ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року

м. Харків

справа № 638/18982/19

провадження № 22-ц/ 818/3585/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - судді Тичкової О.Ю.,

суддів - Маміної О.В., Пилипчук Н.П.,

сторони справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідачі - ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

інші учасники справи:

третя особа - Шоста Харківська державна нотаріальна контора,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова, постановлену 21 січня 2020 року у складі судді Подус Г.С.,

УСТАНОВИВ:

Шостого грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом, у якому просила визначити їй додатковий строк для подачі до нотаріальних органів заяви про прийняття спадщини за законом після смерті батька, ОСОБА_4 , терміном один місяць з часу набрання рішенням суду законної сили.

Позов обґрунтований тим, що після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 батька позивача, ОСОБА_4 , відкрилася спадщина у вигляді квартири у м. Харкові, автомобіля та земельної ділянки. Дружина батька, ОСОБА_2 , не повідомила позивача про смерть ОСОБА_4 , тому ОСОБА_1 не могла вчасно звернутися до нотаріальної контори із заявою про прийняття спадщини.

Ухвалою Дзержинського районного суду міста Харкова від 21 січня 2020 рокуцивільну справу за позовом ОСОБА_1 передано на розгляд за підсудністю до Фрунзенського районного суду м. Харкова за підсудністю.

Суд посилався на ч.1 ст.27 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України) і виходив з того, що позови до фізичної особи пред`являються за зареєстрованим місцем її проживання, а відповідачі зареєстровані на території Фрунзенського району міста Харкова.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить ухвалу суду від 21.01.2020 скасувати, справу направити до Дзержинськогорайонного суду м. Харкова для продовження розгляду. В обґрунтування посилається на порушення норм матеріального і процесуального права. А саме, квартира АДРЕСА_1 , що належала ОСОБА_4 , знаходиться на території Дзержинськогорайону м. Харкова, спадкова справа була заведена у Шостій Харківська державна нотаріальна контора (надалі 6 ХДНК), що також розташована на території Дзержинськогорайону м. Харкова. Відповідно до роз`яснень Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, до справ про визначення додаткового строку для прийняття спадщини застосовуються правила виключної підсудності.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

Колегія суддів, заслухавши доповідь головуючого судді, дослідивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, вважає, що апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню.

Відповідно до п.п. 1,4 ч.1 ст. 379 ЦПК України підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; порушення норм процесуального права чи неправильне застосування норм матеріального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали.

Як установлено судовим розглядом і вбачається із матеріалів справи, 06.12.2019 ОСОБА_1 звернулася до Дзержинського районного суду м. Харкова із позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , у якому просила визначити їй додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька, ОСОБА_4 . При цьому позов обґрунтовувала тим, що після смерті батька залишилася квартира у м. Харкові, земельна ділянка та автомобіль, прийняти які у спадщину вона не може внаслідок пропуску строку подачі відповідної заяви (а.с. 2-3).

Відповідно до ч.1 ст.27 ЦПК України позови до фізичної особи пред`являються в суд за зареєстрованим у встановленому законом порядку місцем її проживання або перебування, якщо інше не передбачено законом.

Згідно з ч.1 ст.30 ЦПК України позови, що виникають із приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. Якщо пов`язані між собою позовні вимоги пред`явлені одночасно щодо декількох об`єктів нерухомого майна, спір розглядається за місцезнаходженням об`єкта, вартість якого є найвищою.

Перелік позовів, для яких визначено виключну підсудність є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.

Виключну підсудність встановлено для позовів, що виникають із приводу нерухомого майна (частина перша статті 30 ЦПК України). Згідно з положеннями статті 181 ЦК України до нерухомого майна належать: земельні ділянки, а також об`єкти, розташовані на них, переміщення яких є неможливим без їх знецінення та зміни їх призначення. Наприклад, це позови про право власності на таке майно; про право володіння і користування ним (стаття 358 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній частковій власності та виділ частки із цього майна (статті 364, 367 ЦК України); про поділ нерухомого майна, що є у спільній сумісній власності та виділ частки із цього майна (статті 370, 372 ЦК України); про право користування нерухомим майном (визначення порядку користування ним); про право, яке виникло із договору найму жилого приміщення, оренди тощо; про визнання правочину з нерухомістю недійсним; про звернення стягнення на нерухоме майно - предмет іпотеки чи застави; розірвання договору оренди землі; стягнення орендної плати, якщо спір виник з приводу нерухомого майна; про усунення від права на спадкування та визначення додаткового строку для прийняття спадщини.

Такий висновок зробив Верховний Суд у постановах від 06 червня 2018 року у справі № 761/14999/16-ц (провадження № 61-11078св18) та від 27 лютого 2020 року у справі №295/10389/19 (провадження №61-547св20).

Застосовуючи до позову ОСОБА_1 правила загальної підсудності, передбачені ч.1 ст.27 ЦПК України, суд першої інстанції не звернув увагу, що позивач бажає прийняти після смерті свого батька спадщину, у складі якої є об`єкти нерухомості, не визначився із обсягом зазначеного майна та не перевірив його місцезнаходження. Тому дійшов передчасного висновку про не підсудність справи Дзержинському районному суду м. Харкова. Тому апеляційна скарга ОСОБА_1 підлягає задоволенню, ухвала Дзержинського районного суду м. Харкова від 21.01.2020 скасуванню. Цивільну справу № 638/18982/19 належить повернути до Дзержинського районного суду м. Харкова для продовження розгляду.

Керуючись ст. ст. 367, 374, 379, 381-384 ЦПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Дзержинського районного суду міста Харкова від 21 січня 2020 рокускасувати, справу направити для продовження розгляду до того ж суду першої інстанції.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складений 21 вересня 2020 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді О.В. Маміна

Н.П. Пилипчук