КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
№ справи: 824/154/19
№ провадження: 2-вк/824/1/2020
У Х В А Л А

12 березня 2020 року Київський апеляційний суд у складі:

головуючого судді - Немировської О.В.,

при секретарі - Шепель К.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву компанії «Йодовіт С.Р.Л.» (Jodovit S.R.L.), боржник: Публічне акціонерне товариство «Енергомашспецсталь»,

про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 24 травня 2019 року,

встановив:

13 серпня 2019 року до Київського апеляційного суду надійшла заява компанії «Йодовіт С.Р.Л.» (JodovitS.R.L.), подана представником Писаренком М.О., про визнання і надання дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 24 травня 2019 року.

Рішенням Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 24 травня 2019 року з ПАТ «Енергомашспецсталь» на користь компанії «Йодовіт С.Р.Л.» (Jodovit S.R.L.) було стягнуто 26 562,60 євро як борг за поставлені товари та 2 044,77 євро арбітражного збору.

Заявник зазначав, що на момент звернення до суду з цією заявою арбітражне рішення боржником в добровільному порядку не виконано, а тому просив суд визнати рішення та надати дозвіл на його примусове виконання.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 11 жовтня 2019 року провадження у справі було зупинено до набрання законної сили судовим рішенням у справі за заявою ПАТ «Енергомашспецсталь» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 24 травня 2019 року.

Ухвалою Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2019 року, яка була залишена без змін постановою Верховного Суду від 13 лютого 2020 року, у задоволенні заяви про скасування рішення арбітражного суду було відмовлено.

Дослідивши матеріали справи, заперечення представника ПАТ «Енергомашспецсталь» - Харитонової М.І., суд дійшов висновку, що заява підлягає задоволенню з таких підстав.

В ч. 1 ст. 35 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» закріплено, що арбітражне рішення, незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається обов`язковим і при поданні до компетентного суду письмового клопотання виконується з урахуванням положень цієї статті та статті 36.

Визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу - це поширення законної сили такого рішення на територію України і застосування засобів примусового виконання в порядку, встановленому ЦПК України.

Порядок розгляду і вирішення заяви про визнання та надання дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу врегульовано в Главі 3 Розділу ІХ ЦПК України «Визнання та виконання рішень іноземних судів, міжнародних комерційних арбітражів в Україні, надання дозволу на примусове виконання рішень третейських судів».

Відповідно до ст. 474 ЦПК України рішення міжнародного комерційного арбітражу (якщо його місце знаходиться за межами України), незалежно від того, в якій країні воно було винесено, визнається та виконується в Україні, якщо їх визнання та виконання передбачено міжнародним договором; згода на обов`язковість якого надана Верховною Радою України. У разі якщо визнання та виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу залежить від принципу взаємності, вважається, що він існує, оскільки не доведено інше.

Відповідно до статті 5 Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень від 10 червня 1958 року (Нью-Йорк) (далі - Конвенція), яка набрала чинності для України з 08 січня 1961 року, у визнанні і приведенні у виконання арбітражного рішення може бути відмовлено на прохання тієї сторони, проти якої воно спрямовано, лише у разі, якщо ця сторона надасть компетентній владі за місцем порушеного клопотання про визнання і приведення рішення у виконання докази того, що: a) сторони в арбітражній угоді, за принципами застосовуваного до них закону, в будь-якій мірі були недієздатними або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а за відсутності вказівки про таке підпорядкування, згідно із законом країни, де рішення було винесено, або b) сторона, проти якої винесено рішення, не була належним чином повідомлена про призначення арбітра або про арбітражний розгляд або з інших причин не могла подати свої пояснення, або c) вказане рішення винесено у спорі, не передбаченому або не підпадаючому під дію положень арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, або містить висновки з питань, що виходять за межі арбітражної угоди або арбітражного застереження в договорі, з тим, однак, що у разі, якщо висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або застереженням, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою або застереженням, то та частина арбітражного рішення, яка містить висновки з питань, охоплених арбітражною угодою або арбітражним застереженням в договорі, може бути визнана і виконана, або d) склад арбітражного органу або арбітражний процес не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї країни, де мав місце арбітраж, або е) рішення ще не стало остаточним для сторін або було скасовано або призупинено його виконання компетентною владою країни, де воно було винесено, або країни, закон якої застосовувався. У визнанні та приведенні у виконання арбітражного рішення може бути також відмовлено, якщо компетентна влада країни, в якій порушується клопотання про визнання і приведення у виконання рішення, дійде висновку, що: a) об`єкт спору не може бути предметом арбітражного розгляду за законами цієї країни, або b) визнання і приведення у виконання цього рішення суперечать публічному порядку цієї країни.

В даному випадку заявником при зверненні до апеляційного суду, юрисдикція якого поширюється на місто Київ, було додано до заяви нотаріально завірену копія арбітражного рішення та інші документи, визначені в ч. 4 ст. 476 ЦПК України.

Підстави для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу закріплені в ст. 478 ЦПК України та статті 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Так, суд відмовляє у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу, якщо сторона, проти якої воно спрямоване, подасть суду доказ того, що: а) одна із сторін в арбітражній угоді була якоюсь мірою недієздатною; або ця угода є недійсною за законом, якому сторони цю угоду підпорядкували, а в разі відсутності такої вказівки, за законом держави, де рішення було винесено; або б) сторону, проти якої винесено рішення, не було належним чином сповіщено про призначення арбітра чи про арбітражний розгляд або з інших поважних причин вона не могла подати свої пояснення; або в) рішення винесено щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, або такого, що не підпадає під її умови, або містить постанови з питань, що виходять за межі арбітражної угоди; проте якщо постанови з питань, охоплених арбітражною угодою, можуть бути відокремлені від тих, які не охоплюються такою угодою, то та частина арбітражного рішення, яка містить постанови з питань, що охоплені арбітражною угодою, може бути визнана і виконана; або г) склад міжнародного комерційного арбітражу або арбітражна процедура не відповідали угоді між сторонами або, за відсутності такої, не відповідали закону тієї держави, де мав місце арбітраж; ґ) або рішення ще не стало обов`язковим для сторін, або було скасовано, або його виконання зупинено судом держави, в якій або згідно із законом якої воно було прийнято. У визнанні і наданні дозволу на виконання рішення міжнародного комерційного арбітражу може бути відмовлено, якщо суд визнає, що відповідно до закону спір, з огляду на його предмет, не може бути переданий на вирішення міжнародного комерційного арбітражу або визнання та виконання цього арбітражного рішення суперечить публічному порядку України.

Тягар доведення наявності підстав для відмови у визнанні і виконанні арбітражного рішення покладається на сторону, яка заперечує проти заяви стягувача.

При зверненні до суду із запереченнями на заяву, боржник зазначав, що рішення, про визнання якого просить заявник, було прийнято щодо спору, не передбаченого арбітражною угодою, а арбітражне застереження в Контракті є недійним. Також боржник вказував, що він з поважних причин не міг подати свої пояснення в ході розгляду спору арбітражним судом, а також зазначав, що арбітражне рішення суперечить публічному порядку України. Однак такі доводи боржника є необґрунтованими та не можуть бути підставою для відмови у задоволенні заяви.

Як вбачається з матеріалів справи, 07 липня 2015 року між Компанією JODOVIT S.R.L. (продавець) та ПАТ «Енергомашспецсталь» (покупець) було укладено контракт купівлі-продажу № 15/499, за умовами якого продавець зобов`язався поставити, а покупець прийняти та оплатити товар, зазначений у додатках до контракту. У додатках до контракту визначається кількість товару, що поставляється, його ціна, умови поставки (згідно з ІНКОТЕРМС 2010) та оплати товару, строк поставки товару (пункти 2.1, 5.1, 8.1, 9.2, 10.1, 12.1 контракту).

Також умовами договору визначено, що товар може поставлятися залізничним та автомобільним транспортом (пункт 9.1 контракту). Оплата товару здійснюється у Євро банківським переказом грошових коштів на рахунок продавця (пункти 13.1, 13.2 контракту). У разі, якщо оплата за поставлений товар проведена із затримкою, покупець сплачує продавцю пеню у розмірі 0,3 % від простроченого платежу за кожен день прострочення, але не більше 8 % від загальної вартості (пункт 14.5 контракту).

Відповідно до пункту 17.1 контракту, угода набирає чинності з дати її підписання уповноваженими представниками обох сторін і діє до 31 грудня 2017 року.

У Додатку до контракту від 16 липня 2016 року № 2 сторони погодили поставку товару - кільця Volumix Hot Top у кількості 1224 штуки за ціною 16,40 Євро за одиницю на загальну суму 20 073,60 Євро, та ізоляцію 150х800 sp.25 у кількості 945 штук за ціною 7,00 Євро за одиницю на загальну суму 6 615, 00 Євро, за умовами поставки DAP - Краматорськ, відповідно до ІНКОТЕРМС 2010 автомобільним транспортом. Датою доставки і датою передачі права власності на товар є дата штампа митного посла на транспортному документі (CMR). Оплата здійснюється протягом 35 днів після дати виставлення рахунку в разі виконання умов поставки і надання продавцем документів, передбачених пунктом 12 контракту.

13 вересня 2016 року JODOVIT S.R.L. (Італія) відправив ПАТ «Енергомашспецсталь» товари на суму 26 562,60 Євро, а також передав рахунки-фактури № 16160171, № 16160170 на суму 16 329,00 Євро і 10 233,60 Євро відповідно.

Статтею 16 Контракту передбачено, що будь-які суперечки, що виникають у зв`язку із цим Контрактом, включаючи будь-які питання щодо його дійсності, законності і розірвання, повинні бути передані на розгляд до МКАС при Торгово-промисловій палаті України відповідно з його Регламентом. Правом, яке регулює цей контракт, є матеріальне право України. Арбітражний суд складається з одного арбітра. Місце проведення засідань Арбітражного суду - м. Київ. Мова арбітражного розгляду - українська.

Арбітражна угода (арбітражне застереження), що міститься у статті 16 контракту від 07 липня 2015 року, відповідає вимогам, викладеним у частині першій статті Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» щодо форми арбітражної угоди, оскільки вона укладена в письмовій формі і міститься в документі, підписаному сторонами.

Арбітражна угода (арбітражне застереження), що міститься у статті 16 контракту від 07 липня 2015 року за своїм змістом відповідає вимогам Закону.

Тобто, сторони однозначно у письмовій формі визначили арбітражне застереження, відповідно до якого будь-який спір, розбіжності або вимога підлягають розгляду у Міжнародному комерційному арбітражному суді при Торгово-промисловій палаті України у відповідності з його регламентом. Також сторони узгодили кількість арбітрів, місце проведення засідання складу Арбітражного суду та мову арбітражного розгляду.

Це арбітражне застереження є арбітражною угодою, укладеною сторонами у письмовій формі, і такою, що відповідає вимогам статті 7 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж».

Отже, доводи боржника про те, що арбітражна угода не містить усіх істотних умов, є безпідставними.

Посилання представника боржника на порушення публічного порядку в разі задоволення заяви про визнання та надання дозволу на виконання вказаного рішення МКАС є необґрунтованим з огляду на наступне.

Застосування категорії публічного порядку дано Верховним Судом у постанові №12 від 24 грудня 1999 року «Про практику розгляду судами клопотань про визнання й виконання рішень іноземних судів та арбітражів і про скасування рішень, постановлених у порядку міжнародного комерційного арбітражу на території України». В п. 12 постанови дано таке визначення публічного порядку: «Під публічним порядком у цьому та інших випадках, коли не заподіяння йому шкоди обумовлює можливість визнання й виконання рішення, належить розуміти правопорядок держави, визначальні принципи і засади, які становлять основу існуючого в ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканності, основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо).

В постанові від 5 вересня 2018 року (справа 761/46285-16) Верховним Судом було вказано, що під публічним порядком слід розуміти правопорядок держави, визначені принципи і засади, які становлять основу існуючого у ній ладу (стосуються її незалежності, цілісності, самостійності й недоторканості й основних конституційних прав, свобод, гарантій тощо). Міжнародний публічний порядок будь-якої країни включає фундаментальні принципи і засади правосуддя, моралі, які держава бажає захистити навіть тоді, коли це не має прямого стосунку до самої держави; правила, які забезпечують фундаментальні політичні, соціальні та економічні інтереси держави (правила про публічний порядок); обов`язок держави з дотримання своїх зобов`язань перед іншими державами та міжнародними організаціями. Це ті незмінні принципи, які виражають стабільність міжнародної системи: у тому числі суверенітет держави, невтручання у внутрішні справи держав, не порушення територіальної цілісності тощо.

Правова концепція публічного порядку існує для того, щоб захистити державу від іноземних арбітражних рішень, які порушують діючі в державі фундаментальні принципи справедливості і правосуддя. Ці положення покликані встановити правовий бар`єр на шляху рішень, ухвалених всупереч кардинальним процесуальним і матеріально-правовим принципам, на яких тримається публічний і державний порядок. Вони також призначені не допустити можливість визнання та надання дозволу на виконання рішень, пов`язаних з корупцією чи неприпустимим невіглаством арбітрів.

Об`єктом застереження про публічний порядок є міжнародні приватноправові відносини, а предметом - незастосування іноземного права, яке обране для регулювання цивільно-правових відносин з іноземним елементом, якщо його застосування порушує публічний порядок держави. У цьому разі застереження про публічний порядок врегульовує самостійну сферу суспільних відносин, яка не залежить від сфери міждержавних відносин.

Отже, посилання на порушення публічного порядку може мати місце тільки у випадках, коли виконання іноземного арбітражного рішення несумісне з основами правопорядку держави.

В даному випадку спірні правовідносини у межах розгляду справи ґрунтуються на домовленості сторін (на договірних засадах), зі змісту договору не вбачається факту застосування норми права іноземної держави, яка суперечить та вступає в колізію з чинним цивільним законодавством України, тому публічний порядок України в цьому випадку не зачіпається.

Заявник не надав суду доказів, що арбітражне рішення впливає на суспільні, економічні та соціальні основи діяльності держави Україна або вказане рішення заподіє шкоду суверенітету чи безпеці держави Україна.

Крім того, не підтверджені належними доказами і доводи боржника про порушення арбітражним судом Регламенту стосовно рівності сторін.

Вказані обставини також встановлені ухвалою Київського апеляційного суду від 21 жовтня 2019 року та постановою Верховного Суду від 13 лютого 2020 року в ході розгляду заяви ПАТ «Енергомашспецсталь» про скасування рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 24 травня 2019 року.

Таким чином, обставини, передбачені Конвенцією, ст. 36 Закону України «Про міжнародний комерційний арбітраж» та ч. 1 ст. 478 ЦПК України щодо підстав для відмови у визнанні і наданні дозволу на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 24 травня 2019 року, відсутні.

Враховуючи положення ст. 141 ЦПК України на користь заявника має бути стягнуто сплачений ним судовий збір в сумі 950 грн. 50 коп.

Керуючись статтями 477, 479 ЦПК України, суд

ухвалив:

заяву компанії «Йодовіт С.Р.Л.» (Jodovit S.R.L.) задовольнити.

Визнати і надати дозвіл на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 24 травня 2019 року у справі за позовом компанії «Йодовіт С.Р.Л.» (Jodovit S.R.L.) до Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь»про стягнення неустойки.

Видати виконавчий лист на виконання рішення Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України від 24 травня 2019 року у справі № 284/2018 про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь» (84306, України, Донецька область, місто Краматорськ, ідентифікаційний код ЄДРПОУ ) на користь компанії «Йодовіт С.Р.Л.» (Jodovit S.R.L.) (Віа Ломбардія, 9, 21015, Лонате-Поццоло, провінція Варезе, Італія; юридична адреса: Віа Джордано Бруно, 5, 20154, Мілан, Італія (Via Lombardia, 9, 2105, Lonate Pozzolo (VA), Italy; Registered Office: Via Giordano Bruno 5, 20154, Milano, Italy) суму

26 562, 60 євро як борг за поставлені товари та суму 2 044,77 євро як відшкодування сплати арбітражного збору, а таким чином, загалом - суму у розмірі 28 607, 37 євро (двадцять вісім тисяч шістсот сім євро 37 центів).

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Енергомашспецсталь»(84306, України, Донецька область, місто Краматорськ, ідентифікаційний код ЄДРПОУ ) на користь компанії «Йодовіт С.Р.Л.» (Jodovit S.R.L.) (Віа Ломбардія, 9, 21015, Лонате-Поццоло, провінція Варезе, Італія; юридична адреса: Віа Джордано Бруно, 5, 20154, Мілан, Італія (Via Lombardia, 9, 2105, Lonate Pozzolo(VA), Italy; Registered Office: Via Giordano Bruno 5, 20154, Milano, Italy) сплачений судовий збір у сумі 960 грн. 50 коп.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного судового рішення.

Ухвала суду, якщо вона не була оскаржена в апеляційному порядку, набирає законної сили після закінчення строку на апеляційне оскарження.

У разі подання апеляційної скарги ухвала суду набирає законної сили після розгляду справи судом апеляційної інстанції.

Повний текст ухвали виготовлено 17 березня 2020 року.

Суддя