Провадження № 2/317/302/2020
Справа № 317/3936/19
03 березня 2020 року м. Запоріжжя
Запорізький районний суд Запорізької області у складі:
головуючого судді Мінгазова Р.В.
за участі секретаря судового засідання Герман Н.П.
розглянувши у відкритому судовому засіданні у спрощеному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні власністю, -
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 та просить усунути йому перешкоди у користуванні власністю шляхом визнання ОСОБА_2 таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначає, що йому з 12.07.1975 р., на праві приватної власності належить житловий будинок АДРЕСА_1 . У належному йому житловому будинку зареєстрований відповідач ОСОБА_2 , але за місцем реєстрації не проживає з 2015 року. Реєстрація відповідача у належному йому будинку чинить перешкоди у праві на оформлення субсидії, та призводить до нарахування зайвих сум за комунальні послуги, тому він вимушений звернутись до суду.
Позивач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти винесення заочного рішення не заперечує.
Відповідач ОСОБА_2 про час та місце слухання справи повідомлялась своєчасно та належним сином, зокрема шляхом розміщення оголошення на офіційному вєб-порталі судової влади, до суду не з`явився, жодних заяв він нього не надходило.
У зв`язку з наведеним, суд, на підставі ч. 5 ст. 223, ст. 280 ЦПК України, постановляє заочне рішення.
Суд, дослідивши матеріали справи, встановивши обставини і перевіривши їх доказами, вважає позов таким, що підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до Акту від 12.07.1975 р. ОСОБА_1 на праві особистої власності передано житловий будинок АДРЕСА_1 .
Відповідач ОСОБА_2 зареєстрований в спірному житловому будинку, що підтверджується довідкою виконавчого комітету Біленківської сільської ради № 0623/15-12 від 13.12.2019 р., одна за вказаною адресою не проживає.
Згідно акту обстеження домоволодіння від 13.12.2019 р. за адресою: АДРЕСА_2 , складеного комісійно, за участі: старости Мар`ївського старостинського округу Кравченко О.С., депутата Філоненко С.О., соціального робітника ОСОБА_3 та сусідів встановлено, що ОСОБА_2 за вказаною адресою фактично не проживає.
Згідно із ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. При цьому відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.
За змістом ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про визнання особи такою, що втратила право користування власністю, що є адекватним змісту порушеного права.
Відповідно до ч. 1 ст. 156 ЖК України, з урахуванням положень ч. 1 ст. 405 ЦК України, члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним у будинку, квартирі, що йому належить, користуються жилим приміщенням у обсязі, визначеному відповідно до угоди з власником.
Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Виходячи з приписів ч.ч. 1, 5 ст. 81 ЦПК України, враховуючи, що відповідач не надав суду доказів відсутності об`єктивної можливості користуватися спірним житловим приміщенням, перешкод з боку позивача, поважних причин для відсутності у спірному житловому приміщенні більше 1 року, не спростував обставин на які посилається як на підставу своїх вимог, суд вважає, що позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
На підставі вищевикладеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 77-81, 141, 259, 89, 264-265, 267, 268, 280-284 Цивільного процесуального кодексу України, -
Позов ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 ,) про усунення перешкод у користуванні власністю задовольнити у повному обсязі.
Визнати ОСОБА_2 , 1963 року народження таким, що втратив право користування житловим будинком АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду через Запорізькій районний суду Запорізької0 області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя Р.В. Мінгазов