Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

Єдиний унікальний номер №943/557/20

Провадження № 2/943/1244/2020

15 вересня 2020 року м. Буськ, Львівська область

Буський районний суд Львівської області в складі:

головуючої-судді Шендрікової Г.О.,

за участю секретаря судового засідання Волошин Х.С.

без участі сторін

розглянувши у відкритому судовому засіданні позовну заяву ОСОБА_1 до ТзОВ «Радехів-цукор», ТзОВ «Барком», третя особа Андріївська сільська рада Буського району Львівської області про визнання права власності на майно,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до відповідачів ТзОВ «Радехів-цукор», ТзОВ «Барком», третя особа Андріївська сільська рада Буського району Львівської області в якому просить визнати за ними право власності на Прив`язний корівник, що розташований в АДРЕСА_1 та Телятник, що розташований в АДРЕСА_1 із пайового фонду СТзОВ «Авангард». Однак, дане питання не може бути вирішене на загальних зборах, оскільки СтЗОВ «Авангард» код ЄДРПОУ .03.2018 року внесено запис про припинення юридичної особи, дата запису 01.03.2018 року, номер запису: 8000299, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань. Згідно свідоцтва про право власності на майновий пай серії ЛВ №019967 від 10.03.2020 року, позивач вважає, що має право виділити за собою майно в натурі на суму 411259 грн, відповідно до своєї частки у пайовому фонді, однак у зв`язку з припиненням юридичної особи СТзОВ «Авангард» маючи певні майнові права, він не може ними скористатися. Таким чином, будучи власником майна, вважає, що він фактично не має можливості в повній мірі здійснювати свої права власника, у зв`язку з цим вирішив звернутись до суду з означеним позовом.

Позивач ОСОБА_1 подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, заявлені позові вимоги підтримує повністю, покликаючись на викладене у заяві, просить позов задоволити.

Відповідачі ТОВ «Радехів - цукор», ТОВ «Барком» явку свого представника не забезпечили, про день та час слухання справи були повідомлені належним чином, про причину неявки суду не повідомили.

Представник третьої особи Андріївської сільської ради Буського району Львівської області до суду не з`явився, однак подав заяву в якій позов визнав, а справу просив розглянути без участі представника сільської ради.

Згідно з ч. 3 ст. 13 ЦПК України учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.

За вимогами ч. 3 ст. 12 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.

Згідно з ч. 1 ст. 13 Цивільно-процесуального кодексу України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до ч. 1 ст. 76 Цивільно-процесуального кодексу України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 Цивільно-процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Судом встановлено, що позивачу на підставі Договору купівлі-продажу майнового паю (права на майновий пай) від 10.03.2020 року, належить право на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства СТзОВ «Авангард» відповідно до списку осіб, які мають право на майновий пай, затвердженого зборами співвласників від 01.04.2001 року, загальна вартість майна пайового фонду підприємства на 01.04.2001 року становить 4165500,00 грн, частка позивача визначена в розмірі 411259 грн, або 9,75 відсотків.

Третьою особою Андріївською сільською радою Буського району Львівської області на ім`я позивача було видано Свідоцтво серії ЛВ №019967 від 10.03.2020 року.

Довідкою Андріївської сільської ради Буського району Львівської області №280 від 10.03.2020 року підтверджується присвоєння адреси будівлям: Прив`язний корівник - АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 .

Згідно наданого позивачем списку про перелік майна, що входить в пайовий фонд СТзОВ «Авангард» станом на 01.04.2001 року, вбачається, що спірні будівлі містяться в списку пайового фонду СТзОВ «Авангард». Згідно даного списку загальна вартість вказаного майна становить 349180,00 грн.

В розпорядження суду, позивачем надано копію технічного паспорта на виробничий будинок з господарськими (допоміжними) будівлями та спорудами виготовленого ФОП ОСОБА_2 13.03.2020 року, з якого вбачається загальна площа АДРЕСА_1 - 1755,8 м.кв та Прив`язного корівника - АДРЕСА_1 загальною площею 1836,7 м.кв.

Згідно протоколу №1 загальних зборів співвласників майнових паїв цілісного майнового комплексу реформованого СТзОВ «Авангард», затвердженого Андріївською сільською радою Буського району Львівської області, було вирішено питання про виділення в натурі майна пайовиків, а саме ТзОВ «Барком», ТзОВ «Радехів-цукор», ОСОБА_3 .. Питання щодо виділення Прив`язного корівника - АДРЕСА_1 та АДРЕСА_1 не вирішувалося.

СТзОВ «Авангард» код ЄДРПОУ .03.2018 року внесено запис про припинення юридичної особи, дата запису 01.03.2018 року, номер запису: 8000299, що підтверджується Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.

Відповідно до п. 8 «Порядку та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств», затверджених наказом Міністерства аграрної політики України від 14.03.2001 року № 62 (чинного на той час), кожен із співвласників мав право скористатися своїм майновим паєм в один із таких способів:

- об`єднати свій майновий пай з паями інших співвласників;

- отримати майно в натурі у спільну часткову власність та передати його до статутного (пайового) фонду новоствореної юридичної особи, у тому числі до обслуговуючого кооперативу;

- отримати майно в натурі у спільну часткову власність, уклавши договір про спільне володіння, користування і розпорядження майном та передати його в оренду;

- отримати свій майновий пай у натурі індивідуально чи разом із членами своєї сім`ї і використати його на свій розсуд;

- відчужити пай будь-яким способом у встановленому законом порядку.

Таким чином, 10.03.2020 року між вказаними власником майнового паю ОСОБА_4 та позивачем у простій письмовій формі укладено договір купівлі - продажу майнового паю, відповідно до якого власник майнового паю продав, а позивач купив майнові паї колективного сільськогосподарського підприємства СТзОВ «Авангард», відповідно до наявного свідоцтва про право власності на майновий пай члена КСП (майновий сертифікат).

Пунктами 13-м та 14-м Порядку визначення розмірів майнових паїв членів КСП та їх документального посвідчення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України «Про врегулювання питань щодо забезпечення захисту майнових прав селян у процесі реформування аграрного сектора економіки» від 28.02.2001 р. №177, встановлено, що майновий пай члена підприємства документально підтверджується свідоцтвом про право власності на майновий пай члена підприємства за зразком згідно з додатком.

У разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування, видається нове свідоцтво.

Згідно зі ст. 55 Конституції України права та свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 41 Конституції України право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом, а відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ч. 2 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Відповідно до ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа наділена правом звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Пунктом 8 Порядку розподілу та використання майна реорганізованих колективних сільськогосподарських підприємств, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики України № 62 від 14 березня 2001 року та зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 04 квітня 2001 року за № 305/5496, (який був чинний на момент виникнення спірних відносин), встановлено, що кожен із співвласників має право скористатися своїм майновим паєм в один із таких способів, зокрема, отримати свій майновий пай у натурі індивідуально чи разом із членами своєї сім`ї і використати його на свій розсуд: відчужити пай будь-яким способом в установленому законом порядку.

Відповідно до Листа Міністерства Аграрної політики України від 20.04.2005 р. № 37-17-2/5492 роз`яснено, що при викупі майнових паїв договори купівлі-продажу укладаються з кожним власником цих паїв і підписуються сторонами договору особисто або довіреною особою, повноваження якої посвідчуються нотаріально. Договір купівлі-продажу майнового паю не потребує обов`язкового нотаріального посвідчення.

Перехід права власності на пай визначається п.13 постанови Кабінету Міністрів України №177 від 28 лютого 2001 року (далі - Постанова) де зазначено, що у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування видається нове свідоцтво.

Право власності на предмет договору у покупця виникає з моменту одержання в установленому порядку Свідоцтва про право власності на майновий пай.

У пункті 14 даної Постанови вказано, що Свідоцтво видається сільською, селищною або міською радою згідно із списком осіб, які мають право на майновий пай підприємства. Для отримання нового свідоцтва у разі набуття у власність майнового паю (його частини) на підставі угоди міни, дарування та інших цивільно-правових угод, а також спадкування до сільської, селищної або міської ради подаються посвідчені в установленому порядку копія відповідної цивільно - правової угоди або копія свідоцтва про право на спадщину, попереднє свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства. Після отримання зазначених документів сільська, селищна або міська рада вносить відповідні зміни до списку осіб, які мають право на майновий пай підприємства, та анулює попереднє свідоцтво, про що робиться запис у книзі обліку свідоцтв про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства.

Факт оформлення свідоцтва засвідчується гербовою печаткою та підписом голови відповідної ради.

У відповідності до п.13 листа Міністерства аграрної політики України N 37-25-3-11/3923 від 05.05.2001 «Щодо порядку видачі, обліку та погашення Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат)», при переході права власності на майновий пай, яке здійснено на підставі свідоцтва, орган місцевого самоврядування, який видав та зареєстрував його, видає нове свідоцтво новому власнику, реєструє нове свідоцтво у Книзі обліку, робить відповідний запис у списку осіб, які мають право на майновий пай. Старе Свідоцтво долучається до справи.

Таким чином, 10.03.2020 року Андріївською сільською радою правомірно та в межах наданих повноважень у відповідності до постанови Кабінету Міністрів України № 177 від 28 лютого 2001 року, видано свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) серія ЛВ № 019967 позивачу - ОСОБА_1 на право на пайовий Фонд майна СТзОВ «Авангард» с. Андріївка, Буського району Львівської області, відповідно до договору купівлі-продажу майнового паю від 10.03.2020 року, де зазначено, що загальна вартість майна пайового фонду підприємства СТзОВ «Авангард» визначена в розмірі 411259 грн.

Позивач - ОСОБА_1 набув майно у порядку, не забороненому законом в результаті укладення договору купівлі-продажу майнових паїв з їх власником, умови яких сторони виконали повністю.

При зверненні позивачем до державного реєстратора з метою держаної реєстрації права власності на нежитлове приміщення, йому було відмовлено у державній реєстрації прав та їх обтяжень у зв`язку з тим, що на поданих документах, на свідоцтві про право власності на майновий пай члена сільськогосподарського підприємства відсутня відмітка підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідчена підписом керівника такого підприємства та печаткою, також відсутній акт приймання передачі.

Згідно статті 182 Цивільного кодексу України, вимог Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень», право власності та інші речові право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації.

Згідно п. 51 Порядку державної реєстрації речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 грудня 2015 р. № 1127 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України від 23 серпня 2016 р. № 553), для державної реєстрації права власності у зв`язку із виділенням нерухомого майна в натурі власникам майнових паїв членів колективних сільськогосподарських підприємств подаються:

1) свідоцтво про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства (майновий сертифікат) з відміткою підприємства правонаступника реорганізованого колективного сільськогосподарського підприємства про виділення майна в натурі, засвідченою підписом керівника такого п підприємства та печаткою;

2) акт приймання-передачі нерухомого майна.

Отже, оскільки СТзОВ «Авангард» припинило свою діяльність це позбавляє можливості виконати вимоги, щодо відмітки підприємства правонаступника реорганізованого КСП про виділення майна в натурі, засвідченого підписом керівника такого підприємства та печаткою та отримання акту приймання-передачі нерухомого майна.

Статтею 656 ЦК України встановлено, що предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

Статтею 316 ЦК України встановлено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб. Підстави набуття права власності передбачені в ст. 328 ЦК України, частина перша якої визначає, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Статтею 10 ЦПК України визначено, що Суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

За ст. 6 Європейської конвенції з прав людини визнається право людини на доступ до правосуддя, а за ст.13 - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення.

Так, у рішенні від 30.11.2004 року у справі «Case of Oneryildis v. Turkey» (справа відкрита за заявою NQ 48939/99 та розглянута Великою палатою) Європейський суд визнав, що поняття «майно» охоплює не лише річ, яка реально існує (матеріальна складова), але також стосується засобів праводомагання (юридична складова), включаючи право вимоги, відповідно до якого особа може стверджувати, що вона має принаймні «законне сподівання» стосовно ефективного здійснення права власності.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути визнання права.

Згідно п.1 ст. 22 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень», документи, що подаються для державної реєстрації прав, повинні відповідати вимогам, встановленим цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ст. 328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до ст. 392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Відповідно до п. 9 ч. 1 ст. 27 Закону України «Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень» державна реєстрація права власності та інших речових прав проводиться на підставі: рішення суду, що набрало законної сили, щодо права власності та інших речових прав на нерухоме майно.

Керуючись ст.ст. 1-18, 76-81, 209-241, 259, 263-265, 268, 354, 355 ЦПК України, суд,

у х в а л и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_1 до ТзОВ «Радехів-цукор», ТзОВ «Барком», третя особа Андріївська сільська рада Буського району Львівської області про визнання права власності на майно - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на Прив`язний корівник загальною площею 1836,7 м.кв., що розташований в АДРЕСА_1 та Телятник загальною площею 1755,8 м.кв., що розташований в АДРЕСА_1 із пайового фонду СТзОВ «Авангард» на підставі Свідоцтва про право власності на майновий пай члена колективного сільськогосподарського підприємства серії ЛВ №019967 від 10.03.2020 року.

Рішення суду може бути оскаржено до Львівського апеляційного суду через Буський районний суд Львівської області (пп.15.5 п.15 ч.1 Перехідні положення ЦПК України у редакції Закону № 2147-VІІІ від 3 жовтня 2017 року) протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту судового рішення

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги на рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне судове рішення складено 22.09.2020 року.

Суддя: Г. О. Шендрікова