Постанова

Іменем України

10 березня 2020 року

м. Київ

справа № 758/15126/17

провадження № 61-19658св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Лідовця Р. А. (суддя-доповідач), Воробйової І. А., Черняк Ю. В.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Подільська районна у м. Києві державна адміністрація, Київська міська державна адміністрація,

треті особи: Фонд соціального захисту інвалідів, Орган опіки та піклування Подільської районної у м. Києві державної адміністрації,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Подільського районного суду м. Києва від 12 березня 2019 року у складі судді Ларіонової Н. М. та постанову Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року у складі колегії суддів: Шахової О. В., Андрієнко А. М., Соколової В. В.,

ВСТАНОВИВ:

1. Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У листопаді 2017 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до Подільської районної у м. Києві державної адміністрації (далі - Подільська РДА), Київської міської державної адміністрації (далі - КМДА), треті особи: Фонд соціального захисту інвалідів, Орган опіки та піклування Подільської РДА, про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії.

Позовна заява мотивована тим, що відповідно до розпорядження голови Подільської РДА від 06 вересня 2000 року № 957, вона та її син - ОСОБА_2 , 1999 року народження, прийняті на квартирний облік на загальних підставах згідно з пунктом 31-1 постанови Ради Міністрів Української РСР і Української Республіканської Ради Професійних Спілок від 11 грудня 1984 року № 470 «Про затвердження Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР».

Відповідно до її заяви від 06 вересня 2001 року, посвідчення та довідки з Пенсійного фонду України відносно її сина, Подільською РДА в м. Києві встановлено пільгову категорію «сім`ї, що виховують дітей-інвалідів» та першочергове забезпечення житлом. Згодом до її облікової справи № 17186 в частині складу сім`ї були внесені відповідні зміни щодо її синів, а саме: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до списку багатодітних сімей Подільського району м. Києва від 15 грудня 2016 року № 313, її сім`я належить до вищевказаної категорії.

Зазначала, що вона є матір`ю-одиначкою, що виховує багатодітну сім`ю, у тому числі дитину-інваліда та перебуває на квартирному обліку на загальних підставах під № 2533 на першочергове отримання житла за № 555, по пільговій категорії «сім`ї, що виховують дітей-інвалідів» за № 31, а відповідач своєю бездіяльністю 17 років порушує її право та право її сина на першочергове отримання житлового приміщення.

Ураховуючи наведене, ОСОБА_1 просила суд визнати дії Подільської РДА та КМДА щодо ненадання першочергового жилого приміщення за категорією «сім`ї, що виховують дітей-інвалідів» незаконною бездіяльністю; зобов`язати Подільську РДА та КМДА видати їй ордер на благоустроєне жиле приміщення в Подільському районі м. Києва у межах норми жилої площі, яке відповідає встановленим санітарним та технічним вимогам.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Подільського районного суду м. Києва від 12 березня 2019 року, залишеним без змін постановою Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Судові рішення судів попередніх інстанцій мотивовано тим, що в діях відповідачів відсутні порушення вимог законодавства та прав позивача.

Короткий зміст вимог касаційної скарги

У касаційній скарзі, поданій у листопаді 2019 року до Верховного Суду, ОСОБА_1 , посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати оскаржувані судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій та ухвалити нове рішення, яким задовольнити її позов.

Аргументи учасників справи

Доводи особи, яка подала касаційну скаргу

Касаційна скарга мотивована тим, що суди не надали належної правової оцінки зібраним у справі доказам, а також доводам позову.

Вказує, що її син набув повноліття ІНФОРМАЦІЯ_3, а пільга щодо першочергового забезпечення жилим приміщенням в рамках пільгової категорії «сім`ї, що виховують дітей-інвалідів» повинна бути реалізована до 18-ти річчя дитини-інваліда.

Суди попередніх інстанцій не врахували того, що відповідачі не надали даних про те, яка кількість вільних приміщень, що були надані громадянам, які перебувають на квартирному обліку з дня взяття її на такий квартирний облік; кількість вільних житлових приміщень, що можуть бути надані громадянам, що перебувають на квартирному обліку на час розгляду справи судами; копій планів розподілу жилої площі, яка підлягала введенню в експлуатацію в усіх поточних роках або інших документів з моменту постановлення її на квартирний облік; кількість сімей, що виховують дітей-інвалідів, які перебувають на квартирному обліку з моменту постановлення її на квартирний облік.

Доводи особи, яка подала відзив на касаційну скаргу

У листопаді 2019 року Подільська РДА подала до Верховного Суду відзив на касаційну скаргу ОСОБА_1 , в якому вказує, що її доводи є безпідставними, оскільки суди попередніх інстанцій правильно вирішили спір, а у діях відповідачів немає порушень чинного законодавства України щодо порядку безоплатного надання громадянам житла.

Просить залишити касаційну скаргу позивача без задоволення, а оскаржувані судові рішення - без змін, оскільки вони є законними та обґрунтованими.

2. Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Відповідно до частини другої розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Положенням частини другої статті 389 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) встановлено, що підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Касаційна скарга ОСОБА_1 задоволенню не підлягає.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Відповідно до вимог частин першої та другої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Суд касаційної інстанції перевіряє законність судових рішень лише в межах позовних вимог, заявлених у суді першої інстанції.

Згідно із частиною першою статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій ухвалено з додержанням норм матеріального та процесуального права, а доводи касаційної скарги висновків судів не спростовують.

Відповідно до статті 19 Конституції Україниоргани державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцієюта законами України.

Частиною першою статті 24 Конституції Українивизначено, що громадяни мають рівні конституційні права і свободи і єрівними перед законом.

Статтею 43 ЖК Української РСР визначено, що громадянам, які перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Порядок визначення черговості надання громадянам жилих приміщень встановлюється законодавством Союзу РСР, цим Кодексом та іншими актами законодавства Української РСР.

З числа громадян, взятих на облік потребуючих поліпшення житлових умов, складаються списки осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень.

Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Законодавством Української РСР окремим категоріям громадян, які перебувають у загальній черзі, може бути надано перевагу в строках одержання жилих приміщень у межах календарного року взяття на облік.

Згідно з пунктом 38 Правил обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, і надання їм жилих приміщень в Українській РСР, затверджених постановою Ради Міністрів УРС та Української республіканської ради професійних союзів від 11 грудня 1984 року № 470, передбачено, що громадянам, які перебувають на квартирному обліку, жилі приміщення надаються в порядку черговості.

Черговість надання жилих приміщень визначається за часом взяття на облік (включення до списків осіб, які користуються правом першочергового одержання жилих приміщень).

Відповідно до положень частини третьої статті 12, частини першої статті 81 ЦПК Україникожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно із частиною шостою статті 81 ЦПК України доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Встановивши, що ОСОБА_1 , родиною з 5 осіб, перебуває на квартирному обліку у Подільському районі м. Києва з 06 вересня 2000 року на загальній черзі за № 2495, серед осіб, які мають право першочергового одержання жилих приміщень - № 507 , та з 18 жовтня 2001 року за пільговою категорією «сім`ї, що виховують дітей-інвалідів» - за № 30, а також, що по пільговій категорії «сім`ї, що виховують дітей-інвалідів» у Подільському районі перебуває 121 родина, перша з них з 1992 року, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про недоведеність позовних вимог щодо незаконної бездіяльності відповідачів, оскільки порядок надання жилих приміщень здійснюється виключно з дотриманням вимог чинного законодавства України, а всі особи, включені до вказаних списків, користуються однаковими правами на надання житлового приміщення і надання будь-яких переваг в залежності від підстав включення до списку законодавством не передбачено.

Доводи, наведені в обґрунтування касаційної скарги, не можуть бути підставами для скасування судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій, оскільки вони не підтверджуються матеріалами справи, ґрунтуються на неправильному тлумаченні позивачем норм матеріального та процесуального права й зводяться до необхідності переоцінки судом доказів, що відповідно до вимог статті 400 ЦПК України не входить до компетенції суду касаційної інстанції.

Наведені у касаційній скарзі заявника доводи були предметом дослідження у судах попередніх інстанцій з наданням відповідної правової оцінки всім фактичним обставинам справи, яка ґрунтується на вимогах закону, і з якою погоджується суд касаційної інстанції.

При цьому, колегією суддів враховано усталену практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово відзначав, що рішення національного суду повинно містити мотиви, які достатні для того, щоб відповісти на істотні аспекти доводів сторін (рішення Європейського суду з прав людини у справі «Руїз Торія проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain, серія A, № 303-A, §§ 29-30)). Це право не вимагає детальної відповіді на кожен аргумент, використаний стороною, більше того, воно дозволяє судам вищих інстанцій просто підтримати мотиви, наведені судами нижчих інстанцій, без того, щоб повторювати їх.

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

Оскільки доводи касаційної скарги висновків судів першої та апеляційної інстанцій не спростовують, на законність та обґрунтованість їх судових рішень не впливають, то колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Керуючись статтями 400, 401, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Подільського районного суду м. Києва від 12 березня 2019 року та постанову Київського апеляційного суду від 03 жовтня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді: Р. А. Лідовець

І. А. Воробйова

Ю. В. Черняк