КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 376/745/20
№ апеляційного провадження: 22-ц/824/9070/2020
П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

23 вересня 2020 року м. Київ

Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

судді - доповідача Слюсар Т.А.,

суддів: Волошиної В.М., Мостової Г.І.,

за участю секретаря судового засідання Верес Ю.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою товариства з обмеженою відповідальністю «Селезенівське» на ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 02 квітня 2020 року у складі судді Клочка В.М.,

у справі за заявою товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Гарант» про забезпечення позову у справі за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми «Гарант» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , товариства з обмеженою відповідальністю «Селезенівське», державного реєстратора Рокитнянської районної адміністрації Київської області Шимченко Юрія Леонідовича про визнання недійсним договорів оренди землі, скасування реєстраційних дій та поновлення договорів оренди землі, -

В С Т А Н О В И В :

У березні 2020 року ТОВ Агрофірма «Гарант» звернулось у суд із позовом про визнання недійсним договорів оренди землі, скасування реєстраційних дій та поновлення договорів оренди землі.

Після чого у квітні 2020 року позивачем подано заяву про забезпечення вказаного позову, шляхом заборонити ТОВ «Селезенівське» вчиняти будь-які дії щодо користування земельними ділянками, а саме:

площею 2,7685 га кадастровий номер :03:006:0007;

площею 4,8858 га кадастровий номер :02:014:0002;

площею 3,2168 га кадастровий номер :03:006:0002;

площею 1,4551 га кадастровий номер :03:006:0023;

площею 2,7766 га кадастровий номер :03:007:0006,

площею 2,8766 га кадастровий номер :03:006:0004,

площею 2,7686 га кадастровий номер :03:006:0008, які розташовані в межах Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області, в тому числі, шляхом оранки, культивації, сівби, підживлення, збирання врожаю.

В обґрунтування заяви зазначено, що предметом спору у даній справі є, фактично, спір щодо права користування земельними ділянками, користувачем яких є позивач, і підстави забезпечення позову не обмежуються лише пов`язаністю з позовною вимогою, а також у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду і ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Крім того вказано, що забезпечення позову спрямоване насамперед проти несумлінних дій інших осіб. Відповідачі в період дії договорів оренди земельних ділянок, які укладені із позивачем, умисно, тобто достеменно про це знаючи, уклали договори оренди із ТОВ «Селезенівське». Навіть після цього не повідомили про це позивача.

У зв`язку з чим, позивач, маючи всі законні підстави на користування земельними ділянками, проводив на них агротехнічні роботи, які були ним заплановані та в результаті цих протиправних дій спірні земельні ділянки, під час дії договорів оренди землі, одночасно стали об`єктом права оренди позивача та ТОВ Селезенівське», що порушує переважне право позивача на поновлення договорів оренди землі на тих самих умовах і на той самий строк.

Ухвалою Сквирського районного суду Київської області від 02 квітня 2020 року задоволено заяву ТОВ Агрофірма «Гарант» про забезпечення позову.

Вжито заходи, шляхом заборони ТОВ «Селезенівське» вчиняти будь-які дії щодо користування земельними ділянками, а саме: площею 2,7685 га кадастровий номер :03:006:0007; площею 4,8858 га кадастровий номер :02:014:0002; площею 3,2168 га кадастровий номер :03:006:0002; площею 1,4551 га кадастровий номер :03:006:0023; площею 2,7766 га кадастровий номер :03:007:0006, площею 2,8766 га кадастровий номер :03:006:0004, площею 2,7686 га кадастровий номер :03:006:0008, які розташовані в межах Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області, в тому числі, шляхом оранки, культивації, сівби, підживлення, збирання врожаю, до вирішення справи по суті.

В апеляційній скарзі ТОВ «Селезенівське» посилаючись на те, що оскаржувана ухвала про забезпечення позову постановлена з порушенням норм чинного законодавства України, у зв`язку з чим підлягає скасуванню.

В обґрунтування апеляційної скарги вказано, що судом не зазначено та належним чином не досліджено, чим саме обумовлена ймовірність утруднення виконання або невиконання ймовірного рішення суду по даній справі в разі невжиття заходів забезпечення позову.

Вказано, що у позивача відсутні будь-які визначені законодавством підстави використовувати земельну ділянку, власники земельних ділянок не висловлювали такого волевиявлення на користування їх земельними ділянками стороною позивача в будь-який спосіб, більше того в письмовій формі повідомили позивача про небажання пролонгувати договори оренди з ТОВ Агрофірма «Гарант».

Також зазначено, що оскаржувана ухвала перешкоджає господарській діяльності ТОВ «Селезенівське» передбаченої статутом, яке наразі є єдиним законним орендарем земельних ділянок на підставі погоджених між сторонами та зареєстрованими договорами оренди, адже забороняє реалізацію законних прав на ведення сільськогосподарської діяльності, товариство несе збитки у зв`язку з неможливістю використовувати орендовані земельні ділянки, а отже ухвала районного суду постановлена без наведення відповідного обґрунтування, тому відсутні достатні підстави для застосування заходів забезпечення позову.

У відзиві на апеляційну скаргу адвокат Кузьменко С.В. в інтересах ТОВ Агрофірми «Гарант» зазначає, що заходи забезпечення позову, які просить вжити позивач не порушує право власності відповідачів, власників земельних ділянок, на розпорядження та користування ними, крім того, такі заходи не вплинуть на господарську діяльність ТОВ «Селезенівське» та не спричинить йому збитків у майбутньому.

В зв`язку з чим, просила відмовити в задоволенні апеляційної скарги, ухвалу суду першої інстанції залишити без змін.

Інші учасники справи відзиву на апеляційну скаргу до суду не направили.

В судове засідання учасники справи не з`явилися, про день та час розгляду справи повідомлялися у встановленому законом порядку, причин неявки не повідомили, а тому колегія суддів вважає за можливе розглядати справу у відсутність осіб, які не з`явилися у судове засідання за правилами ч. 2 ст. 372 ЦПК України.

Вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню.

Як убачається зі справи, предмет спору за вимогами позивача стосується земельних ділянок, площею 2,7685 га кадастровий номер :03:006:0007;

площею 4,8858 га кадастровий номер :02:014:0002;

площею 3,2168 га кадастровий номер :03:006:0002;

площею 1,4551 га кадастровий номер :03:006:0023;

площею 2,7766 га кадастровий номер :03:007:0006,

площею 2,8766 га кадастровий номер :03:006:0004,

площею 2,7686 га кадастровий номер :03:006:0008, які були об`єктом оренди ТОВ Агрофірма «Гарант» за договорами оренди земельних ділянок від 09.06.2006 року.

Підстави позову зводяться до заперечень відповідача про укладення договорів оренди земельних ділянок між відповідачами та ТОВ «Селезенівське».

Отже, існує спір щодо права користування зазначеними земельними ділянками, розташованими в межах Селезенівської сільської ради Сквирського району Київської області, користувачем яких є позивач.

Частиною 2 ст. 149 ЦПК України передбачено, що забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи не лише якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду, а також у разі, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду і ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії ( ч.1 ст. 150 ЦПК України).

З точки зору закону, значення цих заходів полягає в тому, що ними захищаються законні інтереси (права) позивача на той випадок, коли відповідач буде діяти недобросовісно або коли неприйняття заходів може призвести як до невиконання судового рішення так і унеможливити ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Цивільний процесуальний закон не зобов`язує суд при розгляді питань про забезпечення позову перевіряти обставини, які мають значення для справи, а лише запобігає ситуації, при якій може бути утруднено чи стане неможливим виконання рішення, у разі задоволення позову.

Види забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення суду, а таке рішення може бути постановлено тільки у відповідно до заявлених позовних вимог. Заходи забезпечення позову повинні застосовуватись лише уразі необхідності та бути співмірними із заявленими вимогами, оскільки безпідставне забезпечення позову може привести до порушення прав і законних інтересів інших осіб.

Як роз`яснено в п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9 розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам. При встановленні зазначеної відповідності слід враховувати, що вжиті заходи не повинні перешкоджати господарській діяльності юридичної особи або фізичної особи, яка здійснює таку діяльність і зареєстрована відповідно до закону як підприємець.

Доводи апеляційної скарги щодо того, що судом першої інстанції не зазначено та належним чином не досліджено, чим саме обумовлена ймовірність утруднення виконання або невиконання ймовірного рішення суду по даній справі в разі невжиття заходів забезпечення позову, не заслуговують на увагу.

При цьому, колегія суддів виходить з того, що можливість забезпечення позову може мати місце і у випадку, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити або унеможливити виконання рішення суду і ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся.

Достатньо обґрунтованою для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов`язується застосування певного виду забезпечення позову.

Отже, викладені в апеляційній скарзі доводи є такими, що не впливають на правильність висновків суду першої інстанції під час вирішення питання про забезпечення позову.

Заходи забезпечення позову носять тимчасовий характер й з урахуванням предмету спору колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про наявність правових підстав до задоволення заяви.

Суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм процесуального права, а тому апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а ухвалу суду - без змін.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 375, 382 ЦПК України, суд,-

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Селезенівське» залишити без задоволення.

Ухвалу Сквирського районного суду Київської області від 02 квітня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Повне судове рішення складено 28 вересня 2020 року.

Суддя-доповідач:

Судді: