Дата документу "23" вересня 2020 р.
Справа № 937/6987/20
У х в а л а

23 вересня 2020 року Суддя Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області Міщенко Т.М., розглянувши позовну заяву ОСОБА_1 до Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича, Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню,

в с т а н о в и в :

22 вересня 2020 року до Мелітопольського міськрайонного суду Запорізької області надійшла вищезазначена позовна заява про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Предметом позову є визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, вчиненого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Швець Р.О., про стягнення з позивача на користь АТ КБ «ПриватБанк» суми заборгованості за кредитним договором.

Згідно ч. 4 ст. 177 ЦПК України до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Згідно ч. 4 ст. 175 ЦПК України, якщо позовна заява подається особою, звільненою від сплати судового збору відповідно до закону, у ній зазначаються підстави звільнення позивача від сплати судового збору.

Пунктом 19 ст. 34 Закону України «Про нотаріат» встановлено, що вчинення нотаріусом виконавчого напису - це нотаріальна дія. Правовому регулюванню процедури вчинення нотаріусами виконавчих написів присвячена Глава 14 Закону України «Про нотаріат» та Глава 16 розділу ІІ Порядку вчинення нотаріальних дій.

Згідно статті 87 Закону України «Про нотаріат» для стягнення грошових сум або витребування від боржника майна нотаріуси вчиняють виконавчі написи на документах, що встановлюють заборгованість. Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів, встановлюється Кабінетом Міністрів України.

Відповідно до статті 88 Закону України «Про нотаріат» нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. Якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий напис видається у межах цього строку.

Відтак, вчинений нотаріусом виконавчий напис не породжує права стягувача на стягнення грошових сум або витребування від боржника майна, а підтверджує, що таке право виникло в стягувача раніше. Мета вчинення виконавчого напису - надання стягувачу можливості в позасудовому порядку реалізувати його право на примусове виконання зобов`язання боржником.

Враховуючи вищенаведене, на правовідносини, що виникають з приводу визнання виконавчого напису нотаріусу таким, що не підлягає виконанню, норма Закону України «Про захист прав споживачів» не поширюється і тому посилання позивача на ст. 22 Закону України «Про захист прав споживачів», відповідно до якої споживачі звільняються від сплати судового збору за позовами, що пов`язані з порушенням їх прав, є безпідставними.

Згідно ст. 1 Закону України «Про судовий збір» судовий збір - збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим Законом.

Згідно ч. 2 ст. 4 того ж Закону за подання позовної заяви немайнового характеру, яка подана фізичною особою встановлюється судовий збір 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Відповідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у ст.ст.175,177 ЦПК України, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Згідно з ч. 2 ст. 185 ЦПК України в ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Таким чином, позовну заяву слід залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення вищенаведених недоліків.

Керуючись ст.ст.177,185 ЦПК України, суддя -

у х в а л и в :

Позовну заяву ОСОБА_1 до Мелітопольського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро), приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Швець Руслана Олеговича, Акціонерного товариства Комерційного банку «ПриватБанк» про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню - залишити без руху.

Надати позивачу строк 5 днів з дня отримання ним копії цієї ухвали для усунення недоліків.

Якщо позивач у встановлений строк не виконає вимоги суду, позовна заява буде повернута.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: