ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 639/562/20 Головуючий суддя І інстанції Баркова Н. В.
Провадження № 22-ц/818/3868/20 Суддя доповідач Яцина В.Б.
Категорія: про відшкодування шкоди, з них
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року м. Харків.

Харківський апеляційний суд у складі суддів судової колегії судової палати у цивільних справах :

головуючого Яцини В.Б.,

суддів колегії Кругової С.С., Маміної О.В.,

розглянувши у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справиапеляційну скаргу Військового інституту танкових військ національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 20 травня 2020 року, ухвалене у складі судді Баркової Н.В., по цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я,

в с т а н о в и в :

У січні 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» про збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я.

Позов мотивовано тим, що у період з 15.05.2004 року по 05.11.2004 року він проходив військову службу на факультету військової підготовки Харківського державного технічного університету будівництва та архітектура та був достроково звільнений через хворобу, оскільки 22.04.2004 року внаслідок роботи на верстаку за розпорядженням командира роди ліва рука позивача попала під лезо, і він фактично лишився трьох пальців.

Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 15.12.2004 року серії ХАР № 000824, ОСОБА_1 інвалідність не призначалась, ступінь втрати професійної працездатності склав 30%.

Зазначає, що рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.09.2005 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково - стягнуто з факультету військової підготовки Харківського державного технічного університету будівництва та архітектури щомісячні платежі на відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я в сумі 150,00 грн., починаючи з 01.06.2005 року.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.12.2017 року по справі №639/2286/17 позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково, збільшено розмір відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, внаслідок збільшення розміру мінімальної заробітної плати та стягнуто з факультету військової підготовки Харківського державного технічного університету будівництва та архітектури щомісячні платежі на відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я в сумі 1445 грн., починаючи з 01.04.2017 року щомісячно.

Постановою Апеляційного суду Харківської області від 23.04.2018 року по справі №639/2286/17 за апеляційною скаргою відповідача рішення Жовтневого районного суду Харківської області від 18.12.2017 року залишено без змін, а саме: стягнуто з факультету військової підготовки Харківського державного технічного університету будівництва та архітектури на користь ОСОБА_1 щомісячні платежі на відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я в сумі 1 445 грн., починаючи з 11.04.2017 року щомісячно.

Отже, у зв`язку зі збільшенням розміру мінімальної заробітної плати, позивач має право на перерахунок відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я на підставі ч. 2 ст.1208 ЦК України, що встановлено рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.12.2017 року, яке набрало законної сили.

Зауважує, що Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік» передбачено, що з 01 січня 2017 року мінімальна заробітна плата становила 3 200,00 грн. З часу ухвалення рішення Жовтневого районного суду Харківської області від 18.12.2017 року розмір мінімальної заробітної плати підвищувався і відповідно до Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» (на день звернення позивача з цим позовом) складає 4 723,00 грн. Таким чином коефіцієнт росту мінімальної заробітної плати (розмір на який збільшилась мінімальна заробітна плата за період 11.04.2017 року по 01.01.2020 року) розраховується наступним чином: 4 723,00 грн. (встановлений розмір мінімальної заробітної плати в 2020 році / 3200 грн. (встановлений розмір мінімальної заробітної плати в 2017 році), що становить = 1,47. Відповідно розмір відшкодування шкоди має становити 2 124,00 грн. щомісячно, а саме: 1 445,00 (збільшений розмір відшкодування шкоди, визначений рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.12.2017 року) * 1,47 (коефіцієнт росту мінімальної заробітної плати), що складає = 2 124,00 грн.

Представник відповідача проти задоволення позову заперечував та зазначив, що підстав для перерахунку та стягнення цього відшкодування за період з 01.01.2020 року немає, оскільки позивач своїм правом на звернення до суду після зміни розміру мінімальної заробітної плати не скористався. Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова 18.12.2017 року було стягнуто з ВІТВ НТУ «ХПІ» на користь позивача 1 445,00 грн. щомісяця, починаючи з 01.04.2017 року, але враховуючи, що Жовтневий районний суд м. Харкова не встановив відшкодування у відсотках, а у твердій сумі, тому відшкодування можливе лише у розмірі 1700,00 грн. щомісячно, починаючи з моменту звернення позивача до суду.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 20 травня 2020 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено.

Збільшено розмір відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, що підлягає стягненню на користь ОСОБА_1 на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.12.2017 року, шляхом стягнення з Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» на користь ОСОБА_1 щомісячних платежів на відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я в сумі 2 124 гривні щомісячно, починаючи з січня 2020 року.

Стягнуто з Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» на користь держави судовий збір у розмірі 840 гривень 80 копійок.

Не погодившись з вказаним рішенням, представник Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський Політехнічний інститут» посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права просить скасувати рішення районного суду в частині призначення щомісячних платежів в сумі 2124 грн.

Скарга мотивована тим, що судом не враховано те, що рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 12 вересня 2005 року не встановлювалось відшкодування шкоди у відсотках, тому відшкодуванню шкоди з 01 квітня 2017 року можливе у твердій сумі у розмірі 1000 грн, а не у відсотках від мінімальної заробітної плати.

Правом надати відзив на апеляційну скаргу позивач не скористався.

Відповідно до ст. 368 ЦПК України суд апеляційної інстанції розглянув справу за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими для апеляційного провадження, які передбачені у ч. 1 ст. 369 ЦПК України, з огляду на зміст та ціну позову, без повідомленням учасників справи.

Згідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Відповідно до вказаних норм ЦПК України, вислухавши доповідь судді-доповідача, дослідивши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Згідно ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

У статті 263 ЦПК України визначено, що судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Вказаним вимогам рішення суду відповідає.

Судовим розглядом встановлено, що відповідно до копії довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 15.12.2004 року серії ХАР №000824, ОСОБА_1 інвалідність не встановлена, однак визначений ступінь втрати професійної працездатності у відсотках - 30 % з 05.11.2004 року одноразово (а.с. 8).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.09.2005 року частково задоволено позов ОСОБА_1 та стягнуто з Факультету військової підготовки Харківського державного технічного університету будівництва та архітектури щомісячні платежі на відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я в сумі 150,00 грн., починаючи з 01.06.2005 року (а.с.9-10).

Ухвалою апеляційного суду Харківської області від 20.12.2005 року апеляційну скаргу представника відповідача начальника Факультету військової підготовки Харківского державного технічного університету будівництва та архітектури відхилено. Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.09.2005 року залишено без змін (а.с.11).

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.12.2017 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволені частково. Збільшено розмір відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я, що підлягають стягненню з Факультету військової підготовки Харківського держаного технічного університету будівництва та архітектури на користь ОСОБА_1 , на підставі рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 12.09.2005 р., шляхом стягнення з Факультету військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університету «Харківський Політехнічний інститут» на користь ОСОБА_1 щомісячних платежів на відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я в сумі 1445 грн., починаючи з 01.04.2017 р. Стягнуто з Факультету військової підготовки імені Верховної Ради України Національного технічного університету «Харківський Політехнічний інститут» в дохід держави судовий збір в сумі 640 грн. У іншій частині позову ОСОБА_1 відмовлено (а.с.12).

Постановою апеляційного суду Харківської області від 23.04.2018 року апеляційну скаргу представника Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» Галіциної Дарини Сергіївни залишено без задоволення. Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 18.12.2017 року в оскарженій частині залишено без змін. При цьому зазначена постанова містить висновок про те, що суд першої інстанції правильно врахував розміри мінімальної заробітної плати, які були визначені Законами України «Про Державний бюджет України на 2005 рік», Законом України «Про Державний бюджет на 2017 рік» та відсоткове співвідношення визначення розміру відшкодування шкоди, оскільки рішенням суду першої інстанції від 12 вересня 2005 року встановлена обопільна вина в спричиненні шкоди позивачу. Отже, з врахуванням вимог ч.2 ст. 1208 ЦК України, розмір відшкодування шкоди підлягає відповідному збільшенню 3200/332 грн + 9,63 (розмір на який збільшилась мінімальна заробітна плата). (а.с.13-15).

Задовольняючи позовні вимоги ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив із того, що збільшення розміру відшкодування у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати заявлений ОСОБА_1 правомірно, вимоги позову ґрунтуються на чинному законодавстві, а відтак його право підлягає захисту.

Судова колегія погоджується з таким висновком суду першої інстанції.

Згідно ч. 2 ст.1208 ЦК України за заявою потерпілого у разі збільшення розміру мінімальної заробітної плати розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю, підлягає відповідному збільшенню на підставі рішення суду.

Виходячи зі змісту наведеної норми, при вирішенні даного спору суду належить встановити, у зв`язку з чим потерпілий просить змінити розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я, а саме: чи у зв`язку зі збільшення вартості життя, чи у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати.

У разі заявлення такої вимоги на підставі ч. 2 ст. 1208 ЦК України, підлягає з`ясуванню як потерпілому вперше було визначено розмір відшкодування: виходячи з середньої заробітної плати згідно із займаною посадою на час завдання шкоди, чи виходячи з мінімальної заробітної плати, і залежно від встановлених обставин, суди повинні зробити висновок щодо наявності підстав для збільшення розміру відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я.

Судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_1 з 15 травня 2004 року по 05 листопада 2004 року проходив дійсну військову службу на факультеті військової підготовки Харківського державного технічного університету будівництва та архітектури та був достроково звільнений через хворобу, оскільки 22 квітня 2004 року внаслідок роботи на верстаку за розпорядженням командира роти, ліва рука позивача попала під лезо і він фактично лишився трьох пальців.

Згідно довідки про результати визначення ступеня втрати професійної працездатності від 15 грудня 2004 року серії ХАР №000824 ОСОБА_1 інвалідність не призначалась, а ступінь втрати професійної працездатності склав 30% з 05 листопада 2004 року одноразово.

Рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 12 вересня 2005 року позовні вимоги ОСОБА_1 задоволено частково та стягнуто з Факультету військової підготовки Харківського державного технічного університету будівництва та архітектури щомісячні платежі на відшкодування шкоди, завданої ушкодженням здоров`я в сумі 150,00 грн, починаючи з 01 червня 2005 року.

Як вбачається з копії рішення, яка міститься в матеріалах справи, причинами нещасного випадку, крім особистої необережності та виробничої недисциплінованості ОСОБА_1 , є недостатній контроль з боку майстра виробничого випадку, що потягло виникнення шкоди здоров`ю позивача, у зв`язку чим, суд вважав за необхідне зменшити розмір щомісячних відшкодувань, які просив стягнути позивач з 393,00 грн до 150,00 грн на місяць.

Розмір відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, підлягає збільшенню виходячи з розміру мінімальної заробітної плати, оскільки законом не передбачено будь-яких обмежень щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини.

За таких обставин, судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції, що право позивача на перерахунок відшкодування шкоди, завданої ушкодження здоров`я, у зв`язку із збільшенням розміру мінімальної заробітної плати, на підставі ч. 2 ст. 1208 ЦК України, встановленого рішенням Жовтневого районного суду м.Харкова від 12 вересня 2005 року, яке набрало законної сили.

Згідно Закону України «Про Державний бюджет України на 2005 рік» з 1 січня на 2005 рік мінімальну заробітну плату у місячному розмірі встановлено з 01 січня 2005 року 262,00 грн, з 1 квітня 2005 року 290,00 грн, з 01 липня 2005 року 310,00 грн, з 1 вересня 2005 року 332,00 грн. Розмір мінімальної заробітної плати на час ухвалення рішення від 12 вересня 2005 року складав 332 грн.

З часу ухвалення вказаного рішення розмір мінімальної заробітної плати неодноразово підвищувався і відповідно до Закону України "Про Державний бюджет України на 2020 рік" з 01 січня 2020 року складає 4723 грн.

Визначаючи розмір відшкодування шкоди, суд першої інстанції правильно врахував розміри мінімальної заробітної плати, які були визначені Законами України "Про Державний бюджет України на 2005 рік", Законом України «Про державний бюджет України на 2020 рік" та відсоткове співвідношення визначення розміру відшкодування шкоди, оскільки рішенням суду першої інстанції від 12 вересня 2005 року встановлена обопільна вина в спричиненні шкоди позивачу.

Отже, з врахуванням вимог ч.2 ст.1208 ЦК України, розмір відшкодування шкоди підлягає відповідному збільшенню: 4723 грн/3320 грн = 1,47 (розмір на який збільшилась мінімальна заробітна плата).

За таких обставин, колегія суддів вважає, що стягненню з відповідача на користь позивача в рахунок відшкодування шкоди, завданої йому ушкодженням здоров`я підлягає по 2142 грн щомісячно.

Рішення суду першої інстанції ухвалене з дотриманням норм матеріального та процесуального права.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі представника відповідача, були предметом розгляду суду першої інстанції, зазначеним доводам надана належна оцінка, висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Посилання представника відповідача на ті обставини, що вони є державною установою та мають фінансову можливість виплачувати позивачу у відшкодування шкоди 1000,00 грн судом першої інстанції правильно не взято до уваги, оскільки зазначені посилання не ґрунтується на допустимих та достовірних доказах, суперечать принципу нарахування суми відшкодування шкоди позивачу, встановленому рішенням суду, яке набрало законної сили.

Наведене свідчить, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України відсутні підстави дляперерозподілу судових витрат.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст.ст. 381-384, 389-391 ЦПК України, суд апеляційної інстанції

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Військового інституту танкових військ Національного технічного університету «Харківський Політехнічний інститут» залишити без задоволення.

Рішення Жовтневого районного суду м.Харкова від 20 травня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду лише у випадках, передбачених п. 2 ч. 3 ст. 389 ЦПК України.

Повний текст судового рішення складено 25 вересня 2020 року.

Головуючий В.Б.Яцина.

Судді С.С.Кругова.

О.В.Маміна.