ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження №22-ц/807/2796/20 Суддя-доповідач: Подліянова Г.С.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 вересня 2020 року м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого, судді-доповідача суддів: за участю секретаря Подліянової Г.С., Гончар М.С., Маловічко С.В., Путій Д.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2020 року про відмову в поновленні строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО-ДОНБАС ПІВНІЧНИЙ», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,-

ВСТАНОВИВ:

В грудні 2019 року ОСОБА_1 , в особі адвоката Нємна Т.І., звернувся до суду із заявою про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа у справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО-ДОНБАС ПІВНІЧНИЙ», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

В обґрунтування заяви вказав, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2014 року, було задоволено позовну заяву ОСОБА_3 до ПрАТ «Страхова компанія АСКО-ДОНБАС ПІВНІЧНИЙ» та стягнуто на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 17 757,47 гри., моральну шкоду у розмірі 500,00 грн., пеню 269,32 грн. та судовий збір 185,26 грн. Рішення суду набрало чинності 04 червня 2014 року. Строк на пред`явлення до виконання встановлений до 04 червня 2015 року.

02 липня 2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя стягувачу було видано виконавчий лист від 26 лютого 2014 року у справі № 335/11373/13-ц, провадження № 2/335/232/2014 зі строком пред`явлення виконавчого листа до виконання 04 червня 2015 року

У період з 29 липня 2014 року по 28 січня 2015 року ОСОБА_1 перебував на заробітках за межами України.

У період з 13 жовтня 2015 року по 25 лютого 2016 року ОСОБА_1 знов виїхав на заробітки за межі країни.

Постановою заступника начальника відділу ДВС Дружківського міського управління юстиції від 06 травня 2016 року було відкрито виконавче провадження 51028172.

Відповідно до інформації Головного територіального управління юстиції у Донецькій області Дружківського міського відділу державної виконавчої служби від 30 жовтня 2019 року за № 15.29-43350 начальником відділу ОСОБА_4 було повідомлено, що на адресу зазначеного відділу 05.06.2016 року надійшов виконавчий лист № 2/335/232/2014 від 02.07.2015 року виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення страхового відшкодування 17757.47 грн, матеріальної шкоди 500 грн, пені 269.32 грн, судового збору 186.26 грн з ПАТ «Страхова компанія АСКО-Донбас Південний» на користь ОСОБА_1 06.05.2016 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження № 51028172 з виконання вищезазначеного виконавчого листа, яка 23.05.2016 року була скасована постановою від 23 травня 2016 року та прийнято рішення про відмову у відкритті провадження у порядку п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із пропущеим строком пред`явлення виконавчого документу до виконання. Також зазначалось у відповіді, що оригінал виконавчого документу був направлений на адресу стягувача та було роз`яснено стягувачу його право на звернення до суду із заявою про поновлення пропущеного строку на пред`явлення виконавчого документа до виконання.

У зв`язку з ненадходженням ні постанови державного виконавця про скасування постанови про відкриття провадження, ні постанови про відмову у відкритті провадження з оригіналом виконавчого документа на адресу ОСОБА_3 , просить суд поновити строк для пред`явлення виконавчого документа №335/11373/13-ц виданого 02 липня 2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя. Видати дублікат виконавчого документа №335/11373/13-ц виданого 02 липня 2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя.

Ухвалою Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2020 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про поновлення строку пред`явлення виконавчого документа до виконання та видачу дубліката виконавчого документа у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО-ДОНБАС ПІВНІЧНИЙ», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, відмовлено.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права, просить скасувати ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2020 року та направити справу до суду першої інстанції для подальшого розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що при винесенні оскаржуваної ухвали, судом першої інстанції залишено поза увагою той факт, що державним виконавцем не було підтверджено факт направлення на адресу стягувача постанови про скасування постанови про відкриття провадження та оригіналу виконавчого листа. Крім того, суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги дозвільні документи на виїзд на роботу за кордон, однак ОСОБА_1 дійсно у період з 29 липня 2014 року по 28 січня 2015 року працював за межами України. Суд першої інстанції залишив поза увагою, що відповідно до частини першої ст. 18 ЦПК України, судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України.

Приватне акціонерне товариство «Стахова компанія «Аско-Донбас Північний», будучи належним чином повідомленою про дату, час і місце розгляду справи, що підтверджується рекомендованим поштовим повідомленням про вручення судової повістки, яке міститься в матеріалах справи до апеляційного суду не з`явилась.

Від Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний» надійшла заява, відповідно до якої просила проводити розгляд апеляційної скарги за відсутності представника ПрАТ «СК АСКО ДС», просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, ухвалу суду першої інстанції без змін.

Згідно з ч. 2 ст. 372 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.

Колегія суддів ухвалила здійснювати розгляд апеляційної скарги за відсутності Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія АСКО-Донбас Північний», повідомленої належним чином про дату, час і місце розгляду справи, яка не з`явилася в судове засідання, та прохає розглядати справу за її відсутності, на підставі частини другої статті 372 ЦПК України.

Заслухавши суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає.

Відзив на апеляційну скаргу в порядку ст.360 ЦПК України до суду не надходив.

Згідно з ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

Згідно з ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Відповідно до частини першої, другої та п`ятої статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Оскаржуване судове рішення відповідає зазначеним вимогам закону.

Відмовляючи в задоволенні заяви про поновлення строку для пред`явленні виконавчого листа до виконання та видачу дубліката виконавчого листа, суд першої інстанції виходив з того, що ОСОБА_1 не доведено поважності пропуску строку пред`явлення виконавчого листа до виконання та не надано доказів втрати виконавчого листа, тому відсутні підстави для видачі дублікату виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

З такими висновками суду першої інстанції погоджується колегія суддів, оскільки вони відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.

Судом встановлено, що рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2014 року позов ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АСКО ДОНБАС ПІВНІЧНИЙ», ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, задоволено частково.

Стягнуто з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АСКО ДОНБАС ПІВНІЧНИЙ» на користь ОСОБА_1 страхове відшкодування у розмірі 17 757, 47 грн, матеріальну шкоду у розмірі 500 грн, пеню за несвоєчасну перераховану суму відшкодування у розмірі 269,32 грн, судовий збір у розмірі 185,26 грн.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 різницю між розміром шкоди та страховим відшкодуванням у розмірі 11579, 91 грн, суму втрати товарного вигляду в розмірі 1033.86 грн, суму франшизи в розмірі 1 000,00 грн, суму моральної шкоди в розмірі 1 000,00 грн, судовий збір у розмірі 14613 грн.

В іншій частині позовних вимог ОСОБА_1 , відмовлено. (т.1 а.с. 117-120).

Ухвалою Апеляційного суду Запорізької області від 04 червня 2014 року, апеляційні скарги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АСКО ДОНБАС ПІВНІЧНИЙ» та ОСОБА_2 , відхилено. Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2014 року залишено без змін. (т.1 а.с. 194-197).

На виконання вказаного рішення суду 02 липня 2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя було видано виконавчий документ №335/11373/13-ц, провадження № 2/335/232/2014, строк пред`явлення виконавчого листа до виконання до 04 червня 2015 року про стягнення страхового відшкодування 17757.47 грн, матеріальної шкоди 500 грн, пені 269.32 грн, судового збору 186.26 грн з ПАТ «Страхова компанія АСКО-Донбас Південний» на користь ОСОБА_1 (т.1 а.с. 226, т.2 а.с. 3).

06 травня 2016 року заступником начальника відділу державної виконавчої служби Дружківського міського управління юстиції була винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №51028172 про примусове виконання виконавчого листа №2/335/232/2014, виданого 02 липня 2015 року. (т.1 а.с. 225).

Згідно супровідного листа №5110 від 11 травня 2016 року, Відділом державної виконавчої служби Дружківського міського управління юстиції головного територіального управління юстиції у Донецькій області на адресу ОСОБА_1 направлено постанову державного виконавця про відкрииття виконавчого провадження від 06 травня 2016 року, винесену на підставі виконавчого листа №2331/232/2014 виданого Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя 02 липня 2015 року, для відома. (т.1 а.с. 225-зворот).

Згідно листа Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області, зазначено, що згідно перевірки автоматизованої системи виконавчого провадження встановлено, що на виконання до Дружківського міського відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області 05 червня 2016 року надійшов виконавчий лист №2/335/232/2014 від 02 липня 2015 року, виданий Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя про стягнення страхового відшкодування 17757,47 грн, матеріальної шкоди 500,00 грн, пені 269,32 грн, судового збору 185,26 грн з ПАТ «Страхова компанія «АСКО-Донбас Північний» на користь ОСОБА_1

06 травня 2016 року державним виконавцем винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №51028172 з виконання вищевказаного виконавчого листа, яка 23 травня 2016 року була скасована та прийнято рішення про відмову у відкритті відповідно до вимог п.1 ч.1 ст. 26 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із пропущеним строком пред`явлення виконавчого документу, про що винесена відповідна постанова.

25 травня 2016 року оригінал виконавчого документа із постановою державного виконавця було відправлено стягувачу рекомендованою кореспонденцією на адресу: АДРЕСА_1 . (т.1 а.с. 236).

Пунктом 9 частини другої статті 129 Конституції України визначено, що до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.

Відповідно до статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України і судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.

Отже, виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду, що передбачено статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року.

Так, згідно з прецедентною практикою Європейського суду з прав людини право на виконання судового рішення є складовою права на доступ до суду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як невід`ємна частина судового розгляду.

Європейський суд наголосив, що пункт 1 статті 6 вказаної Конвенції ґарантує кожному право на звернення до суду або арбітражу з позовом стосовно будь-яких його цивільних прав та обов`язків. Таким чином, ця стаття проголошує "право на суд", одним з аспектів якого є право на доступ, тобто право подати позов з приводу цивільно-правових питань до суду. Однак це право було б ілюзорним, якби правова система держави допускала, щоб остаточне судове рішення, яке має обов`язкову силу, не виконувалося на шкоду одній зі сторін (пункт 43 рішення від 20 липня 2004 року у справі "Шмалько проти України").

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження є завершальною стадією судового провадження.

Згідно пункту 17.4. розділу VIII Перехідних положень Цивільного процесуального Кодексу України (Далі ЦПК України) у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Згідно частини 1 статті 22 Закону України "Про виконавче провадження" № 606-Х1V від 21 квітня 1999 року "Про виконавче провадження", який був чинним на час виникнення спірних правовідносин, виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання в такі строки: 1) посвідчення комісій по трудових спорах, постанови судів у справах про адміністративні правопорушення та постанови органів (посадових осіб), уповноважених розглядати справи про адміністративні правопорушення, - протягом трьох місяців; 2) інші виконавчі документи - протягом року, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 цього ж Закону строки, зазначені у частині першій цієї статті, встановлюються для виконання судових рішень - з наступного дня після набрання рішенням законної сили чи закінчення строку, встановленого у разі відстрочки чи розстрочки виконання рішення, а в разі якщо судове рішення підлягає негайному виконанню, - з наступного дня після його постановлення.

Так, згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції.

Відповідно до ч.ч. 1, 2, 4 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого судом, подається до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції. Заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа, виданого іншими органами (посадовими особами), подається до суду за місцем виконання відповідного рішення. Про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання суд постановляє ухвалу.

За змістом зазначених статей закону строк пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути поновлений судом за умови, якщо заявник доведе належними і допустимими доказами існування обставин, які об`єктивно перешкоджали йому вчинити процесуальну дію у встановлений законом строк.

Відповідно до ч. 3 ст. 12, ч.ч. 1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватись на припущеннях.

У пунктах 44 - 47 постанови Великої Палати Верховного Суду від 21 серпня 2019 року в справі № 2-836/11 (провадження № 14-308цс19) зроблено висновок, що "стягувач, який пропустив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутися із заявою про поновлення такого строку до суду, який розглядав справу як суд першої інстанції (частина шоста статті 12 Закону № 1404-VIII). У разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено (частина перша статті 433 ЦПК України; близький за змістом припис відображений у частині першій статті 329 ГПК України). Відповідно до підпункту 17.4 пункту 1 розділу ХІІІ "Перехідні положення" ЦПК України до дня початку функціонування Єдиного державного реєстру виконавчих документів: у разі втрати виконавчого документа, суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання (аналогічний припис відображений у підпункті 19.4 пункту 1 розділу "Перехідні положення" ГПК України).

Якщо строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання не сплив або суд його поновив, то заява про видачу дубліката цього документа, який втрачений, вважається поданою у межах встановленого для пред`явлення його до виконання строку.

Натомість, коли строк для пред`явлення виконавчого документа до виконання сплив, і суд його не поновив, то за результатами розгляду заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документа суд відмовляє у задоволенні цієї заяви". За змістом зазначених статей закону строк пред`явлення виконавчого документа до виконання може бути поновлений судом за умови, якщо заявник доведе належними і допустимими доказами існування обставин, які об`єктивно перешкоджали йому вчинити процесуальну дію у встановлений законом строк.

Суд при вирішенні питання про поновлення строку для пред`явлення до виконання виконавчого документа повинен з`ясувати питання щодо причин пропуску цього строку та залежно від характеру цих причин зробити висновок про їх поважність чи неповажність, а відтак дійти висновку про наявність чи відсутність підстав для поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Поважними можуть бути визнані лише ті причини, що виникли внаслідок обставин, об`єктивно незалежних від волі зацікавленої особи, які безпосередньо унеможливлювали або ускладнювали можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом або судом строк.

Як вбачається із матеріалів справи доказів, що свідчили б про добросовісну реалізацію стягувачем своїх процесуальних прав та належне виконання процесуальних обов`язків, зокрема вчинення усіх можливих та залежних від нього дій, спрямованих на своєчасний контроль за виконанням судового рішення, заявник не надав ні суду першої, ні апеляційної інстанцій.

Як встановлено судом рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 26 лютого 2014 року, за яким стягнуто з ПАТ « Стахова компанія Аско_-Донбас Північний» страхове відшкодування, матеріальної шкоди, пені і судові витрати, набрало законної сили 04 червня 2014 року. Строк пред`явлення виконавчого листа до виконання закінчився 04 червня 2015 року

ОСОБА_1 пред`явив виконавчий лист до виконання 05.06.2016 року, тобто з пропуском строку пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Відкриття виконавчого провадження державним виконавцем постановою від 06.05.2016 року за вищезазначеним виконавчим листом, яка була скасована постановою від 23.05.2016 року та прийнято рішення про відмову у відкритті відповідно до вимог п. 1 ч. 1 ст. 26 Закону України « Про виконавче провадження» у зв`язку із пропуском строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, не свідчить про переривання строку.

Крім того, зазначена постанова не була оскаржена заявником.

Матеріали справи не містять даних про те, що строк пред`явлення виконавчих документів до виконання пропущено ОСОБА_1 з поважних причин.

Посилання ОСОБА_1 на те, що в період з 29 липня 2014 року по 28 січня 2015 року та в період з 13 жовтня 2015 року по 25 лютого 2016 року він перебував на заробітках за межами країни, а також те, що він був працевлаштований до ТОВ «БІІР Україна» в м. Одеса та ТОВ «ПРОГРЕСТЕХ-УЕРАЇНІ» у м. Київ, що ускладнювало йому можливість контролювати хід виконавчого провадження, спростовується наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до копії трудової книжки серії НОМЕР_1 , міститься запис від 29 серпня 2014 року про звільнення ОСОБА_1 за власним бажанням на підставі ст. 38 КЗпП України. (т.1 а.с. 229-230).

Відповідно до положень ст. 47 КЗпП України, власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належним чином оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу.

Тобто, станом на час звільнення, 29 серпня 2014 року, ОСОБА_1 перебував на території України та міг вчинити дії щодо отримання виконавчого листа з примусового виконання рішення суду, яке набрало законної сили 04 червня 2014 року. Однак, майже тримісячний період з 04 червня 2014 року по 29 серпня 2014 року ОСОБА_1 не вчиняв жодних дій направлених на примусове виконання рішення суду.

Виконавчий лист надійшов до Дружківського міського вілдділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Донецькій області лише 05.06.2016 року, тобто з пропуском строку пред`явлення виконавчого документу до виконання, строк пред`явлення якого закінчився 04 червня 2015 року.

Крім того, відповідно до трудової книжки ОСОБА_1 , 17 лютого 2016 року ОСОБА_1 прийнятий на роботу до ТОВ «БІІР Україна», про що зроблено запис до трудової книжки №4., що спростовує перебування ОСОБА_1 по 28 лютого 2016 року за межами країни.(т.1 а.с. 231).

Вказане також підтверджується наявними в матеріалах справи копіями закордонних паспортів ОСОБА_1 .

Відповідно до копії закордонного паспорта № НОМЕР_2 , вбачається, що 30 серпня 2014 року була проставлена відмітка про виліт, відмітка про повернення була проставлена 22 вересня 2015 року. (т.2 а.с. 227).

Відповідно до копії закордонного паспорта № НОМЕР_3 , вбачається, що 13 вересня 2015 року була проставлена відмітка про виліт, відмітка про повернення була проставлена 07 січня 2016 року. (т.2 а.с. 228).

З цього часу ОСОБА_1 взагалі не цікавився ходом виконанням судового рішення та звернувся до суду із заявою про поновлення строку лише в грудні 2019 року, тобто через чотири роки та шість місяців після набрання судового рішення законної сили.

Таким чином ОСОБА_1 , в порушення вимог ч.1 ст.81 ЦПК України, не надав суду належних, допустимих та беззаперечних доказів, які б підтверджували, що заявник не міг з поважних причин вчиняти дії спрямовані на виконання судового рішення.

Кожна сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу сама цікавитися провадженням у справі за його участю, добросовісно користуватися належними йому процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.

Безпідставне поновлення строку на оскарження судового рішення, що набрало законної сили, є порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо справедливого судового розгляду в такому його елементі як правова визначеність.

З огляду на вищенаведене, доводи апеляційної скарги про те, що ОСОБА_1 пропущено строк для пред`явлення виконавчого листа до виконання з поважних причин є недоведеними.

Про видачу дубліката виконавчого документа постановляється ухвала у десятиденний строк із дня надходження заяви. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.

Положеннями ЦПК України передбачена можливість видачі по справі лише одного виконавчого листа та його дублікат може бути виданий судом лише у випадку втрати оригіналу, під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого листа вирішальним є встановлення обставин втрати оригіналу виконавчого листа.

Дублікат це документ, що видається замість втраченого оригіналу і має силу первісного акта, в даному випадку виконавчого листа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, украдено, знищено або істотно пошкоджено, що унеможливлює його виконання. Підставою для видачі дубліката є заява стягувача або подання державного виконавця, в залежності від того, хто втратив оригінал виконавчого документа. При цьому, заявник має повідомити суду обставини, за яких виконавчий лист було втрачено.

При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа або судового наказу у зв`язку з його втратою заявники повинні подати докази, а суди мають обов`язково перевірити, чи не було виконано втрачені судові рішення, судові накази, чи не втратили вони законної сили, перевірити чи отримував стягував оригінали виконавчих листів, та, якщо так, то коли, ким, на якій правовій підставі і за яких обставин, чи пред`являв стягував виконавчий лист до виконання, обставин втрати виконавчого документа, коли було виявлено втрату оригіналу виконавчого листа і якими доказами це підтверджується.

Під час розгляду заяви про видачу дубліката виконавчого документа, суд зобов`язаний з`ясувати, чи є чинним рішення суду та чи не було скасовано, чи виконано рішення повністю або частково, чи не призведе видача дубліката виконавчого документа до отримання стягувачем неналежного, також суд має встановити, за яких обставин та ким втрачено виконавчий документ. Якщо виконавчий документ був втрачений при пересилці, до заяви про видачу дубліката втраченого виконавчого документу повинно бути додано довідки органів зв`язку або державного виконавця.

До того ж, дублікат виконавчого документа може бути виданий, якщо зацікавлена особа звернулась до суду із заявою про це до закінчення строку встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. У разі, якщо такий строк закінчився, зацікавлена особа, яка звертається до суду з заявою про видачу дубліката виконавчого документа може одночасно ставити питання про поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання.

Встановивши, що заявником не надано доказів на підтвердження втрати виконавчого листа, та з урахуванням пропуску визначеного Законом України "Про виконавче провадження" строку на пред`явлення виконавчого листа до виконання, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність підстав для видачі дублікату виконавчого листа.

Правильними є висновки суду першої інстанції, що вказані ОСОБА_1 обставини не є достатньою підставою для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого листа № 335/11373/13-ц до виконання, виданого 02 липня 2015 року Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя.

Встановлення процесуальних строків законом передбачено з метою дисциплінування учасників цивільного судочинства та своєчасного виконання ними передбачених ЦПК певних процесуальних дій. Інститут строків в цивільному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у цивільних відносинах, а також стимулює учасників цивільного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків.

При цьому поважними причинами пропуску строку пред`явлення виконавчих листів до виконання можуть бути визнані лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, які повинні бути.

Враховуючи викладене. суд першої інстанції прийняв ухвалу з додержанням норм процесуального права, підстав для її скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, колегія суддів зазначає, що оскаржуване рішення суду не може бути скасовано з одних лише формальних міркувань, а також звертає увагу на те, що Європейський суд з прав людини вказав, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються. Хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (SERYAVIN AND OTHERS v. UKRAINE, № 4909/04, § 58, ЄСПЛ, від 10 лютого 2010 року).

Враховуючи наведене, колегія суддів відхиляє доводи апеляційної скарги в повному обсязі, оскільки їх обґрунтування не мають правового значення для вирішення даного спору та правильність висновків районного суду щодо відмови у задоволенні заяви про видачу дубліката виконавчого листа та поновлення строку для пред`явлення виконавчого документа, не спростовують.

Керуючись ст.ст.367, 368, 374,375,381,382,383,384 ЦПК України, апеляційний суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 15 квітня 2020 року у

цій справі залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту судового рішення в частині відмови у видачі дубліката виконавчого листа.

Повна постанова складена 28 вересня 2020 року.

Головуючий, суддя Суддя Суддя

Подліянова Г.С. Гончар М.С. Маловічко С.В.