Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

Справа №377/504/20

Провадження №2-о/377/11/20

22 вересня 2020 року Славутицький міський суд Київської області у складі головуючої - судді Теремецької Н.Ф., за участю секретаря судового засідання - Щуковської А.М.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Славутичі цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення факту, що має юридичне значення, -

У С Т А Н О В И В:

25 серпня 2020 року до суду надійшла заява, в якій заявник просить встановити факт того, що заявник ОСОБА_1 , яка є спадкоємцем за заповітом, постійно проживала зі спадкодавцем - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Славутичі Київської області, на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Заява обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_2 у лікарні м. Славутичі помер дядько батька заявника ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На момент смерті від знаходився в офіційному шлюбі з ОСОБА_2 , з якою вони припинили фактичні шлюбні відносини ще у 2014 році. З урахуванням даних обставин, а також наявних у нього серйозних проблем зі станом здоров`я, похилого віку, та у зв`язку з цим потреби у постійному сторонньому догляді, який його дружина не бажала здійснювати, батьки заявника ОСОБА_4 та ОСОБА_3 у квітні 2016 року забрали його до себе. На той момент і по день смерті ОСОБА_3 заявник разом з дітьми та своїми батьками мешкали у АДРЕСА_1 , який на підставі Договору купівлі- продажу, посвідченого 30 квітня 1996 року державним нотаріусом Ріпкинської державної нотаріальної контори Чернігівської області, зареєстрованого в реєстрі за № 983, належить на праві власності батьку заявника ОСОБА_4 .. У ОСОБА_3 були дуже серйозні проблеми зі станом його здоров`я. Після неодноразово перенесених ним інсультів ОСОБА_3 з серпня 2018 року до дня смерті був лежачим, і відповідно потребував постійного стороннього нагляду. Заявник та її батьки піклувалися про нього, здійснювали постійний догляд, надавали допомогу у всіх побутових питаннях, зверталися за наданням медичної допомоги, яку він отримував як в амбулаторному порядку, так і під час стаціонарного лікування в КНП «Славутицька міська лікарня». За життя ОСОБА_3 , проживаючи ще у м. Києві, 21 липня 2014 року у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Клітко В.В. посвідчив заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 3248, за змістом якого він здійснив розпорядження на випадок його смерті: все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, в тому числі 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , він заповів заявнику ОСОБА_1 . Враховуючи факт постійного проживання заявника зі спадкодавцем з квітня 2016 року і по день його смерті, вона вважала себе особою, яка фактично прийняла спадщину та нікуди не зверталася з приводу відкриття спадкової справи ОСОБА_3 , розуміючи, що оформлення її права на спадкове майно за законом не обмежено строком. Тому для встановлення факту, що має юридичне значення, а саме постійного проживання заявника зі спадкодавцем ОСОБА_3 на час відкриття спадщини, з метою посвідчення її права на спадкове майно, яке залишилося як спадок після смерті ОСОБА_3 , заявник змушена звернутися з даною заявою до суду.

Ухвалою судді від 25 серпня 2020 року відкрито провадження та призначено справу до судового розгляду.

В судовому засіданні заявниця просила задовольнити заяву, посилаючись на те, що вона є спадкоємицею ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у лікарні м. Славутича. За життя, дядько її батька, ОСОБА_3 21 липня 2014 року у приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Клітко В.В. посвідчив заповіт, зареєстрований в реєстрі за № 3248, за змістом якого він здійснив розпорядження на випадок його смерті: все його майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що буде належати йому на день смерті і на що він за законом матиме право, в тому числі 1/2 частку квартири АДРЕСА_2 , він заповів їй. ОСОБА_3 мав серйозні проблеми зі здоров`ям, потребував постійного догляду, а його дружина ОСОБА_2 не бажала забезпечувати йому належний догляд, тому її батьки забрали ОСОБА_3 у квітні 2016 року проживати до себе, а саме в будинок за адресою: АДРЕСА_1 . Коли він ще міг сам рухатися, то вони з батьками приїжджали з м.Славутича до с.Неданчичі та доглядали за ним. Проте, в серпні 2018 року він переніс інсульт, і після перенесеного інсульту він вже не зміг рухатися, був лежачим та потребував постійного стороннього догляду. Тому вона з серпня 2018 року почала постійно з ним там проживати та доглядати за ним, оскільки її матір ОСОБА_3 працювала в м.Славутичі і не могла постійно перебувати в с.Неданчичі, а вона на той час була у відпустці по вагітності та пологах. Вона перебувала у зареєстрованому шлюбі, у неї був син ОСОБА_5 , який проживав з її чоловіком в м.Славутичі, але на вихідні та канікули постійно приїжджав до неї. У листопаді 2018 року у заявниці народилася друга дитина ОСОБА_6 , і вона з цією дитиною проживала в с.Неданичі та доглядала за ОСОБА_3 до самої смерті. ОСОБА_3 помер в лікарні м.Славутича 24 травня 2019 року, куди був доставлений 23 травня 2019 року з повторним інсультом. Їй допомагали доглядати за ним її батьки ОСОБА_4 та ОСОБА_3 , рідний брат, які приїжджали в с.Неданчичі, та проживали разом з нею, а також її чоловік, який приїжджав до неї із старшим сином. Так як вона на момент смерті ОСОБА_3 постійно проживала з ним, вона вважала що фактично прийняла спадщину і вважала, що немає необхідності звертатись до нотаріуса для відкриття спадщини, тому шестимісячний строк прийняття спадщини нею був пропущений. Отже, даний факт їй необхідний для оформлення спадщини.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилася, про дату, час та місце судового засідання була повідомлена належним чином.

Свідок ОСОБА_4 суду показав, що він є батьком заявника. ОСОБА_3 був його рідним дядьком. У ОСОБА_3 були проблеми із здоров`ям, і він потребував догляду, а його дружина відмовлялася за ним доглядати, тому він звернувся до нього за допомогою. В 2016 році він привіз дядька на постійне проживання до будинку, що знаходиться в АДРЕСА_1 та належить йому на праві власності. Він, його дружина ОСОБА_3 , рідний син ОСОБА_7 та його дочка ОСОБА_1 доглядали за ним, приїжджаючи з м.Славутича. А коли в серпні 2018 року в нього стався інсульт, і він потребував постійного догляду, то дочка ОСОБА_1 , яка перебувала у відпустці по вагітності та пологах, постійно почала проживати з ним та доглядати за ним. Він та його дружина, рідний син також приїжджали та допомагали дочці доглядати за його дядьком. В травні 2019 року з ним трапився повторний інсульт, після якого він був поміщений 23 травня 2019 року до Славутицької міської лікарні, а ІНФОРМАЦІЯ_2 він помер. Таким чином, до смерті ОСОБА_3 його дочка ОСОБА_1 постійно проживала разом з ним за адресою: АДРЕСА_1 та доглядала за ним.

Свідок ОСОБА_3 суду показала, що вона є матір`ю заявника ОСОБА_1 .. В 2016 році вони з чоловіком ОСОБА_4 привезли з м.Києва його рідного дядька ОСОБА_3 , щоб доглядати за ним, оскільки він мав серйозні проблеми із здоров`ям, а його дружина не мала бажання доглядати за ним. З того часу ОСОБА_3 проживав в дачному будинку за адресою: АДРЕСА_1 , а вона, її чоловік, син та дочка ОСОБА_1 приїжджали з м.Славутича та доглядали за ним. Коли в ОСОБА_3 в серпні 2018 року стався інсульт, після якого він вже не міг самостійно рухатися, то дочка ОСОБА_1 почала постійно з ним проживати, оскільки він потребував постійного стороннього догляду. На той час дочка була у відпустці по вагітності та пологах і могла постійно перебувати разом з ОСОБА_3 .. Вона також приїжджала разом з чоловіком та допомагала дочці доглядати за ОСОБА_3 .. Її дочка і після народження дитини продовжила там проживати та доглядати за ОСОБА_3 аж до самої його смерті. Коли з ним трапився повторний інсульт в травні 2019 року, то його помістили до Славутицької міської лікарні, а на наступний день він помер.

Свідок ОСОБА_8 суду показав, що він проживає в м.Славутичі, а в с. Неданчичі в нього є дача за адресою: АДРЕСА_3 . В 2016 році він познайомився з ОСОБА_3 , який проживав в будинку, що належить ОСОБА_4 , за адресою АДРЕСА_1 . Він бачив, що до цього будинку приїжджали ОСОБА_4 , ОСОБА_3 та їх дочка ОСОБА_1 , які доглядали за ОСОБА_3 .. Коли у ОСОБА_3 в 2018 році стався інсульт, то ОСОБА_1 постійно почала проживати разом з ним та проживала там до самої смерті ОСОБА_3 ..

Свідок ОСОБА_9 суду показав, що він є чоловіком ОСОБА_1 .. В 2016 році батько її дружини привіз в с.Неданчичі в будинок, який йому належить, свого рідного дядька ОСОБА_3 , який потребував догляду за станом здоров`я. Його дружина ОСОБА_1 та її батьки приїжджали і доглядали за ним. Коли в 2018 році у ОСОБА_3 стався інсульт, і він не міг сам пересуватися, то його дружина, яка перебувала у відпустці по вагітності та пологах, почала постійно там проживати і доглядати за ним. Їй допомагали доглядати за ОСОБА_3 її батьки, рідний брат та він, коли приїжджав разом із старшим сином у вихідні дні та на канікули. Після народження дочки, його дружина продовжила там проживати та доглядати за ОСОБА_3 до самої його смерті.

Вислухавши пояснення заявниці, показання свідків, перевіривши письмові докази, суд вважає необхідним задовольнити заяву з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно копії свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 27 травня 2019 року виконкомом Неданчицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у віці 88 років у м. Славутичі Київської області, про що складено відповідний актовий запис № 06 (а.с.15).

Згідно копії довідки про причину смерті, виданої КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , причина смерті: набряк головного мозку, гостре порушення мозкового кровообігу по ішемічному типу (а.с.14).

Відповідно до копії паспорта ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстроване місце проживання останнього: АДРЕСА_4 з ІНФОРМАЦІЯ_4 ( а.с. 12).

Як вбачається з копії довідки № 338, виданої 20 серпня 2020 року виконкомом Неданчицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, ОСОБА_3 з квітня 2016 року проживав без реєстрації в АДРЕСА_1 в будинку, який належить племіннику ОСОБА_4 і разом з ним проживали слідуючі члени сім`ї: ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_7 , ОСОБА_11 , ОСОБА_1 , ОСОБА_9 . ОСОБА_3 з серпня 2018 року до дня смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 був лежачим після інсульту і потребував стороннього догляду, і члени його сім`ї здійснювали за ним догляд (а.с. 19).

З копій виписних епікризів № 3733, 3149, 2198,1944, 1382 з карти стаціонарного хворого ОСОБА_3 вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на стаціонарному лікуванні КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради: з 04.11.2016 року по 11.11.2016 року з основним діагнозом: цереброслероз, артеріальна гіпертензія ІІІ ступеня, гіпертонічний криз; з 19.09.2016 року 28.09.2016 року з основним діагнозом: стенокардія напруги ІІ-ІІІ ФК, атеросклеротичний та постінфарктний кардіосклероз; з 13.07.2017 року по 21.07.2017 року з основним діагнозом: стенокардія напруги ІІ-ІІІ ФК, атеросклеротичний та постінфарктний кардіосклероз; з 11.08.2018 року по 27.08.2018 року з основним діагнозом: церебросклероз, ГПМК по ішемічному типу в лівій гемісфері з правобічним вираженим геміпарезом, до плегії в руці, ускладнення основного: набряк головного мозку; з 23.05.2019 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 з основним діагнозом: церебросклероз, гіпертонічна хвороба ІІІ ст., ризик високий, повторне ГПМК по ішемічному типу в правій гемісфері, набряк головного мозку, кома ІІІ, судомний синдром, кардіосклероз, порушення серцевого ритму по типу ФП, правобічна субтотальна пневмонія.

Як видно із копії заповіту від 21 липня 2014 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на випадок своєї смерті зробив таке розпорядження: все своє майно, де б воно не було і з чого б воно не складалось, і взагалі все те, що йому буде належати на момент смерті і на що він за законом матиме право, в тому числі 1/2 (одну другу) частку квартири АДРЕСА_2 заповідав ОСОБА_1 (а.с. 10).

Відповідно до копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі № 37927483 від 21.07.2014 року було проведено реєстрацію скасування заповіту та скасовано заповіт № 44061609 від 19.02.2008 року, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В.( а.с. 11).

Згідно з копією свідоцтва про право власності на житло від 06 березня 2000 року, Ленінградська районна рада народних депутатів міста Києва, посвідчує, що квартира, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_4 , дійсно належить на праві спільної часткової власності гр. ОСОБА_2 , 1/2 частина та членам її сім`ї ОСОБА_3 , 1/2 частина. Свідоцтво видане згідно з розпорядженням від 06 березня 2000 року № 1173, було зареєстровано Київським міським бюро технічної інвентаризації 17 березня 2000 року і записане у реєстрову книгу за № 1978 (а.с. 16).

Відповідно до копії договору купівлі- продажу, посвідченого 30 квітня 1996 року державним нотаріусом Ріпкинської державної нотаріальної контори Чернігівської області, зареєстрованого в реєстрі за № 983, ОСОБА_4 купив жилий дерев`яний будинок з надвірною будівлею, що знаходиться в АДРЕСА_1 , розташований на земельній ділянці місцевої ради (а.с. 18).

Як вбачається з копії листа Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори № 5192 від 24 липня 2020 року, ОСОБА_1 просять з`явитися до Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори 26 серпня 2020 року для з`ясувань обставин по спадковій справі ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_7 та залишив заповіт на ім`я ОСОБА_1 на належну йому частку квартири. Якщо ОСОБА_1 не з`явиться до вказаної дати, то свідоцтво про право на спадщину буде видане спадкоємиці за законом, так як вона пропустила шестимісячний термін, встановлений законом для прийняття спадщини (а.с. 20).

Після смерті ОСОБА_10 заведена спадкова справа № 1441/2019, номер у спадковому реєстрі 64982628. Із копії спадкової справи, яка надійшла до суду з Дванадцятої Київської державної нотаріальної контори видно, що ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . Із заявою про прийняття спадщини за законом звернулася ІНФОРМАЦІЯ_8 ОСОБА_2 , дружина спадкодавця. З інформаційної довідки зі Спадкового реєстру (заповіти/спадкові договори) вбачається, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 за життя залишив заповіти від 21.07.2014 року № 56327483, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Клітко В.В., та 13.08.2016 року № 59362988, посвідчений Славутицькою міською державною нотаріальною конторою ( а.с. 49-83).

Відповідно до копії заповіту від 13 серпня 2016 року № 59362988, посвідченого державним нотаріусом Славутицької міської державної нотаріальної контори Наваліхіною О.О., ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належну йому земельну ділянку площею 2,00 га, що розташована на території Неданчицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, кадастровий номер земельної ділянки - 742448500:12:001:0024, заповідав ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 95).

Згідно з копією витягу про реєстрацію в спадковому реєстрі, 13.08.2016 року до Спадкового реєстру внесено реєстраційний запис, а саме реєстрація заповіту № 59362988 ОСОБА_3 , посвідченого Славутицькою міською державною нотаріальною конторою (а.с. 96).

Як вбачається з копії свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області 12 вересня 2009 року ОСОБА_9 , ІНФОРМАЦІЯ_10 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстрували шлюб 12 вересня 2009 року, про що в Книзі реєстрації шлюбів 12 вересня 2009 року зроблено відповідний запис за № 113. Прізвище чоловіка та дружини після реєстрації шлюбу ОСОБА_1 (а.с. 91).

Згідно з копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_3 , виданого відділом реєстрації актів цивільного стану Славутицького міського управління юстиції у Київській області, ОСОБА_5 народився ІНФОРМАЦІЯ_12 у м. Славутичі, Київської області, про що в Книзі реєстрації народжень 08 квітня 2010 року зроблено відповідний актовий запис за № 70, батько ОСОБА_9 , мати ОСОБА_1 (а.с. 90).

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого Славутицьким міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Київській області, ОСОБА_6 народилася ІНФОРМАЦІЯ_13 у м. Славутичі, Київської області, про що 29 листопада 2018 року складено відповідний актовий запис № 160, батько ОСОБА_9 , мати ОСОБА_1 (а.с. 89).

Як вбачається з копії трудової книжки ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , ОСОБА_1 22.01.2007 року прийнята на роботу до ДЗ «Спеціалізована медико-санітарна частина № 5» МОЗ України економістом по договірній та аналітичній роботі планово-економічної групи. 01.10.2007 року переведена керівником групи, провідним економістом по праці і заробітній платі планово-економічної групи на період відсутності основного працівника. 01.07.2012 року змінено найменування посади на «провідний економіст з праці». 18.12.2018 року відповідно до розпорядження КМУ від 28.03.2018 року № 196-Р, згідно з рішенням Славутицької міської ради від 03.10.2018 року № 1184-48-VII ДЗ «СМСЧ № 5 МОЗ України» реорганізовано шляхом приєднання до КНП «Славутицька міська лікарня» СМР з 18.12.2018 року. 14.01.2020 року працює по теперішній час (а.с. 92).

Відповідно до довідки № 96 від 22.09.2020 року КНП «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради Київської області, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , дійсно працює в Комунальному некомерційному підприємстві «Славутицька міська лікарня» Славутицької міської ради з 22.01.2007 року (наказ № 14-Л від 18.01.2007 року) по теперішній час, на посаді провідний економіст з праці планово- економічної служби. З 27.08.2018 року по 22.02.2019 року знаходилась на лікарняному по вагітності та пологам (АДС № 924094), з 23.02.2019 року по 10.03.2020 року їй була надана відпустка як постраждалій внаслідок Чорнобильської катастрофи (16 к.д. наказ № 97), з 11.03.2019 року по 18.11.2021 рік їй була надана відпустка по догляду за дитиною до 3-х років (наказ № 8-К від 22.02.2019 року) (а.с.94).

Як вбачається з копії заяви ОСОБА_1 від 12.09.2020 року до відповідного уповноваженого органу нотаріату про прийняття спадщини за заповітом, ОСОБА_1 цією заявою стверджує той факт, що спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 вона приймає (а.с. 93).

Вирішуючи заяву про встановлення факту, що має юридичне значення, суд виходить з наступного.

Згідно ч. 2 ст. 315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Відповідно до положень ст.ст. 1216-1218 ЦК України, спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Згідно із ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно доч.1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу або в сільських населених пунктах - уповноваженій на це посадовій особі відповідного органу місцевого самоврядування заяву про прийняття спадщини.

За змістом ч. 1 ст. 1270 ЦК України для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Таким чином, аналіз вказаних положень Цивільного кодексу України свідчить про те, що відносно спадкоємців, які на час відкриття спадщини постійно проживали спільно із спадкодавцем, встановлюється презумпція прийняття спадщини, яка може бути спростована лише шляхом подання ними заяви про відмову від спадщини до нотаріальної контори.

Метою звернення заявниці до суду є встановлення факту її постійного проживання, як спадкоємця зі спадкодавцем на час відкриття спадщини для подальшого оформлення прав на спадкове майно в нотаріальному порядку на підставі ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Як вбачається із спадкової справи № 1441/2019, номер у спадковому реєстрі 64982628, копія якої долучена до матеріалів справи, ОСОБА_1 заяву про відмову від прийняття спадщини не подала. Як вбачається з копії заяви ОСОБА_1 від 12.09.2020 року до відповідного уповноваженого органу нотаріату про прийняття спадщини за заповітом, ОСОБА_1 цією заявою стверджує той факт, що спадщину за заповітом після смерті ОСОБА_3 вона приймає.

Згідно з пунктом 211 Інструкції про порядок вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженої наказом від 03 березня 2004 N 20/5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 03 березня 2004 року за N 283/8882, свідоцтво про право на спадщину видається спадкоємцям, що прийняли спадщину, тобто тим, які постійно проживали разом зі спадкодавцем чи подали заяву нотаріусу про прийняття спадщини. Доказом постійного проживання разом зі спадкодавцем можуть бути: довідка житлово-експлуатаційної організації, правління житлово-будівельного кооперативу, відповідного органу місцевого самоврядування про те, що спадкоємець безпосередньо перед смертю спадкодавця проживав разом зі спадкодавцем; копія рішення суду, що набрало законної сили, про встановлення факту своєчасного прийняття спадщини; реєстраційний запис у паспорті спадкоємця або в будинковій книзі, який свідчить про те, що спадкоємець постійно проживав разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, та інші документи, що підтверджують факт постійного проживання разом зі спадкодавцем.

Згідно зі ст. 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З наведеного слід дійти висновку про те, що відсутність реєстрації спадкоємця за останнім місцем проживання спадкодавця сама по собі не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини ч. 3 ст. 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Судом достовірно встановлено, що від встановлення факту постійного проживання заявника зі спадкодавцем на час смерті залежить виникнення та зміна її майнових та немайнових прав, що пов`язані з можливістю звернення до нотаріуса за видачею свідоцтва про право на спадщину за заповітом як спадкоємцем за заповітом.

Згідно з роз`ясненнями, викладеними у п.п. 2, 23 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику у справах спадкування» № 7 від 30.05.2008, якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд про встановлення цих фактів. Зокрема, у такому порядку суди повинні розглядати заяви про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем на час відкриття спадщини. Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку з цим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутись в суд з заявою про встановлення факту постійного проживання з спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відповідно до ч. 1 ст. 1221 ЦК України місцем відкриття спадщини є останнє місце проживання спадкодавця.

В судовому засіданні з досліджених доказів, зокрема, показань свідків ОСОБА_4 , ОСОБА_10 , ОСОБА_9 , ОСОБА_8 та довідки № 338, виданої 20 серпня 2020 року виконкомом Неданчицької сільської ради Ріпкинського району Чернігівської області, ОСОБА_3 з квітня 2016 року і по день смерті проживав без реєстрації в АДРЕСА_1 .

Наведені докази у їх сукупності і взаємозв`язку є переконливими, достатніми та підтверджують також той факт, що заявник ОСОБА_1 постійно проживала з ОСОБА_10 на момент його смерті за місцем проживання спадкодавця за адресою: АДРЕСА_1 .

За таких обставин, суд дійшов висновку, що заява є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

За правилом частини ст. 294 ЦПК України при ухваленні судом рішень у справах окремого провадження судові витрати не відшкодовуються, якщо інше не встановлено законом.

На підставі викладеного, керуючись статтями 258-259, 263-265, 319 ЦПК України,-

В И Р І Ш И В :

Заяву задовольнити.

Встановити факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_5 , яка є спадкоємцем за заповітом, постійно проживала разом зі

спадкодавцем - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 у м. Славутич Київської області, на час відкриття спадщини, за адресою: АДРЕСА_1 .

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Славутицький міський суд Київської області. Апеляційна скарга може бути подана протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна

скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК

України.

Відповідно до п.3 розділу ХІІ Прикінцевих положень ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:

Заявник - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_11 , адреса місця проживання: АДРЕСА_5 , РНОКПП НОМЕР_5 .

Заінтересована особа - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_16 , адреса місця проживання: АДРЕСА_4 , РНОКПП НОМЕР_6 .

Повне рішення виготовлено 27 вересня 2020 року.

Суддя Н. Ф. Теремецька