ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

«22» вересня 2020 року

м. Харків

справа № 642/5142/17-ц

провадження № 22ц/818/3931/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Бурлака І.В. (суддя-доповідач),

суддів - Хорошевського О.М., Яцини В.Б.

за участю секретаря Колосовської А.Р.

учасники справи:

позивач ОСОБА_1 , представник позивача ОСОБА_2 ,

відповідачка ОСОБА_3 , представниця відповідачки ОСОБА_4 ,

третя особа Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради,

позивачка за зустрічним позовом - ОСОБА_3 , представниця позивачки за зустрічним позовом ОСОБА_4 ,

відповідач за зустрічним позовом ОСОБА_1 , представник відповідача за зустрічним позовом Онопко В.С.,

третя особа за зустрічним позовом Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради

розглянув у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 11 червня 2020 року в складі судді Проценко Л.Г.

в с т а н о в и в:

У жовтні 2017 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_3 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про усунення перешкод у спілкуванні з дитиною та встановлення порядку участі батька у вихованні дитини, який у подальшому уточнив, та просив визначити йому наступний порядок участі у вихованні та спілкуванні з дитиною ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , без присутності матері ОСОБА_3 : друга, четверта субота кожного місяця з 09-00 год. до 17-00 год.; друга, четверта неділя кожного місяця з 10-00 год. до 15-00 год.; надати право відвідувати дитину без обмеження часу за місцем проживання або перебування дитини у разі хвороби, забезпечити додаткове побачення з дочкою у святкові та особливі сімейні свята: Новий рік, Різдво, день народження дитини ІНФОРМАЦІЯ_1 з 10-00 год. до 15-00 год.; день народження батька ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_2 з 10-00 год. до 18-00 год.; день народження баби ОСОБА_6 12 грудня з 10-00 год. до 20-00 год.; половину канікулярного часу для відпочинку та оздоровлення дитини в порядку чергування кожного року за графіком: першу половину зимових канікул ОСОБА_5 проводитиме з батьком, другу половину - з матір`ю; першу половину весняних канікул ОСОБА_5 проводитиме з матір`ю, другу половину - з батьком в рівній кількості днів для кожного з батьків; протягом літнього канікулярного часу в порядку чергування, починаючи з матері: два тижні літніх канікул ОСОБА_5 проводитиме з матір`ю, два тижні - з батьком; першу половину осінніх канікул ОСОБА_5 проводитиме з батьком, другу половину - з матір`ю в рівній кількості днів для кожного з батьків; стягнути з ОСОБА_3 на його користь судові витрати у розмірі 640,00 грн.

У березні 2018 року ОСОБА_3 звернулась до суду із зустрічним позовом до ОСОБА_1 , третя особа: Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради про визначення місця проживання дитини з матір`ю, у якому просила визначити місце проживання дитини ОСОБА_5 разом з нею, вирішити питання щодо судових витрат.

Рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2019 року позов ОСОБА_1 задоволено частково; зустрічний позов ОСОБА_7 - задоволено; встановлено порядок участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши час: друга, четверта субота місяця з 9-00 год до 17-00 год., друга, четверта неділя місяця з 10-00 год. до 15-00 год., один місяць влітку для оздоровлення, половина зимових канікул, за згодою дитини; визначено місце проживання малолітньої дитини ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , разом з матір`ю ОСОБА_3 за адресою: АДРЕСА_1 ; вирішено питання щодо судових витрат.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 08 січня 2020 року виправлено описки в рішенні Ленінського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2019 року, а саме:

викладено абзац 43 мотивувальної частини рішення в наступній редакції: «Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради у своєму висновку від 20 липня 2018 року про визначення місця проживання малолітньої дитини та встановлення порядку участі ОСОБА_1 в вихованні дочки зазначив, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 перебували у шлюбі з 16 травня 2009 року по 13 червня 2016 року, під час якого ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_5 . Рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради №322, пункт 3 від 24 травня 2017 року встановлено порядок участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дочки ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши час: друга, четверта субота місяця з 9-00 год. до 17-00 год., друга, четверта неділя місяця з 10-00 год. до 15-00 год., перший місяць у присутності матері, ОСОБА_3 ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 . ОСОБА_3 разом з дочкою мешкають за адресою: АДРЕСА_1 . Згідно з актом обстеження житлово-побутових умов від 14 червня 2018 року для дитини створені належні умови для проживання та розвитку. ОСОБА_3 займає посаду викладача у Харківському музичному училищі ім. Б.М. Лятошинського, має стабільну заробітну платню, за місцем роботи і місцем проживання характеризується позитивно, на наркологічному обліку не перебуває. Згідно з довідкою адміністрації Харківської загальноосвітньої школи І-ІІІ ступенів №5 Харківської міської ради, де навчається ОСОБА_8 з першого класу, дитиною опікується мати ОСОБА_3 . Батько ОСОБА_1 жодного разу до школи не з`являвся, не відвідував батьківських зборів, не цікавиться навчанням та розвитком ОСОБА_5 . За довідкою, наданою головним лікарем Медичного центру «Еввіва», де ОСОБА_8 перебуває на обліку з 19 червня 2017 року, дитину до медичного закладу супроводжує виключно матір, ОСОБА_3 . Питання про визначення місця проживання малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та встановлення порядку участі ОСОБА_1 у вихованні дочки додатково було розглянуто на Комісії з питань захисту прав дитини виконавчого комітету Харківської міської ради. Враховуючи рекомендацію комісії, в інтересах дитини, діючи як представник органу опіки та піклування, Департамент служб у справах дітей Харківської міської ради вважає за доцільне визначити місце проживання малолітньої ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 разом з матір`ю ОСОБА_3 , та встановити порядок участі ОСОБА_1 в вихованні дитини, визначивши час: друга, четверта субота місяця з 9-00 год. до 17-00 год.; друга, четверта неділя місяця з 10-00 год. до 15-00 год.; один місяць влітку для оздоровлення; половина зимових канікул, за згодою дитини»;

викладено абзац 44 мотивувальної частини рішення в наступній редакції: «Як вбачається з рішення органу опіки та піклування від 20 липня 2018 року, яке постановлено на підставі вивчення умов життя батьків, їхнього ставлення до дитини, інших обставин, що мають істотне значення, із дотриманням норм СК України, місцем проживання малолітньої ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначено разом з матір`ю ОСОБА_3 та встановлений порядок участі ОСОБА_1 в вихованні дитини та визначений час: друга, четверта субота місяця з 9-00 год. до 17-00 год.; друга, четверта неділя місяця: з 10-00 год. до 15-00 год.; один місяць влітку для оздоровлення; половина зимових канікул, за згодою дитини»;

викладено абзац 53 мотивувальної частини рішення в наступній редакції: «З врахуванням висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради та рішення виконавчого комітету Харківської міської ради Харківської області №322 від 24 травня 2017 року встановити порядок участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дитини, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши час: друга, четверта субота місяця з 9-00 год. до 17-00 год.; друга четверта неділя місяця з 10-00 год. до 15-00 год.; один місяць влітку для оздоровлення; половина зимових канікул, за згодою дитини»;

викладено абзац 3 резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Встановити порядок участі ОСОБА_1 в вихованні малолітньої дитини, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши час: друга, четверта субота місяця з 9-00 год. до 17-00 год.; друга, четверта неділя місяця з 10-00 год. до 15-00 год.; один місяць влітку для оздоровлення; половина зимових канікул, за згодою дитини».

26 лютого 2020 року ОСОБА_3 звернулась до суду із заявою про роз`яснення судового рішення.

Заява мотивована тим, що постановленням ухвали про виправлення описки суд фактично змінив власне рішення, за яким згода дитини враховувалася під час усіх побачень з батьком, адже на підставі вказаної ухвали вбачається, що згода дитини враховується тільки під час побачень з батьком протягом половини зимових канікул.

Вказала, що ОСОБА_1 та його представник тлумачать рішення суду таким чином, що згода дитини на побачення з батьком не потрібна, окрім як протягом половини зимових канікул, що завдає дитині психологічної травми.

Зазначила, що орган опіки та піклування чітко визначив, що побачення з батьком повинні відбуватися за згодою дитини.

Просила надати роз`яснення рішення та ухвали у справі щодо того, чи необхідна згода дитини на побачення з батьком тільки під час половини зимових канікул, або під час всіх побачень дитини з батьком.

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 11 червня 2020 року роз`яснено, що за рішенням Ленінського районного суду м. Харкова № 642/5142/17 від 28 листопада 2019 року встановлено порядок участі ОСОБА_1 в вихованні малолітньої дитини, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у всіх випадках побачень з дитиною за згодою дитини, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Не погоджуючись з ухвалою суду ОСОБА_1 через представника подав апеляційну скаргу, в якій просив ухвалу суду скасувати та постановити нове судове рішення, яким у задоволенні заяви ОСОБА_3 про роз`яснення судового рішення відмовити.

Апеляційна скарга мотивована тим, що оскаржуваною ухвалою змінено зміст рішення суду, оскільки згода дитини стосувалась лише конкретного періоду спілкування, а не усіх періодів; що фахівцем в галузі лінгвістики надано відповідь на адвокатський запит, в якій розтлумачено, що у редакції, викладеній у висновку органу опіки та піклування та у рішенні суду, згода дитини стосується лише спілкування з батьком протягом половини зимових канікул, а не всіх періодів часу; що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 24 травня 2017 року йому визначено порядок участі у вихованні дочки без застережень щодо згоди дитини на побачення; що необхідність згоди дитини на побачення з батьком унеможливить виконання рішення суду, оскільки дочка мешкає з матір`ю, внаслідок чого у неї могло сформуватися негативне відношення до батька; що, постановивши ухвалу, суд позбавив його права на апеляційне оскарження рішення від 28 листопада 2019 року.

14 липня 2020 року до суду апеляційної інстанції надійшов відзив ОСОБА_3 на апеляційну скаргу ОСОБА_1 , в якому вона просила залишити її без задоволення, а оскаржувану ухвалу суду без змін. Вказала, що доводи апеляційної скарги є формальними, ґрунтуються на незгоді з орфографічною побудовою речень у висновку органу опіки та піклування та судовому рішенні; що висновок фахівця у галузі лінгвістики отримано ОСОБА_1 вже після постановлення оскаржуваної ухвали; що поведінка ОСОБА_1 щодо примушування дочки до побачень з ним завдає дитині психологічної травми.

Судова колегія, заслухавши суддю-доповідача, пояснення з`явившихся учасників справи, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги вважає, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 необхідно залишити без задоволення, ухвалу суду залишити без змін.

Ухвала суду першої інстанції, з висновком якої погоджується судова колегія, мотивована необхідністю роз`яснити рішення суду таким чином, що усі побачення ОСОБА_1 з дочкою ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , здійснюються виключно за згоди дитини.

Згідно з пунктом 9 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема, обов`язковість судового рішення.

Частиною першою статті 129-1 Конституції України передбачено, що суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 271 ЦПК України за заявою учасників справи, державного виконавця, приватного виконавця суд роз`яснює судове рішення, яке набрало законної сили, не змінюючи змісту судового рішення. Подання заяви про роз`яснення судового рішення допускається, якщо судове рішення ще не виконане або не закінчився строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до примусового виконання.

Із змісту статті 271 ЦПК України вбачається, що роз`яснення рішення суду це уточнення, більш чітке і зрозуміле викладення справжнього його змісту. Зрозумілість рішення полягає в тому, що його резолютивна частина не припускає кілька варіантів тлумачення.

Частиною 1 статті 31 Закону України «Про виконавче провадження» також передбачено, що у разі, якщо викладена у виконавчому документі резолютивна частина рішення є незрозумілою, виконавець або сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про роз`яснення відповідного рішення.

Як правило, роз`ясненню підлягає резолютивна частина рішення суду, яка повинна містити чіткі формулювання щодо вирішення спірного правовідношення або інших заявлених вимог.

При цьому особи, які ініціювали роз`яснення, у відповідній заяві мають вказати: що саме у резолютивній частині рішення є незрозумілим; які варіанти тлумачення рішення; як саме невизначеність та нечіткість резолютивної частини рішення суду може вплинути на ефективність його виконання.

Поряд з резолютивною частиною рішення суду може бути роз`яснена і мотивувальна частина. Потреба у цьому виникає у разі необхідності підтвердження преюдиціального встановленого факту чи правовідношення, визнаного судовим рішенням, що вступило в законну силу.

Як вбачається з роз`яснень, наданих в пункті 21 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 18 грудня 2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», роз`яснення рішення суду можливе тоді, коли воно не містить недоліків, що можуть бути усунені лише ухваленням додаткового рішення, а є незрозумілим, що ускладнює його реалізацію.

Зазначене питання розглядається судом, що ухвалив рішення, і в ухвалі суд викладає більш повно та ясно ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не вносячи змін у суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

Роз`яснення рішення не допускається, якщо воно виконане або закінчився установлений законом строк, протягом якого рішення може бути пред`явлене до виконання.

Якщо фактично порушено питання про зміну рішення або внесення в нього нових даних, суд ухвалою відмовляє в роз`ясненні рішення.

Рішення суду може бути роз`яснено у разі, якщо без такого роз`яснення його важко виконати, оскільки існує значна ймовірність неправильного його виконання внаслідок неясності резолютивної частини рішення. Тобто, роз`яснення рішення суду це засіб виправлення недоліків судового акта, який полягає в усуненні неясності судового акта і викладенні рішення суду у більш ясній і зрозумілій формі.

Отже, в ухвалі про роз`яснення судового рішення суд викладає більш повно та зрозуміло ті частини рішення, розуміння яких викликає труднощі, не змінюючи при цьому суть рішення і не торкаючись питань, які не були предметом судового розгляду.

За своєю правовою суттю роз`яснення судового рішення зумовлене його нечіткістю, якщо рішення є неясним та незрозумілим для осіб, щодо яких воно постановлене, так і тих, що будуть здійснювати його виконання. Тобто, роз`яснення полягає в тому, що суд не вправі давати відповідь на нові та не вирішені ним вимоги, а лише має роз`яснити положення ухваленого рішення, які не чітко та не ясно сформульовані.

Таким чином, роз`яснення рішення - це більш повний, чіткий, ясний, зрозумілий виклад рішення, як правило його резолютивної частини, розуміння та сприйняття яких викликає труднощі, однак шляхом постановлення ухвали про роз`яснення суд не вправі змінювати суть самого рішення.

Такого висновку дійшов Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду у постанові від 07 травня 2018 року, справа № 711/9747/15-ц, провадження № 61-14791 св 18.

Матеріали справи свідчать про те, що рішенням Ленінського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2019 року встановлено порядок участі ОСОБА_1 у вихованні малолітньої дитини, ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши час: друга, четверта субота місяця з 9-00 год. до 17-00 год., друга, четверта неділя місяця з 10-00 год. до 15-00 год., один місяць влітку для оздоровлення, половина зимових канікул, за згодою дитини.

Зазначене рішення суду ґрунтувалося, зокрема, на висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 20 липня 2018 року № 507, у якому він вважав за доцільне встановити саме такий порядок участі ОСОБА_1 у вихованні дочки ОСОБА_5 (а. с. 173-174, том 1).

Ухвалою Ленінського районного суду м. Харкова від 08 січня 2020 року виправлено описки в рішенні Ленінського районного суду м. Харкова від 28 листопада 2019 року, зокрема, приведено резолютивну частину рішення у відповідність висновку Департаменту служб у справах дітей Харківської міської ради від 20 липня 2018 року в частині розділових знаків, а саме: викладено абзац 3 резолютивної частини рішення в наступній редакції: «Встановити порядок участі ОСОБА_1 в вихованні малолітньої дитини, ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визначивши час: друга, четверта субота місяця з 9-00 год. до 17-00 год.; друга, четверта неділя місяця з 10-00 год. до 15-00 год.; один місяць влітку для оздоровлення; половина зимових канікул, за згодою дитини».

Таким чином, зазначені періоди часу для участі ОСОБА_1 у вихованні дочки розділені відповідними пунктуаційними знаками крапкою з комою.

Вказані судові рішення є чинними та учасниками справи не оскаржувались.

Як вбачається з заяви ОСОБА_3 необхідність у роз`ясненні судового рішення з урахуванням ухвали про виправлення описки виникла у зв`язку з тим, що на думку ОСОБА_1 згода дитини на побачення з ним необхідна лише протягом половини зимових канікул, а не інших періодів, визначених у рішенні суду. Поведінка батька щодо примушування дитини до спілкування завдає їй психологічної травми.

Отже, сторони не можуть дійти згоди щодо порядку виконання рішення суду.

В ході розгляду заяви ОСОБА_3 . Департаментом служб у справах дітей виконавчого комітету Харківської міської ради 20 травня 2020 року надано пояснення, де зазначено, що в усіх висновках Департаменту служб у справах дітей всі зустрічі дитини з одним із батьків, який проживає окремо від дитини, мають відбуватися тільки за згодою дитини. Неприпустимо піддавати дитину поведінці, яка може призвести до її психологічної травми, включаючи тривогу, хронічну депресію або посттравматичний розлад, що можна розцінювати як психологічне насилля над дитиною (а. с. 29, том 2).

Роз`яснюючи рішення суду таким чином, що згода дитини ОСОБА_5 необхідна в усіх випадках побачення з батьком ОСОБА_1 , суд першої інстанції правильно вказав, що саме таке розуміння рішення суду відповідає його суті і логіці, не змінює його змісту та спрямоване на забезпечення дотримання прав та інтересів дитини.

В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 підтвердив доводи та вимоги апеляційної скарги. При цьому, фактично навів доводи для оскарження ухвали про виправлення описки, яку в цьому апеляційному провадженні не оскаржує.

ОСОБА_3 та її представниця в суді апеляційної інстанції заперечували проти апеляційної скарги та вважали, що таке роз`яснення рішення позитивно вплине на його виконання.

Відповідно до частин 1, 2 статті 155 СК України здійснення батьками своїх прав та виконання обов`язків мають ґрунтуватися на повазі до прав дитини та її людської гідності. Батьківські права не можуть здійснюватися всупереч інтересам дитини.

У частині першій статті 3 Конвенції про права дитини визначено, що в усіх діях щодо дітей, незалежно від того, здійснюються вони державними чи приватними установами, що займаються питаннями соціального забезпечення, судами, адміністративними чи законодавчими органами, першочергова увага приділяється якнайкращому забезпеченню інтересів дитини.

Встановлення порядку участі батька у вихованні дитини не має спричиняти дитині психологічної травми. Перш за все, спілкування ОСОБА_5 з батьком повинно відповідати інтересам дитини, і будь-який примус є неприпустимим.

Враховуючи вік дитини та складний характер взаємовідносин між батьками дитини та між батьком і дочкою, призначення побачень батька з дитиною без згоди останньої є неприпустимим.

Розділення у рішенні суду періодів зустрічей ОСОБА_1 з дочкою ОСОБА_5 крапкою з комою та зазначення «за згодою дитини» у кінці речення після слів «половина зимових канікул» жодним чином не свідчить про те, що згода дитини на побачення з батьком необхідна лише у період половини зимових канікул, а в інші періоди не вимагається.

Посилання ОСОБА_1 щодо того, що фахівцем в галузі лінгвістики надано відповідь на адвокатський запит, в якій розтлумачено, що у редакції, викладеній у резолютивній частині рішення суду, згода дитини стосується лише спілкування з батьком протягом половини зимових канікул, а не всіх періодів часу, не можуть бути взяті до уваги, оскільки зазначений висновок складений 22 червня 2020 року, тобто вже після постановлення оскаржуваної ухвали, та не може бути прийнятий як доказ судом апеляційної інстанції в силу вимог статті 367 ЦПК України.

Крім того, зазначений висновок по суті є поясненнями, складеними вчителем української мови та літератури ОСОБА_9 , та не є висновком експерта. Клопотань щодо призначення лінгвістичної експертизи під час розгляду справи судом першої інстанції від ОСОБА_1 не надходило.

При цьому, при тлумаченні судом змісту висновку органу опіки та піклування та роз`ясненні рішення суду неможливо виходити лише з правил синтаксису та пунктуації, також мають враховуватися норми чинного законодавства, інтереси дитини та загальна логіка судового рішення.

Доводи ОСОБА_1 , що рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради від 24 травня 2017 року йому визначено порядок участі у вихованні дочки без застережень щодо згоди дитини на побачення, є безпідставними, оскільки зміст зазначеного висновку враховано при ухваленні рішення суду та він не має значення в контексті вирішення питання щодо роз`яснення рішення суду.

Твердження ОСОБА_1 , що необхідність згоди дитини на побачення з батьком унеможливить виконання рішення суду, оскільки дочка мешкає з матір`ю, внаслідок чого у неї могло сформуватися негативне відношення до батька, судова колегія відхиляє, оскільки примушування дитини до зустрічей з батьком всупереч її згоди не може бути визнане належним виконанням рішення суду щодо встановлення порядку участі батька у вихованні дочки та суперечить інтересам дитини.

Посилання ОСОБА_1 щодо того, що, постановивши оскаржувану ухвалу, суд позбавив його права на апеляційне оскарження рішення від 28 листопада 2019 року, є необґрунтованими, оскільки він мав можливість оскаржити рішення суду в апеляційному порядку, якою, як вбачається з матеріалів справи, не скористався.

Таким чином, доводи апеляційної скарги не знайшли свого підтвердження та не дають підстав для висновку про порушення судом норм процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення питання щодо роз`яснення судового рішення.

Оскільки ухвалу суду постановлено з додержанням норм матеріального та процесуального права, підстав для її зміни або скасування не вбачається.

Враховуючи, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, підстави для розподілу судового збору за розгляд справи судом апеляційної інстанції відсутні

.

Керуючись ст. ст. 367, 368, п. 1 ч. 1 ст.374, ст.375, ст. ст. 381 384, 389 ЦПК України

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Ленінського районного суду м. Харкова від 11 червня 2020 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, є остаточною, касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий І.В. Бурлака

Судді О.М. Хорошевський

В.Б. Яцина

Повний текст постанови складено 25 вересня 2020 року.