У Х В А Л А

02 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 523/10424/19

провадження № 61-11971ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А., розглянувшикасаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від 20 грудня 2019 рокута постанову Одеського апеляційного суду від 01 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська Обласна Енергопостачальна Компанія», Акціонерного товариства «Перший Інвестиційний Банк» про усунення порушень прав споживача,

встановив:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з вищезазначеним позовом, в якому просив:

усунути порушення його прав як споживача електроенергії шляхом зобов`язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська Обласна Енергопостачальна Компанія» (далі - ТОВ «ООЕК») і Акціонерне товариство «Перший Інвестиційний Банк» (далі - АТ «ПІБ») включити в укладений між ними договір про надання послуг з приймання платежів від фізичних осіб в касах банків за допомогою програмно-технічного комплексу самообслуговування або програмно-дистанційних комплексів самообслуговування обов`язку ТОВ «ООЕК» сплачувати комісійну винагороду банку за надані послуги з приймання платежів за електроенергію від платників-фізичних осіб та обов`язку АТ «ПІБ» не приймати комісійну винагороду за надані послуги з приймання платежів за електроенергію від платників- фізичних осіб;

стягнути солідарно з ТОВ «ООЕК» та АТ «ПІБ» майнову шкоду в загальному розмірі 176, 00 грн, з яких: комісійна винагорода АТ «ПІБ» - у сумі 2, 00 грн.; - кошти, сплачені за виготовлення копій матеріалів справи - у сумі 174, 00 грн;

стягнути солідарно з ТОВ «ООЕК» та АТ «ПІБ» відшкодування моральної шкоди у розмірі 10 000, 00 грн.

Рішенням Суворовського районного суду міста Одеси від 20 грудня 2019 року, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного суду від 01 липня 2020 року, в задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

У серпні 2020 року ОСОБА_1 надіслав засобами поштового зв`язку до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Суворовського районного суду міста Одеси від20 грудня 2019 року та постанову Одеського апеляційного суду від 01 липня 2020 року, в якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове, яким задовольнити його позовні вимоги.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики та становить значний суспільний інтерес. Крім того, зазначає, що суд відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Ухвалою Суворовського районного суду міста Одеси від 11 липня 2019 рокувідкрито спрощене провадження у даній справі. Суди вказану справу розглядали як малозначну.

Посилання заявника у касаційній скарзі на обставини, передбачені підпунктом «а» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав для висновку про те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки заявник, зокрема,не навів прикладів неоднакового застосування судами норм права у подібних правовідносинах.

ОСОБА_1 вказуючи, що дана справа становить значний суспільний інтерес, не обгрунтував, в чому полягає значний суспільний інтерес зазначеної справи, а сама по собі вказівка про це в касаційній скарзі не свідчить про наявність підстав для відкриття касаційного провадження.

Доводи касаційної скарги не свідчать також про наявність підстав, передбачених підпунктом «г» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Верховним Судом досліджено та взято до уваги: предмет позову, складність справи, а також значення справи для сторін і суспільства й не встановлено випадків, передбачених пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржувані заявником судовірішення ухвалено у малозначній справі і вони не підлягають касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституцій України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Суворовського районного суду містаОдеси від 20 грудня 2019 рокута постанову Одеського апеляційного суду від 01 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Одеська Обласна Енергопостачальна Компанія», Акціонерного товариства «Перший Інвестиційний Банк» про усунення порушень прав споживача відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук