Справа № 703/3618/19
12 березня 2020 року Смілянський міськрайонний суд Черкаської області в складі:
головуючого-судді Прилуцького В.О.
секретар судових засідань Бондаренко А.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Сміла цивільну справу за позовом за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансового платежу за договором підряду,
10 вересня 2019 року позивач ОСОБА_1 звернулася до Смілянського міськрайонного суду Черкаської області з позовом до ОСОБА_2 про стягнення авансового платежу за договором підряду.
В судове засідання позивач не з`явилася. Від представник позивача адвоката Примака В.А. до суду нійшла заява про розгляд справи без участі позивача ті іі представника, позовну заяву підтримує в повному обсязі та просив її задовольнити з наведених у ній підстав, проти винесення заочного пішення не заперечує.
Відповідач в судове засідання не з`явився з невідомих суду причин, хоча про день, час та місце розгляду справи повідомлявся належним чином.
Відповідно до ч. 4 ст. 223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Проти ухвалення заочного рішення по справі сторона позивача не заперечує.
Суд вивчивши та дослідивши матеріали справи, надані сторонами докази, вважає позовну заяву обґрунтованою та такою, що підлягає до задоволення, виходячи із наступного.
Завданням цивільного судочинства, відповідно до п.1 ст.2 ЦПК України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
За вимогами ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Аналогічне положення встановлено ст. 4 ЦПК України.
Відповідно до ст. 16 ЦК України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 2. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб`єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов`язку зобов`язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередньо мету, якої прагне досягнути суб`єкт захисту (позивач), вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв`язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.
Виконання рішення суду є невід`ємною частиною права на справедливий суд.
Згідно з ст. 11 ЦК України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини.
Згідно з вимогами ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
У відповідності до положень ст. 203 ЦК України: ч.1. зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам., ч. 5. правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Договором, згідно з вимогами ст. 626 ЦК України є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст.ст. 6, 627 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства. Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до ч.1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Чинне цивільне законодавство України в ст. 629 встановлює, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом встановлено, що фактично між сторонами по справі було укладено договір підряду, за яким (згідно зі ст. 837 ЦК України), відповідач по справі, як підрядник, зобов`язувався на свій ризик виконати певну роботу (виготовити та встановити на цвинтарі пам`ятник) за завданням позивача (замовника), а вона як замовник зобов`язувалася прийняти та оплатити виконану роботу.
Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За вимогами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: 1) припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; 2) зміна умов зобов`язання; 3) сплата неустойки; 4) відшкодування збитків та моральної шкоди.
Ст. 549 ЦК України: Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 2. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. 3. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання.
Беручи до уваги норми ЦК України щодо принципу свободи договору, зважаючи на наявні в матеріалах справи докази виконання позивачем взятих на себе зобов`язань та відсутності фактів, які б спростовували твердження позивача про невиконання відповідачем зобов`язань за договором підряду, в зв`язку з чим порушуються її права, суд вважає за можливе задоволити позовні вимоги в повному обсязі.
У відповідності до вимог ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути понесені нею та документально підтверджені судові витрати по справі, а саме: сплачений судовий збір та витрати на правничу допомогу.
На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст.2, 6, 11, 15, 16, 202, 203, 529, 549, 610, 611, 626-629 ЦК України, та ст.ст. 2, 5, 12, 13, 15, 76, 80, 81, 133, 137, 141, 223, 263, 265, 280, 282 ЦПК України,-
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення авансового платежу за договором підряду, задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 зареєстрований АДРЕСА_1 ІПН НОМЕР_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована АДРЕСА_2 ІПН НОМЕР_2 ) понесені нею судові витрати по справі в сумі 768,40 грн. за подання позову, 5000,00 грн. витрат на правничу допомогу, а всього 5768,40 грн.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення, а особами, які не були присутні під час проголошення рішення протягом 30 днів з дня його отримання.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення може бути оскаржене позивачем в 30-денний строк з дня його проголошення шляхом подачі апеляційної скарги безпосередньо до Черкаського апеляційного суду.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на його оскарження, а в разі оскарження після розгляду справи апеляційним судом, якщо рішення не буде скасовано.

До початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга подається учасниками справи через Смілянський міськрайонний суд Черкаської області.

Головуючий: В. О. Прилуцький