Справа № 939/920/20
РІШЕННЯ

Іменем України

23 вересня 2020 рокуБородянський районний суд

Київської області в складі: головуючого судді - Унятицького Д.Є.,

розглянувши в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

В травні 2020 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з метою отримання банківських послуг відповідачка підписала заяву від 18 грудня 2013 року та отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Внаслідок порушення зобов`язань за кредитним договором відповідачка, станом на 21 березня 2020 року має заборгованість за кредитом в сумі 84707,60 грн. Тому просив стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості та понесені судові витрати.

22 червня 2020 року відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено провести розгляд справи в порядку спрощеного провадження без повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами. Сторонам роз`яснено право подати до суду заяви по суті справи та встановлені строки для їх подання.

Відповідачка ухвалу про відкриття провадження у справі, копію позовної заяви та додані до неї документи отримала. Подала відзив на позов відповідно до якого проти позову заперечувала. Зазначила, що сума несплаченого кредиту становить 4717,36 гривень. З розрахунку-заборгованості вбачається, що позивач нарахував (застосував) процентну ставку з грудня 2013 року заявленого періоду 30% річних, з 01 вересня 2014 року - 34,8% річних, а з 01 квітня 2015 року - 43,2% річних. Періодом, за який нараховано проценти є період - з 06 квітня 2017 року по 21 березня 2020 року. Отже позивач намагається переконати суд, що на 4717,36 грн тіла кредиту за 2 роки 11 місяців можна нарахувати понад 73580 гривень відсотків. Відповідно ч.1 ст.1054 ЦК України сума процентів (понад 73 тис. грн.) є необґрунтованою і недоведеною, а відтак ці конкретні позовні вимоги безпідставні. В анкеті позичальника від 18 грудня 2013 року не зазначена процентна ставка, відсутні умови договору про встановлення відповідальності у вигляді неустойки (пені, штрафів) за порушення зобов`язання у вигляді грошової суми та її визначеного розміру. Обгрунтовуючи право вимоги - розмір і порядок нарахування відсотків, пені і штрафів позивач посилався на витяг з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна" та витяг з умов та правил надання банківських послуг в "Приватбанку". Вказані умови, що розміщені на офіційному сайті позивача неодноразово змінювались самим банком, з часу виникнення спірних правовідносин до моменту звернення до суду кредитор міг додати до позовної заяви витяг з тарифів та витяг з умов та правил в будь-яких редакціях, найбільш сприятливих для задоволення позову. В зв`язку з цим вони не можуть розцінюватись як стандартна (типова) форма, що встановлена до укладеного з нею кредитного договору, оскільки достовірно не підтверджують вказаних обставин та не містять підпису позичальника про ознайомлення з ними під час укладення кредитного договору. Тому відсутні підстави вважати, що при укладенні договору банк дотримався вимог про повідомлення споживача про умови кредитування та узгодження з ним саме тих умов, про які вважав узгодженими банк, тому витяг з тарифів та витяг з умов і правил надання банківських послуг, які містяться у справі не можна розцінювати як частину кредитного договору, укладеного між сторонами 18 грудня 2015 року шляхом підписання заяви-анкети. Відповідно до п.1 ч.2 ст.258 ЦК України до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені) застосовується позовна давність один рік. Оскільки позовна заява підписана позивачем 21 квітня 2020 року, а до суду надійшла ще пізніше просила застосувати строк позовної давності. Також позивач просить стягнути штраф у розмірі 4509,89 грн. Оскільки штраф та пеня це різновиди однієї і тієї ж самої неустойки, то підстав для його стягнення немає, оскільки це буде подвійна відповідальність за одне й те ж саме порушення, що заборонено законом. З розрахунку боргу наданого позивачем слідує, що остання проплата мала місце 06 квітня 2017 року, позовна заява підписана позивачем 21 квітня 2020 року, а до суду надійшла та зареєстрована ще пізніше, тобто подана з пропуском строку позовної давності три роки, що є підставою для відмови у позові.

Позивач надіслав відповідь на відзив, де зазначив, що при оформленні кредиту заява на отримання кредиту підписується повнолітньою, дієздатною особою, чим підтверджується що позичальник ознайомлений з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку. Укладення договору здійснюється за принципом укладання між банком та клієнтом договору приєднання (ст.634 ЦК України). Підписанням заяви позичальник приєднується до запропонованих банком умов та тарифів. Відповідачка підписала заяву про приєднання до умов та правил надання банківських послуг в якій зазначено, що підписавши цю заяву вона ознайомилась та згодна з умовами та правилами надання банківських послуг, в тому числі з умовами та правилами обслуговування по платіжним карткам, тарифами банку, які разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування. Також зазначено, що відповідачці було надано для ознайомлення умови та правила в письмовому вигляді, ознайомлення з якими засвідчується власним підписом в заявці про приєднання. Отже заява про приєднання до умов та правил з умовами та правилами надання банківських послуг, тарифами, що розташовані на офіційному сайті банку складають договір про надання банківських послуг. З моменту оформлення кредитного договору пройшло сім років. За фактом неправильного нарахування відсотків відповідачка в банк не зверталась, що свідчить про те, що вона знала розмір процентних ставок та інші умови обслуговування і повністю з ними погодилась, про що свідчить підписаний договір, користування кредитними грошовими засобами та погашення, які вона здійснювала. Крім цього в анкеті-заяві зазначено "я ознайомилась і згодна з умовами та правилами. Своїм підписом я підтверджую факт отримання повної інформації про умови кредитування в "Приватбанку". З копії анкети-заяви вбачається інформація про персональні дані, адресу проживання та іншу інформацію необхідну для отримання кредитної картки, згода відповідачки на укладення договору та оформлення кредитної картки "Універсальна". Особистим підписом відповідачка засвідчила "я згодна з тим, що ця заява, разом з пам`яткою клієнта, умовами та правилами надання банківських послуг, а також тарифами становить між мною та банком договір про надання банківських послуг. Я ознайомилась та згодна з умовами та правилами надання банківських послуг та тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді…. Я зобов`язуюся виконувати вимоги умов та правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті "Приватбанку". З долученого до позову витягу з тарифів обслуговування кредитних карт "Універсальна, 55 днів пільгового періоду" вбачається, що на момент укладення договору банк встановив поточну процентну ставку у розмірі 2,5% (30% на рік), розміри комісій та штрафів, розмір щомісячного платежу. З розрахунку заборгованості та виписки про рух коштів вбачається, що відповідачка частково сплачувала заборгованість за договором. Розрахунок заборгованості відповідачкою не спростований, контррозрахунок не наданий, судово-економічні експертизи не призначались. Оскільки банк надав кошти шляхом встановлення кредитного ліміту, то між банком та відповідачкою укладений договір, який ніким не оспорений, отже є всі підстави для стягнення заборгованості. Розмір кредитної ставки може змінюватись банком за умови інформування позичальника шляхом надання виписки по картковому рахунку. Відповідно до договору в обов`язки клієнта входить отримувати виписки про стан картрахунку і проведені по ньому операції. Неотримання виписки або несвоєчасне її отримання не звільняє держателя від виконання зобов`язань за договором. Пеня і штраф є формами неустойки, а згідно ст. 230 ГК України видами штрафних санкцій, тобто не є окремими та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватись різний набір санкцій. Таким чином штраф і пеня є окремими видами неустойки. Штраф застосовується за порушення виконання зобов`язання, а пеня - за несвоєчасність виконання грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. У разі порушення позичальником термінів платежів по будь-якому з грошових зобов`язань більше ніж на 30 днів банк нараховує штраф за формулою 500 грн. + 5% від заборгованості за кредитом. Штраф розраховується на окремому рахунку і підлягає сплаті першочергово. Відповідно до п.1.7.31 умов договору строк позовної давності за кредитним договором, щодо вимог про повернення кредиту, відсотків, винагороди, неустойки (пені та штрафів) був збільшений до 50 років. Відповідачкою здійснені дії, що свідчать про визнання нею боргу. Згідно виписки вона неодноразово здійснювала погашення заборгованості, останнє 06 квітня 2017 року. Позивач же звернувся до суду з позовом 05 травня 2020 року - до спливу позовної давності.

Відповідачка надіслала заяву про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін для правильного врегулювання спору.

Ухвалою суду від 12 серпня 2020 року вказана заява залишена без задоволення.

Дослідивши письмові докази по справі, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню.

Судом встановлено, що відповідно до укладеного кредитного договору відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту із сплатою відсотків за користування кредитом на рік на суму залишку заборгованості, що підтверджується копіями анкети-заяви від 18 грудня 2013 року, витягу з тарифів обслуговування, витягу з умов і правил надання банківських послуг, виписки за договором, нової редакції статуту АТ КБ "Приватбанк" (а.с.18-19, 29-62, 11-15, 27-28).

Відповідно до розрахунку заборгованості (а.с.9-10) станом на 21 березня 2020 року заборгованість по кредитному договору відповідачки становить 84707,60 грн., з яких 4717,36 грн. - залишок заборгованості за тілом кредиту, 73580,35 грн. - заборгованість за відсотками, 1900,00 грн. - пеня, 4509,89 грн. - штраф. Підстав вважати, що наданий розрахунок заборгованості невірний немає, оскільки відповідачкою він не спростований, а посилання на те, що розмір нарахованих відсотків занадто великий судом до уваги не приймається, оскільки не надано належних та допустимих доказів, що підтверджують неправильність вказаного розрахунку.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові в разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного зобов`язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.

Враховуючи, що доказів про те, що відповідачка ознайомлена з умовами кредитування, якими встановлено розмір відсотків, пені, комісії та штрафів суду не надано, стягненню підлягає 4717,36 гривень (заборгованість за тілом кредиту).

Однак, відповідно до ст.256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно ст.257 ЦК України загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки.

Враховуючи викладене, оскільки позов поданий після спливу трирічного строку звернення до суду, то в позові необхідно відмовити. При цьому, посилання позивача на те, що строк позовної давності збільшений, суд до уваги не приймає, оскільки зазначена суттєва умова не міститься в підписаному відповідачкою документі, тому підстав вважати, що сторони дійшли згоди с приводу зазначеної суттєвої умови договору немає.

Керуючись ст. 259-260 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові Акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором відмовити.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Київського апеляційного суду через Бородянський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складений 23 вересня 2020 року.

Головуючий-суддяД.Унятицький