому засіданні пояснив, що ОСОБА_53 була його троюрідною сестрою по матері. Його мати була донькою ОСОБА_54 , який являвся братом ОСОБА_22 , у якого був син ОСОБА_55 та який був батьком ОСОБА_33 . Вони добре спілкувались, часто приїздили один до одного в гості. Коли йому зателефонувала ОСОБА_56 та повідомила, що ОСОБА_26 захворіла, він поїхав в м. Черкаси. Викликав швидку та купив всі необхідні ліки. Сам поїхав, а ОСОБА_35 залишилась з ОСОБА_26 . Тоді і з`явились ОСОБА_15 . Його особисто ОСОБА_26 попросила замінити замки в квартирі, так як ключі віддала ОСОБА_57 , постільки йому не довіряє. Він замінив замок та ключ віддав сусідці ОСОБА_58 деякий час йому зателефонувала дружина ОСОБА_32 та повідомила, що вони привезли ОСОБА_26 до квартири, але потрапити в неї не можуть. Він її повідомив де ключі. ОСОБА_15 були у ОСОБА_26 декілька разів. Доглядали ОСОБА_26 доглядальниці, а він оплачував їм роботу. ОСОБА_59 стало гірше, він приїхав та відвіз ОСОБА_26 в онкодиспансер. Там вона і померла, Про її смерть та поховання ОСОБА_15 його не повідомив.

Також в судовому засіданні встановлено, що після смерті ОСОБА_33 , відповідач займався організацією та проведенням поховання, що підтверджується наступними документами, а саме: договором-замовлення на організацію та проведення поховання № 1610 від 22.07.2017 в якому замовником зазначено ОСОБА_25 , свідоцтвом користувача місця поховання.

З матеріалів справи вбачається, що відповідач звертався до Приватного нотаріуса Черкаського міського округу Ткаченко І.П. із заявою про прийняття спадщини після смерті ОСОБА_33 .

Отже, на отримання спадщини після померлої ОСОБА_33 на даний час претендують позивач ОСОБА_2 та відповідач ОСОБА_25 .

Відповідно до ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України передбачено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Відповідно до ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Нормами ст. 1223 ЦК України визначено, що право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу. Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини.

Відповідно до ст.1258 ЦК України спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених ст.1259 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 1259 ЦК України передбачено, що фізична особа, яка є спадкоємцем за законом наступних черг, може за рішенням суду одержати право на спадкування разом із спадкоємцями тієї черги, яка має право на спадкування, за умови, що вона протягом тривалого часу опікувалася, матеріально забезпечувала, надавала іншу допомогу спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Статтею 1224 ЦК України, передбачено усунення від права на спадкування, за наступних обставин, а саме: не мають права на спадкування особи, які умисно позбавили життя спадкодавця чи будь-кого з можливих спадкоємців або вчинили замах на їхнє життя. Положення абзацу першого цієї частини не застосовується до особи, яка вчинила такий замах, якщо спадкодавець, знаючи про це, все ж призначив її своїм спадкоємцем за заповітом.

Не мають права на спадкування особи, які умисно перешкоджали спадкодавцеві скласти заповіт, внести до нього зміни або скасувати заповіт і цим сприяли виникненню права на спадкування у них самих чи в інших осіб або сприяли збільшенню їхньої частки у спадщині.

Не мають права на спадкування за законом батьки після дитини, щодо якої вони були позбавлені батьківських прав і їхні права не були поновлені на час відкриття спадщини.

Не мають права на спадкування за законом батьки (усиновлювачі) та повнолітні діти (усиновлені), а також інші особи, які ухилялися від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця, якщо ця обставина встановлена судом.

Не мають права на спадкування за законом одна після одної особи, шлюб між якими є недійсним або визнаний таким за рішенням суду.

Якщо шлюб визнаний недійсним після смерті одного з подружжя, то за другим із подружжя, який його пережив і не знав та не міг знати про перешкоди до реєстрації шлюбу, суд може визнати право на спадкування частки того з подружжя, хто помер, у майні, яке було набуте ними за час цього шлюбу.

За рішенням суду особа може бути усунена від права на спадкування за законом, якщо буде встановлено, що вона ухилялася від надання допомоги спадкодавцеві, який через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво був у безпорадному стані.

Положення цієї статті поширюються на всіх спадкоємців, у тому числі й на тих, хто має право на обов`язкову частку.

Пленум Верховного Суду України у п. 6 постанови «Про судову практику у справах про спадкування» від 30 травня 2008 року № 7 роз`яснив, що при встановленні судом факту ухилення особи від виконання обов`язку щодо утримання спадкодавця слід враховувати поведінку особи і розуміння нею свого обов`язку щодо надання допомоги, її необхідність для існування спадкодавця, наявність можливостей для цього та свідоме невиконання такою особою встановленого законом обов`язку.

Виходячи зі змісту зазначеної норми закону, суд при вирішенні такої справи повинен установити і факт ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги, і факт перебування спадкодавця в безпорадному стані через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво та його потребу в допомозі цієї особи.

Безпорадний стан слід розуміти як безпомічність особи, неспроможність її своїми силами через похилий вік, тяжку хворобу або каліцтво фізично та матеріально самостійно забезпечити умови свого життя, у зв`язку з чим ця особа потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Ухилення особи від надання допомоги спадкодавцеві, який потребував допомоги, полягає в її умисних діях чи бездіяльності, спрямованих на уникнення від обов`язку забезпечити підтримку та допомогу спадкодавцю, тобто ухилення, пов`язане з винною поведінкою особи, яка усвідомлювала свій обов`язок, мала можливість його виконувати, але не вчиняла необхідних дій. Таким чином, ухилення характеризується умисною формою вини.

Крім того, суд повинен з`ясувати, чи потребував спадкодавець допомоги від спадкоємця за умови отримання її від інших осіб і чи мав спадкоємець матеріальну й фізичну змогу надавати таку допомогу.

Для задоволення позовних вимог у справах про усунення від права на спадкування відповідно до ч. 5 ст. 1224 ЦК України має правове значення сукупність обставин: ухилення особи від надання спадкодавцеві допомоги при можливості її надання, перебування спадкодавця у безпорадному стані, потребу спадкодавця у допомозі саме цієї особи. Безпорадним слід розуміти стан особи, зумовлений похилим віком, тяжкою хворобою або каліцтвом, коли вона не може самостійно забезпечити умови свого життя, потребує стороннього догляду, допомоги та піклування.

Лише при одночасному настанні наведених обставин і доведеності зазначених фактів в їх сукупності спадкоємець може бути усунений від спадкування.

Судом 03.12.2018 була призначена судово-медична експертиза стосовно стану здоров`я ОСОБА_33 та чи потребувала остання постійної сторонньої допомоги з початку 2017 року по день смерті.

Відповідно до висновку судово-медичної експертизи № 04-01/24 від 27.06.2019 року, яка до суду надійшла 16.01.2020 року, ОСОБА_3 з 11.06.2017 по день смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 потребувала постійної сторонньої допомоги, відповідно до її стану.

Суд вважає, що позивачем не надано суду доказів про те, що відповідач не доглядав та не надавав фінансову допомогу на утримання померлої, ухилявся від надання ОСОБА_3 допомоги при можливості її надання, а допитані в судовому засіданні свідки достовірно не вказали на ці обставини, натомість зазначали протилежне, а саме, що ОСОБА_1 та його родина періодично провідував померлу, доглядав за нею, приносив їжу та піклувався про неї.

Крім того, відповідач у своєму відзиві на позовну заяву зазначає, що за життя підтримував із ОСОБА_3 родинні стосунки, спілкувався і допомагав їй до смерті. Зазначене підтверджується наявними в матеріалах справи фотознімками, на яких зображені відповідач, його сім`я та померла ОСОБА_3 , а також показами свідків.

Згідно з ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Отже, суд вважає, що в даній частині позовні вимоги про усунення ОСОБА_32 від права на спадкування за законом на спадщину, що відкрилася після смерті ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Черкаси задоволенню не підлягають, так як вони не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні, та нічим об`єктивно не підтверджені.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення.

Керуючись ст.ст. 81, 83, 89, 235, 258, 264-268 ЦПК України, ст.ст. 16, 1216, 1223, 1224, 1265, 1268-1269 ЦК України, ППВСУ № 7 від 30.05.2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» суд -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Встановити факт родинних відносин, а саме двоюрідної спорідненості між ОСОБА_4 та ОСОБА_30 , а саме, що ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 є двоюрідною тіткою ОСОБА_33 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

В іншій частині позову позивачу відмовити.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Черкаського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до суду апеляційної інстанції протягом 30 днів (ст.ст.354, 355 ЦПК України). Якщо в судовому засіданні проголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду справи без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий:

Позивач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , прож. АДРЕСА_5 .

Відповідач: ОСОБА_25 , ІНФОРМАЦІЯ_9 , прож. АДРЕСА_6 .

Повний текст рішення складено 13.03.2020