Справа № 565/898/19
Провадження № 2/565/165/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2020 року м.Вараш

Кузнецовський міський суд Рівненської області в складі:

головуючого - судді Горегляд О.І.,

з участю:

- секретаря судового засідання - Алексейчик А.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань у м.Вараш Рівненської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, укладеного між сторонами та зареєстрованого відділом реєстрації актів громадянського стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 17 червня 2003 року (запис за №125 від 17 червня 2003 року). Вказані вимоги позивачка обґрунтовує тим, що з початку 2019 року вона з чоловіком проживає окремо, відносини не підтримують, спільного господарства та спільного бюджету не ведуть. Згідно з доводами ОСОБА_1 між нею та чоловіком відсутнє взаєморозуміння, вони мають протилежні погляди на шлюб, сім`ю та взаємні обов`язки, між ними втрачено почуття взаємної любові, поваги та взаємодопомоги. Окрім цього, позивачка вказала про те, що відповідач чинить психологічний і фізичний тиск відносно неї та спільних дітей, веде себе грубо та зухвало, постійно вживає алкогольні напої. За таких обставин, позивачка не вбачає за можливе зберігати цей шлюб та підтримувати в подальшому сімейні відносини із відповідачем.

У позовні заяві ОСОБА_1 також просила суд стягнути з відповідача в її користь аліменти на утримання дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 4500 (чотири тисячі п`ятсот) грн. щомісячно, починаючи з дня подачі позову до досягнення дітьми повноліття.

У заяві від 25 липня 2019 року позивачка просила суд повернути вказаний позов у частині вимог про стягнення аліментів на утримання дітей у зв`язку зі зміною обставин, зазначивши, що в іншій частині вимог, завлених до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, вона підтримує позов.

Ухвалою Кузнецовського міського суду Рівненської області від 04 грудня 2019 року позовну заяву ОСОБА_1 до ОСОБА_2 в частині вимог про стягнення аліментів на утримання дітей повернуто позивачці.

04 грудня 2019 року відповідач ОСОБА_2 ознайомився з матеріалами даної цивільної справи, що підтверджується його розпискою від 04 грудня 2019 року.

11 березня 2020 року позивачка ОСОБА_1 подала в суд письмову заяву, в якій просить розглянути дану цивільну справу без її участі на підставі наявних доказів. Зміст вказаної заяви також свідчить, що ОСОБА_1 повністю підтримує позовні вимоги про розірвання шлюбу, заявлені нею до ОСОБА_2 , із викладених у позовній заяві обставин. Зокрема, позивачка зазначила, що вона наполягає на розірванні шлюбу та вважає неможливим примирення із відповідачем. При цьому ОСОБА_1 просила суд врахувати, що з січня 2019 року вона із відповідачем проживають окремо. Причиною розірвання шлюбу позивачка вказала постійні образи з боку відповідача, вчинення ним фізичного та психологічного тиску відносно неї та спільних дітей, а також відсутність взаєморозуміння між подружжям через різні погляди на життя. Із письмової заяви ОСОБА_1 від 11 березня 2020 року також слідує, що вона не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення, так як відповідачу достеменно відомо про всі судові засідання в цій справі.

У судове засідання відповідач ОСОБА_2 не з`явився повторно, хоча був повідомлений судом про дату, час і місце судового розгляду даної справи, про причини своєї неявки не сповістив, відзиву проти позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу не подав, будь-яких клопотань не заявив.

Отже, за таких обставин з врахуванням відсутності заперечень позивачки проти заочного розгляду справи на підставі ч.4 ст.223 і ч.1 ст.280 ЦПК України справу необхідно вирішити на підставі наявних у ній даних і доказів, в результаті чого ухвалити заочне рішення.

З`ясувавши обставини, на які покликається ОСОБА_1 в обґрунтування заявлених вимог, дослідивши і оцінивши надані докази, суд прийшов до висновку, що позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу підлягає задоволенню.

Зазначений висновок суду ґрунтується на наступних підставах.

Свідоцтво про одруження серії НОМЕР_1 , видане відділом реєстрації актів громадянського стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 17 червня 2003 року, свідчить, що 17 червня 2003 року ОСОБА_2 і ОСОБА_6 уклали між собою шлюб у відділі реєстрації актів громадянського стану Кузнецовського міського управління юстиції, про що в книзі реєстрації актів про одруження 17 червня 2003 року зроблено запис за №125.

У період цього шлюбу у сторін народилися діти: ІНФОРМАЦІЯ_4 - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_5 - ОСОБА_4 і ІНФОРМАЦІЯ_6 - ОСОБА_5 . Наведені обставини підтверджуються свідоцтвом про народження серії НОМЕР_2 , виданим відділом реєстрації актів цивільного стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 16 вересня 2004 року (відповідний запис за №410 від 16 вересня 2004 року), свідоцтвом про народження серії НОМЕР_3 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 01 серпня 2013 року (відповідний актовий запис №347 від 01 серпня 2013 року) і свідоцтвом про народження серії НОМЕР_4 , виданим відділом державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Кузнецовського міського управління юстиції у Рівненській області 03 лютого 2015 року (відповідний актовий запис №51 від 03 лютого 2015 року), відповідно.

З даних, викладених ОСОБА_1 у позовній заяві та в заяві від 11 березня 2020 року слідує, що сторони проживають окремо, не підтримують сімейно-шлюбних відносин між собою та не ведуть спільного господарства і спільного бюджету тривалий період часу, починаючи з січня 2019 року. Між подружжям відсутнє взаєморозуміння. Сторони мають протилежні погляди на шлюб, сім`ю та взаємні обов`язки. Між ними втрачено почуття взаємної любові, поваги та взаємодопомоги.

Вказані обставини відповідачем не спростовано, ним не подано відзиву проти позову ОСОБА_1 про розірвання шлюбу.

Судом встановлено, що примирення сторін на теперішній час не відбулося. ОСОБА_1 не бажає відновити сімейно-шлюбні стосунки із відповідачем і вважає неможливим збереження цього шлюбу, що зазначила у позовній заяві та в письмовій заяві від 11 березня 2020 року.

Згідно з вимогами, передбаченими ч.1 ст.24 СК України, шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Частинами 1, 3, 4 ст.55 СК України передбачено, що дружина та чоловік зобов`язані спільно піклуватися про побудову сімейних відносин між собою та іншими членами сім`ї на почуттях взаємної любові, поваги, дружби, взаємодопомоги. Дружина та чоловік відповідальні один перед одним, перед іншими членами сім`ї за свою поведінку в ній. Дружина та чоловік зобов`язані спільно дбати про матеріальне забезпечення сім`ї.

Відповідно до ч.ч.3, 4 ст.56 СК України кожен з подружжя має право припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження, в тому числі примушування до статевого зв`язку за допомогою фізичного або психічного насильства, є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканність і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно з ст.112 СК України суд з`ясовує фактичні взаємини подружжя, дійсні причини позову про розірвання шлюбу, бере до уваги наявність малолітньої дитини, дитини з інвалідністю та інші обставини життя подружжя. Суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

Отже, враховуючи добровільність шлюбних відносин, шлюб не може бути збережений, якщо обоє з подружжя, або хоча б один із них не бажає і не погоджується на збереження шлюбу.

У цьому випадку судом встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є неможливим, так як суперечить інтересам позивачки, яка наполягає на розірванні шлюбу, укладеного нею із відповідачем.

За таких обставин шлюб, укладений між ОСОБА_6 і ОСОБА_2 , слід розірвати.

Враховуючи наведене, на підставі ч.1 ст.24, ч.ч.1, 3, 4 ст.55, ч.ч.3, 4 ст.56, ч.2 ст.104, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110, ст.112 СК України, керуючись ст.ст.5, 12, 13, 81, 141, 223, 259, 263-265, 280-282, 284, 288, 289, 354, 355 ЦПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_1 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_5 ) до ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання - АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків - невідомий) про розірвання шлюбу - задоволити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_6 і ОСОБА_2 , який зареєстрований відділом реєстрації актів громадянського стану Кузнецовського міського управління юстиції Рівненської області 17 червня 2003 року, запис за №125 від 17 червня 2003 року, - розірвати.

Стягнути із ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 судові витрати в сумі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 копійок.

На заочне рішення суду відповідачем може бути подана заява про його перегляд до Кузнецовського міського суду Рівненської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

На заочне рішення суду може бути подана апеляційна скарга безпосередньо до Рівненського апеляційного суду протягом тридцяти днів позивачкою - з дня його проголошення, а відповідачем - в цей же строк з дати постановлення судом ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання заяви про перегляд заочного рішення і після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо заяву про перегляд заочного рішення та апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя О.І.Горегляд