Справа № 307/1106/20
Провадження № 2-з/307/41/20
УХВАЛА

23 вересня 2020 року м. Тячів

Тячівський районний суд Закарпатської області в особі головуючої судді Сойми М.М., за участю секретаря Ваш Е.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Тячів заяву представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Тячівської міської об`єднаної територіальної громади с. Руське Поле, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Тячівська державна нотаріальна контора про визнання недійсними та скасування свідоцтв про право власності на нерухоме майно, записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності, визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння,

В С Т А Н О В И В:

В провадженні Тячівського районного суду Закарпатської області знаходиться цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Тячівської міської об`єднаної територіальної громади с. Руське Поле, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Тячівська державна нотаріальна контора про визнання недійсними та скасування свідоцтв про право власності на нерухоме майно, записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності, визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою Тячівського районного суду Закарпатської області від 30 квітня 2020 року прийнято до розгляду та відкрито провадження у цивільній справі за вказаною позовною заявою, постановлено розгляд справи проводити в порядку загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання

Представник позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 подала до суду заяву про забезпечення позову шляхом накладення арешту та заборони державним реєстраторам вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо реєстрації права власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , та земельну ділянку, площею 0,25 га, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер: :04:003:0109, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, які належать на праві власності, ОСОБА_4 .

Заяву мотивує тим, що позивач ОСОБА_1 у порядку спадкування набув право власності на житловий будинок АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці, площею 0,25 га, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер :04:003:0109, цільове призначення: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), оскільки тільки він один проживав разом із батьком ОСОБА_5 на час його смерті та залишився проживати у спадковому будинку після смерті свого батька ОСОБА_5 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . У спадковому житловому будинку він проживав один до 22 квітня 2019 року, а у лютому 2020 року позивач дізнався про те, що спадковий житловий будинок АДРЕСА_1 , що розташований на земельній ділянці, площею 0,25 га, за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер 124486200:04:003:0109, цільове призначення - для будівництва і обслуговування житлового будинку,господарських будівель і спор (присадибна ділянка)

зареєстровані на ім`я його рідного брата ОСОБА_4 , який на час смерті батька проживав окремо із своєю сім`єю, протягом шести місяців від дня смерті батька заяви до нотаріальної контори про прийняття спадщини не подавав. Племінник позивача ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що проживає по АДРЕСА_1 , який являється сином ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , молодшого брата позивача, який ІНФОРМАЦІЯ_4 помер у віці 52-х років, прийшов до житлового будинку АДРЕСА_1 , у декількох місцях встановив камери відео-спостереження і заявив, що він забороняє позивачеві ОСОБА_1 навідуватися до житлового будинку, бо за життя його батько ОСОБА_4 у порядку спадкування оформив за собою право власності на житловий будинок та на земельну ділянку, тобто, на своє ім`я, позаяк подавав до нотаріальної контори документи, що він проживав із своїм батьком на час його смерті і за складеним заповітом розпорядився житловим будинком та земельною ділянкою вже на його користь і тепер він є одноосібним власником житлового будинку та земельної ділянки. Батько відповідача ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_5 і він, як новий власник, у порядку спадкування за заповітом від свого батька, спірні житловий будинок та земельну ділянку вже оголосив на продаж і має реальних покупців, тобто існує реальна загроза того, що у разі невжиття заходів забезпечення позову відповідач ОСОБА_3 може за відплатним договором відчужити спірний житловий будинок та земельну ділянку будь-якій іншій особі і цим самим може значно ускладнити або взагалі зробити неможливим виконання рішення суду у разі задоволення позову.

За правилами ч. 1 ст. 153 ЦПК України, заява про забезпечення позову розглядається судом не пізніше двох днів з дня її надходження без повідомлення учасників справи (учасників третейського (арбітражного) розгляду).

Частина 2 ст. 149 ч. 2 ЦПК України регламентує, що забезпечення позову допускається на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду.

Згідно роз`яснень, наданих в пункті 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 22 грудня 2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам

Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити наступних підстав.

В позовній заяві відповідачем значиться ОСОБА_3 і як на підставу забезпечення позову в позовній заяві представник позивача посилається на ті обставини, що відповідач ОСОБА_3 являється сином ОСОБА_4 , у власності якого перебувало спірне майно та який помер ІНФОРМАЦІЯ_5 , однак, будь-яких доказів про те, що відповідач ОСОБА_3 являється сином померлого власника спірного майна ОСОБА_4 та у встановленому законом порядку прийняв спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4 , у заяві не міститься та такі не додано до матеріалів позовної заяви та матеріалів заяви про забезпечення позову. Представником позивача не надано доказів на підтвердження заяви про забезпечення позову, які б свідчили, що відповідачу ОСОБА_3 належить право власності чи право користування на спірне майно і що відповідач, маючи таке право, зможе відчужити спірне майно і, на думку суду, такі твердження представника позивача є голослівними та нічим не підтвердженими.

З врахуванням вищенаведеного та даних про особу відповідача ОСОБА_3 , суд дійшов до висновку, що в задоволенні заяви про забезпечення позову слід відмовити, оскільки заява представника позивача не містить належного обґрунтування припущення та обставин про те, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду у випадку його задоволення.

Відмова в задоволенні заяви про забезпечення позову не позбавляє позивача, представника позивача в подальшому звернутися з такою заявою до суду.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 149-153 ЦПК України, суд,

П О С Т А Н О В И В :

В задоволенні заяви представника позивача ОСОБА_1 ОСОБА_2 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , Тячівської міської об`єднаної територіальної громади с. Руське Поле, де третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача: Тячівська державна нотаріальна контора про визнання недійсними та скасування свідоцтв про право власності на нерухоме майно, записів у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про державну реєстрацію права власності, визнання права власності на нерухоме майно та витребування майна з чужого незаконного відмовити.

Ухвала про забезпечення позову підлягає негайному виконанню з моменту її проголошення.

Ухвала суду може бути оскаржена протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до апеляційного суду Закарпатської області через Тячівський районний суд.

Ухвала набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвалу складено 23 вересня 2020 року.

Головуюча: Сойма М.М.