Справа № 182/5427/19
Провадження № 2/0182/668/2020
04.03.2020 м. Нікополь
Нікопольський міськрайонний суд Дніпропетровської області в складі:
головуючого судді - Багрової А.Г.
за участю секретаря судового засідання - Снєгульської В.М.
розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Нікополя за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_1 , третя особа, що не заявляє самостійних вимог - Виконавчий комітет Нікопольської міської ради, про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Представник органу опіки та піклування - Буряк Анна Сергіївна за довіреністю від 24.01.2020 року №309/20, положення про службу у справах дітей Нікопольської міської ради, що затверджено рішенням Нікопольської міської ради від 31.01.2020 року №90-58/VII.
Заяви по суті справи.
ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_1 про позбавлення батьківських прав та стягнення аліментів.
Свої вимоги мотивує тим, що вона є опікуном малолітнього ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , матір`ю якого є відповідач ОСОБА_1 , а батько записаний зі слів матері відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України.
Фактично від народження позивач піклується про дитину, оскільки відповідач уваги йому не приділяла, станом здоров`я та утриманням не займалася, а з 31.10.2015 року знаходилася під вартою. Після відбуття покарання за вироком суду, у березні 2019 року ОСОБА_1 звільнилася з місць позбавлення волі, однак сина не забрала та продовжує ухилятися від виконання своїх батьківських обов`язків.
У зв`язку з тим, що відповідач не забезпечує своїй дитині догляду, лікування, утримання, виховання, а про фізичний та духовний розвиток малолітнього ОСОБА_2 дбає позивач, вона просить суд позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно її сина та стягнути аліменти на його утримання у розмірі Ѕ частини заробітку (доходу) (а.с.2-3).
Відповідач відзив на позов не надавала.
Процесуальні дії у справі.
09.09.2019 року відкрито провадження по справі, призначено розгляд справи за правилами загального позовного провадження з проведенням підготовчого засідання; витребувано висновок щодо доцільності позбавлення батьківських прав (а.с.27). Того ж дня постановлено ухвалу про витребування відомостей про доходи відповідача (а.с.28).
19.11.2019 року закрито підготовче провадження по справі та призначено до розгляду по суті (а.с.65).
04.03.2020 року у зв`язку з неявкою відповідачів, які належним чином повідомлялися про дату, час та місце судового засідання, відзиву на позов не подали, зі згоди позивача, судом постановлено розглянути справу заочно на підставі наявних у ній доказів.
Виклад позицій учасників процесу.
У судовому засіданні позивач на позові наполягала та просила його задовольнити у повному обсязі. Пояснила, що вона перебувала у шлюбі з ОСОБА_3 , який є рідним братом відповідача та дядьком малолітнього ОСОБА_2 . Дитина постійно проживає в її родині з листопада 2015 року, відколи матір хлопчика взято під варту. До того часу відповідач дуже часто залишала сина на ОСОБА_1 , пояснюючи це терміновими справами. Інших родичів, які б бажали опікуватися дитиною, немає. У березні 2019 року ОСОБА_1 звільнилася з місць позбавлення волі, однак жодного інтересу до сина не проявила та навіть не зателефонувала, коштів на його утримання не надавала.
Відповідач не з`явилася, причини неявки суду невідомі. Про розгляд даної цивільної справи повідомлена належним чином. Ухвала про відкриття провадження разом з позовом та доданими матеріалами, а також судові повістки були направлені їй за адресою місця реєстрації проживання та адресу фактичного проживання згідно документів, зібраних Службою у справах дітей (а.с.53 на зв.). Суду повернулися конверти з відмітками про інші причини невручення (а.с.36,57,58,69,70,77,78).
Про розгляд справи учасники також повідомлялися шляхом розміщення оголошення на офіційному сайті «Судова влада України» (а.с.34,67,76).
Жодних заяв, клопотань від відповідача суду не надходило.
Представник органу опіки та піклування просив задовольнити позов та зазначив, що позбавлення батьківських прав буде цілком відповідати інтересам дитини. Малолітній ОСОБА_2 виражає прив`язаність до позивача, називає її мамою. У той же час, його біологічна матір після відбування покарання зверталася до Служби у справах дітей з метою повернення сина, однак жодних дій для цього не вчинила та на даний час її місце перебування невідоме.
Судом встановлено.
Між сторонами виникли правовідносини щодо позбавлення батьківських прав ОСОБА_1 стосовно її малолітнього сина та стягнення аліментів на його утримання.
У Рішенні Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України" встановлено, що вирішуючи справи про позбавлення батьківських прав, суд зобов`язаний дотримуватися вимог ст. 8 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод у частині права заявників на повагу до сімейного життя, зокрема, судове рішення має бути побудоване на з`ясованих обставинах: чи були мотиви для позбавлення батьківських прав доречними і достатніми, чи здатне рішення про позбавлення батьківських прав забезпечити належний захист дитини, чи ґрунтується висновок органу опіки на достатній доказовій базі, чи мали батьки достатні можливості брати участь у вирішенні такого питання.
Статтею 150 Сімейного кодексу України (далі - СК України) визначено обов`язки батьків щодо виховання та розвитку дитини. Зокрема, крім іншого, батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток. Батьки зобов`язані забезпечити здобуття дитиною повної загальної середньої освіти, готувати її до самостійного життя. Передача дитини на виховання іншим особам не звільняє батьків від обов`язку батьківського піклування щодо неї.
У відповідності до ч. 1 - 4 ст. 164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини; жорстоко поводяться з дитиною;є хронічними алкоголіками або наркоманами; вдаються до будь-яких видів експлуатації дитини, примушують її до жебракування та бродяжництва; засуджені за вчинення умисного кримінального правопорушення щодо дитини. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав з підстав, встановлених пунктами 2, 4 і 5 частини першої цієї статті, лише у разі досягнення ними повноліття. Мати, батько можуть бути позбавлені батьківських прав щодо усіх своїх дітей або когось із них. Під час ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав суд бере до уваги інформацію про здійснення соціального супроводу сім`ї (особи) у разі здійснення такого супроводу.
На підставі ст. 165 СК України право на звернення до суду з позовом про позбавлення батьківських прав мають один з батьків, опікун, піклувальник, особа, в сім`ї якої проживає дитина, заклад охорони здоров`я, навчальний або інший дитячий заклад, в якому вона перебуває, орган опіки та піклування, прокурор, а також сама дитина, яка досягла чотирнадцяти років.
Відповідач ОСОБА_1 є матір`ю ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.4). Відомості про батька в актовий запис про народження дитини внесені відповідно до ч. 1 ст. 135 СК України (а.с.5).
Ухвалою Нікопольського міськрайонного суду від 31.10.2015 року провадження № 1-кс/0182/1356/2015 до ОСОБА_1 застосовано запобіжний захід у вигляді тримання під вартою (а.с.7-8).
Рішеннями виконавчого комітету Нікопольської міської ради №№ 885,886 від 26.11.2015 року малолітньому ОСОБА_2 надано статус «дитини, позбавленої батьківського піклування» та призначено його опікуном тітку ОСОБА_4 (а.с.9-10).

Згідно з довідкою про звільнення серії НОМЕР_5 , наданої державною установою «Надержинщинська виправна колонія (№65)», ОСОБА_1 07.03.2019 року звільнена за відбуттям строку покарання (а.с.14).

Відповідно до відомостей Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області № 49/23144 від 02.10.2019 року, станом на 02.10.2019 року ОСОБА_1 тричі притягалася до кримінальної відповідальності. Відомості про притягнення її до адміністративної відповідальності відсутні (а.с.43).

За інформацією Служби у справах дітей (далі - ССД) 29.03.2019 року відповідач звернулася до ССД із заявою про повернення їй сина, де їй рекомендували налагодити контакт із дитиною, забезпечити йому належні умови проживання, повернути в сімейне оточення, працевлаштуватися. Однак, ОСОБА_1 необхідних заходів не вжила та на даний час її місце знаходження невідоме. За адресою свого фактичного місця проживання, яке відповідач зазначала в заяві у АДРЕСА_7 вона не проживає та не проживала, мешканці зазначеного будинку та їхні сусіди її не знають. Під час відвідування сусідів та голови ОСББ «Дружба 83» за адресою реєстрації ОСОБА_1 по АДРЕСА_2 спеціалістами ССД було з`ясовано, що відповідач веде «бродячий» спосіб життя. За час мешкання вона зарекомендувала себе з негативного боку, конфліктувала з сусідами, зловживала алкогольними напоями, проте від письмових пояснень сусіди та голова ОСББ відмовилися.

Згідно із зібраними матеріалами Нікопольського ВП ГУНП у Дніпропетровській області, відповідач за час проживання за місцем своєї реєстрації вела асоціальний спосіб життя. На даний час там не проживає.

За відомостями Комунального підприємства «Дніпропетровський наркологічний диспансер» ДОР, Комунального підприємства «Дніпропетровський наркологічний диспансер» ДОР, КП «Дніпровське обласне дитяче клінічне лікувально-профілактичне об`єднання «Фтизіатрія» ДОР ОСОБА_1 на обліку у нарколога, психіатра, диспансерному обліку не перебуває (а.с.53-54).

Рішенням Нікопольського міськрайонного суду № 2-2642/10 від 26.05.2010 року відповідача ОСОБА_1 було позбавлено батьківських прав по відношенню до її малолітнього сина ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та в подальшому його було направлено на виховання та спільне проживання до дитячого будинку сімейного типу.

Службою у справах дітей проводилися відповідні роз`яснювальні роботи з відповідачем щодо відповідальності за виховання, утримання та навчання дитини, повернення його в сімейне оточення, забезпечення належних умов проживання, медичного обстеження, лікування, та наслідки невиконання батьківських обов`язків, Проте, рекомендацій спеціалістів відповідач ОСОБА_1 не виконує, долею сина не цікавиться.

Малолітній ОСОБА_2 мешкає у родині свого опікуна ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , за адресою: АДРЕСА_3 , де для нього створені всі необхідні умови (а.с.53).

З 18.07.2017 року хлопчик почав відвідувати Комунальний дошкільний навчальний заклад (ясла-садок) № 49 «Ведмежатко» Відділу освіти і науки Нікопольської міської ради Дніпропетровської області (а.с.15). Згідно з характеристикою з дошкільного навчального закладу, його вихованням та доглядом займається ОСОБА_4 , яка приділяє дитині достатньо уваги.

Рішенням виконавчого комітету Нікопольської міської ради № 808 від 09.10.2019 року було затверджено висновок про доцільність позбавлення ОСОБА_1 батьківських прав по відношенню до її сина ОСОБА_2 (а.с.52-54). Суд вважає даний висновок обґрунтованим, належно мотивованим та таким, що знайшов своє підтвердження у ході судового розгляду справи.

Таким чином, сукупністю доказів, що були досліджені судом та містяться в матеріалах справи, встановлено, що відповідач долею свого сина не цікавиться, не піклуються про його фізичний і духовний розвиток, навчання, підготовку до самостійного життя, не забезпечує необхідного харчування, медичного догляду, лікування, реабілітації, не надає йому доступу до культурних та інших духовних цінностей, не сприяє засвоєнню ним загальновизнаних норм моралі, не виявляє інтересу до його внутрішнього світу, не створює умов для отримання ним освіти, чим ставлять під загрозу безпеку, здоров`я та життя малолітнього ОСОБА_2 .

Фактів, які б перешкоджали ОСОБА_1 виконувати свої батьківські обов`язки по відношенню до її сина, не зафіксовано.

Враховуючи те, що відповідач свідомо, злісно, без будь-яких наявних причин нехтує своїми батьківськими обов`язками, не займається вихованням та матеріальним утриманням дитини, не створює умов для його фізичного, інтелектуального, морального, культурного, духовного і соціального розвитку, а також те, що заходи, проведені ССД, позитивного результату не принесли та відповідачем не виконувалися без будь-яких причин, судпогоджується з висновком виконавчого комітету Нікопольської міської ради, та в інтересах дитини вважає доцільним позбавити ОСОБА_1 батьківських прав відносно її сина ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Згідно з ч. 3 ст. 166 СК України при задоволенні позову щодо позбавлення батьківських прав суд одночасно приймає рішення про стягнення аліментів на дитину.

Відповідно до ч. 2 ст. 166 СК України особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини. Аліменти, одержані на дитину, є власністю дитини (ч. 1 ст. 179 СК України). Розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку (ч. 2 ст. 182 СК України).

Конституція України в статті 48 встановлює право кожного на достатній життєвий рівень для себе і своєї сім`ї, що включає достатнє харчування, одяг, житло.

Основний Закон України покладає на батьків обов`язок утримувати дітей до їх повноліття (частина друга статті 51), у той же час сім`я, дитинство, материнство і батьківство перебувають під охороною держави (частина третя статті 51).

Судовий захист майнових прав дитини передбачає звернення до відповідного судового органу з метою поновлення чи визнання її майнових прав, якщо ці права порушені, не визнаються чи оспорюються.

Ст. 183 СК визначено, що той із батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина, має право звернутися до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення аліментів у розмірі на одну дитину - однієї чверті, на двох дітей - однієї третини, на трьох і більше дітей - половини заробітку (доходу) платника аліментів, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку на кожну дитину.

Отже, на законодавчому рівні державою встановлено, що при визначенні способу стягнення аліментів у частці від доходу стягнення аліментів має бути не нижче ніж у розмірі однієї четвертої на одну дитину, але не більше десяти прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку.

З урахуванням діючого законодавства, з ОСОБА_1 підлягають стягненню аліменти на утримання сина ОСОБА_2 у розмірі 1/4 частині її заробітку (доходу), але не менше 50 % прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку щомісяця, до досягнення ОСОБА_2 повноліття.

Розподіл судового збору.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. За таких обставин суд вважає необхідним стягнути з відповідача суму сплаченого позивачем судового збору за вимоги щодо позбавлення батьківських прав у розмірі 768,40 грн. (а.с.1).

Крім того, за вимоги щодо стягнення аліментів з відповідача підлягає стягненню судовий збір 840,80 грн. на користь держави.

Керуючись ст. ст.150,155,164,166,180,181,182,183 СК України, ст.ст. 59, 60, 63 ЦК України, ст. 12 Закону України "Про охорону дитинства", Рішенням Європейського суду з прав людини від 18 грудня 2008 року у справі "Савіни проти України", Постановою ПВСУ N 3 від 30 березня 2007 р. "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав", ст. 9 Конвенції про права дитини від 20 листопада 1989 року, ратифікованої постановою Верховної Ради України від 27 лютого 1991 року N 789-XII, ст. ст. 10, 12, 13, 76-81, 141, 258, 259, 263, 265, 280, 354 ЦПК України, суд

УХВАЛИВ :

Позовну заяву ОСОБА_1 задовольнити частково.

Позбавити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , батьківських прав відносно малолітньої дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , аліменти на користь дитини - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на ім`я одержувача законного представника - опікуна дитини у розмірі 1/4 частина з усіх видів заробітку та доходів, але не менше 50% прожиткового мінімуму на одну дитину відповідного віку, щомісячно з 08.08.2019 року та до досягнення дитиною повноліття.

Рішення у частині місячного платежу коштів на утримання дитини підлягає негайному виконанню.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , сплачений при зверненні до суду судовий збір в розмірі 768 грн. 40 коп.

Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , на користь держави судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Заочне рішення може бути переглянуто судом за письмовою заявою відповідача, яка може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

На рішення може бути подана апеляція до Дніпровського апеляційного суду (м. Кривий Ріг) протягом тридцяти днів з дня його повного складення через Нікопольський міськрайонний суд.

Повне рішення складено 11.03.2020 року.

Відомості про учасників справи.

Позивач - ОСОБА_1 - ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_4 , фактично проживає: АДРЕСА_5 .

Відповідач - ОСОБА_5 - ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце реєстрації: АДРЕСА_6 .

Третя особа - Виконавчий комітет Нікопольської міської ради - ЄДРПОУ 4052198, місце знаходження: 53213, Дніпропетровська область, м. Нікополь, вул. Електрометалургів,буд.3.

Суддя: А. Г. Багрова