Справа № 591/7440/18
Провадження № 2/591/150/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

06 березня 2020 року Зарічний районний суд м. Суми в складі:

головуючого в особі судді - КЛИМЕНКО А.Я.

при секретарі - Устименко М.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Суми цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди -

встановив :

Позивачка ОСОБА_1 звернулась до Зарічного районного суду м. Суми з позовною заявою до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди і свої позовні вимоги мотивує тим, що вона є власником квартири за адресою : АДРЕСА_1 . ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживають поверхом вище у квартирі АДРЕСА_2 того ж будинку. З вини відповідачів 03.03.0218 року відбулося перше залиття її квартири, 30.10.2018 року о 21-00 год. відбулось друге залиття, 09.11.2018 року о 15-40 год. відбулось третє залиття, 04.12.2018 року відбулось четверте залиття. Перше залиття сталося на ранній стадії ремонту, наступні 3 залиття відбулись вже після проведення капітального ремонту у її квартирі. Протягом відновлювальних робіт контакти з ОСОБА_2 мали різкий, неввічливий характер, неодноразово лунали погрози. ОСОБА_3 , який є власником кв.70 за вказаною квартирою не вжив жодної спроби повідомити про факти аварій в системі водопостачання. З 05.11.2018 року по 07.11.2018 року вона знаходилась на стаціонарному лікуванні та була прооперована 06.11.2018 року в Національному інституті серцево-судинної хірургії ім.М.М.Амосова АМН України. Залиття квартири не дало їй можливості повноцінно займатись відновленням здоров`я після операції, порушило її звичайний уклад життя на час усунення наслідків залиття. З урахуванням наведеного, позивач також просила стягнути з відповідачів моральну шкоду у розмірі 3000 грн. з кожного, стягнути з відповідачів судовий збір у розмірі 704,80 грн..

Позивачка ОСОБА_1 про день та час розгляду справи повідомлена належним чином, в письмовій заяві наданій суду просить суд слухати справу у її відсутність, позов підтримує повністю, просить суд його задоволити.

Відповідачі ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про день та час розгляду справи повідомлялися належним чином, до суду не з`явилися. Одночасно також були повідомлені через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади України.

Ухвалою суду від 28.12.2018 року позовну заяву залишено без руху, надано час позивачу для усунення недоліків. Ухвалою суду від 30.01.2019 року відкрито спрощене позовне провадження, призначено судове засідання на 06.03.2019 року .

13.03.2019 року від відповідача ОСОБА_2 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов не визнає, оскільки не є власником квартири, з якої відбулось залиття, під час залиття квартири не проживала за спірною адресою (а.с.80-81).

13.03.2019 року від відповідача ОСОБА_3 надійшов відзив на позовну заяву, відповідно до якого позов не визнає, оскільки відповідачем не доведено факт заподіяння ним шкоди (а.с.86-88).

Розгляд справи відкладався з різних причин.

Суд, дослідивши письмові докази, наявні в матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків:

Позивачу на праві власності належить квартира за адресою : АДРЕСА_1 (а.с.13) .

Відповідно до статті 322 ЦК України власник, зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч.1 ст. 177 ЖК України громадяни зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках та в інших місцях загального користування.

Згідно з пунктом 2.3.6 «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій», затверджених наказом Державного комітету з питань житлово-комунального господарства від 17 травня 2005 року №76, у разі залиття, аварії квартир складається відповідний акт, Форма вказаного акта встановлена в додатку №4 до «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій».

З матеріалів справи вбачається, що відповідно до довідки ОСББ «ЖК Зарічний 1» від 25.01.2019 №3, ОСОБА_1 зверталась 30.10.2018 року,09.11.2018 року, 04.12.2018 року з проханням про відключення водопостачання по їхньому стояку, з її слів було повідомлено про затоплення квартири (а.с.38).

При цьому, підстави вважати довідку актом, затвердженим Формою вказаного акта встановленою в додатку №4 до «Правил утримання жилих будинків та прибудинкових територій» підстави відсутні, а тому довідка є неналежним та недопустимим доказом причини залиття, так вини у цьому відповідачів.

Також позивачем не надано доказів, що відповідачі користувались вказаною квартирою або є власниками квартири, з якої відбулось залиття. Клопотання про витребування документів, які підтверджують право власності на квартиру, позивачем не заявлялось.

Відповідно до положень ст.190 ЖК України підприємства, установи, організації, а також громадяни, які заподіяли шкоду жилим будинкам, жилим приміщенням, інженерному обладнанню, об`єктам благоустрою і зеленим насадженням на прилеглих до будинків ділянках, зобов`язані відшкодувати заподіяну шкоду.

З огляду на викладене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності й диспозитивності цивільного процесу, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди, а позивач доводить наявність шкоди та її розмір.

Зі справи вбачається, що відповідачі 1,2 належними та допустимими доказами як причину залиття так і свою вину у цьому не спростували. Позивач, в свою чергу, не довела наявність шкоди та її розмір, який відповідачами не спростовано.

Відповідно до ч.3 ст.23ЦК України моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості. Моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування. Моральна шкода відшкодовується одноразово, якщо інше не встановлено договором або законом.

Суд вважає, що позивач не довів заподіяння моральної шкоди, оскільки факт залиття квартири не доведено належними і допустимим доказами. Отже, вимоги позивача про відшкодування йому моральної шкоди не підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, керуючись ст. 322 ЦК України, ст.ст. 177, 190 ЖК України, ст.ст. 10, 11, 12, 13, 81, 141, 76-81, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про відшкодування моральної шкоди відмовити за не обгрунтованістю.

Рішення суду може бути оскаржено безпосередньо до Сумського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня проголошення. В разі проголошення вступної та резолютивної частини або розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, в той же строк з дня складання повного судового рішення.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні скарги подаються учасниками справи через Зарічний районний суд м. Суми.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом. .

СУДДЯ КЛИМЕНКО А.Я.