Справа: 164/625/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 вересня 2020 року Смт. Маневичі

Маневицький районний суд Волинської області в складі:

головуючого - судді Токарської І.С.,

присяжних Чубелюка О.А., Деркача А.О.,

за участю секретаря Панасюк Ю.В.,

заявника ОСОБА_1 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа - Великоведмезька сільська рада Маневицького району Волинської області, про визнання особи недієздатною, встановлення опіки та призначення опікуна, -

В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернулася до суду із даною заявою, яку мотивувала тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 народився її брат - ОСОБА_1 , який є інвалідом з дитинства 1Б групи. Інвалідність встановлена довічно з діагнозом «легка розумова відсталість, ускладнена ЗМН І рівня, що призводить до соціальної дезадаптації». Внаслідок хвороби ОСОБА_1 страждає стійким психічним розладом здоров`я та не здатний усвідомлювати значення своїх дій, потребує постійного стороннього догляду, а тому просила визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителя с. Велика Ведмежка Маневицького району Волинської області, недієздатним та встановити над ним опіку, призначивши її опікуном.

В судовому засіданні заявник ОСОБА_1 заявлені вимоги підтримала, просила задовольнити. Пояснила, що ОСОБА_1 на даний час не може усвідомлювати значення своїх дій та керувати ними через наслідки хвороби, у зв`язку з чим може стати жертвою недобросовісних людей.

Представник заінтересованої особи - Великоведмезька сільська рада Маневицької селищної ради Волинської області свого представника для участі в розгляді справи не направили, проте подали до суду заяву з проханням проводити розгляд справи у відсутності їх представника, не заперечують щодо задоволення заявлених вимог.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши подані документи та матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються вимоги заяви, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення заяви по суті, суд приходить наступних висновків.

Відповідно до ст. 30 ЦК України цивільну дієздатність має фізична особа, яка усвідомлює значення своїх дій і може керувати ними.

Згідно з ч.1 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними.

Законодавство України встановлює презумпцію психічного здоров`я людини, якщо інше не буде встановлено в законному порядку.

Відповідно до ст. 3 Закону України «Про психіатричну допомогу» кожна особа вважається такою, що не має психічного розладу, доки наявність такого розладу не буде встановлено на підставах і в порядку, передбачених цим Законом та іншими законами України.

Стаття 1 вказаного Закону визначає психічний розлад як розлад психічної діяльності (затьмарення свідомості, порушення сприйняття, мислення, волі, емоцій, інтелекту чи пам`яті), який позбавляє особу здатності адекватно усвідомлювати навколишню діяльність, свій психічний стан і поведінку. При цьому діагноз психічного розладу не може базуватися на незгоді особи з існуючими в суспільстві політичними, моральними, правовими, релігійними, культурними цінностями або на будь - яких інших підставах, безпосередньо не пов`язаних зі станом її психічного здоров`я (ч.1 ст. 7 Закону).

Статтею 299 ЦПК України визначено, що справи про обмеження цивільної дієздатності фізичної особи чи визнання фізичної особи недієздатною суд розглядає за участю заявника, особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, та представника органу опіки та піклування. З урахуванням стану здоров`я особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, її участь у розгляді справи може відбуватися у режимі відео конференції з психіатричного чи іншого лікувального закладу, в якому перебуває така особа, про що суд зазначає в ухвалі про відкриття провадження у справі.

Питання про виклик фізичної особи, щодо якої розглядається справа про визнання її недієздатною, вирішується в кожному випадку судом із урахуванням стану її здоров`я.

Згідно ч. 1-2 ст. 39 ЦК України фізична особа може бути визнана судом недієздатною, якщо вона внаслідок хронічного, стійкого психічного розладу не здатна усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними. Порядок визнання фізичної особи недієздатною встановлюється Цивільним процесуальним кодексом України.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією свідоцтва про народження серії НОМЕР_1 , виданого Великоведмезькою сільською радою Маневицького району Волинської області 28 травня 2002 року та копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого 20 грудня 2012 року (а.с. 7-9, 11).

Із довідки про склад сім`ї вбачається, що ОСОБА_1 , 1996 року народження, проживає в с. Велика Ведмежка Маневицького району Волинської області разом із сестрою ОСОБА_1 - заявницею у даній справі (а.с. 5).

Згідно довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії АВ № 0263246 від 15 вересня 2014 року, ОСОБА_1 є інвалідом з дитинства 1Б групи, протипоказана праця з психоемоційним навантаженням (а.с. 10).

Із повідомлення КП «Маневицька центральна районна лікарня» № 498/14-06/2-19 від 11 квітня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 16 грудня 2002 року з`явився з випискою з ВОПЛ, діагноз: легка розумова відсталість, ускладнена мовним недорозвитком І рівня (дитина знаходилась на обліку з 1997 року з приводу ДЦП). 24 квітня 2003 року, 21 квітня 2004 року, 13 січня 2005 року - 26 травня 2005 року, 21 червня 2005 року - 9 липня 2005 року, 2 липня 2007 року - 7 липня 2007 року, 14 лютого 2012 року, 4 лютого 2013 року, 6 березня 2014 року, 29 травня 2014 року, 2 листопада 2016 року ОСОБА_1 встановлено діагноз «Легка розумова відсталість, ускладнена ЗМН І рівня, що призводить до соціальної дезадатпації» (а.с. 20).

Висновком судово-психіатричного експерта № 235 від 30 грудня 2019 року підтверджується, що ОСОБА_1 страждає на хронічний стійкий психічний розлад у формі легкої розумової відсталості, ускладненої форми, з вираженим мовним недорозвитком. За своїм психічним станом ОСОБА_1 не може усвідомлювати значення свої дій та керувати ними, а також потребує встановлення опіки (а.с. 29-30).

Відповідно до ч. 6 статті 300 ЦПК України строк дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною визначається судом, але не може перевищувати двох років.

Правилами ст. 41 ЦК України передбачені правові наслідки визнання фізичної особи недієздатною, а саме: над недієздатною фізичною особою встановлюється опіка; недієздатна фізична особа не має права вчиняти будь-якого правочину; правочини від імені недієздатної фізичної особи та в її інтересах вчиняє її опікун. Крім того, відповідальність за шкоду, завдану недієздатною фізичною особою, несе її опікун.

Таким чином, оскільки ОСОБА_1 внаслідок психічного розладу не здатний усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, тому його слід визнати недієздатним.

Крім того, суд вважає доцільним роз`яснити заявнику, що відповідно до ст. 300 ЦПК України клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення такого строку. Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною повинно містити обставини, що свідчать про продовження хронічного, стійкого психічного розладу, внаслідок чого особа продовжує не усвідомлювати значення своїх дій та (або) керувати ними, підтверджені відповідним висновком судово-психіатричної експертизи.

Щодо вимоги про призначення недієздатній особі опікуна слід зазначити наступне.

Статтею 55 ЦК України унормовано, що опіка та піклування встановлюються з метою забезпечення особистих немайнових і майнових прав та інтересів малолітніх, неповнолітніх осіб, а також повнолітніх осіб, які за станом здоров`я не можуть самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки.

Частиною 1 ст. 60 ЦК України визначено, що суд встановлює опіку над фізичною особою у разі визнання її недієздатною і призначає опікуна за поданням органу опіки та піклування.

Відповідно до ч. 1-4 ст. 63, ч. 1 ст. 64 ЦК України опікуна або піклувальника призначає орган опіки та піклування, крім випадків, встановлених статтею 60 цього Кодексу. Опікуном або піклувальником може бути лише фізична особа з повною цивільною дієздатністю. Фізична особа може бути призначена опікуном або піклувальником лише за її письмовою заявою. Опікун або піклувальник призначаються переважно з осіб, які перебувають у сімейних, родинних відносинах з підопічним, з урахуванням особистих стосунків між ними, можливості особи виконувати обов`язки опікуна чи піклувальника. Опікуном або піклувальником не може бути фізична особа: 1) яка позбавлена батьківських прав, якщо ці права не були поновлені; 2) поведінка та інтереси якої суперечать інтересам фізичної особи, яка потребує опіки або піклування.

Із матеріалів справи вбачається, що висновком органу опіки і піклування Великоведмезької сільської ради щодо можливості виконувати обов`язки опікуна, ОСОБА_1 за станом здоров`я не може самостійно здійснювати свої права і виконувати обов`язки, а також для піклування і створення йому необхідних умов, здійснення за ним належного догляду, забезпечення лікування в необхідних випадках, доцільним є встановлення опіки над ОСОБА_1 , призначивши опікуном його сестру ОСОБА_1 (а.с. 21).

А тому, зважаючи на те, що протипоказань ОСОБА_1 для встановлення опікунства над ОСОБА_1 немає, заявниця є його рідною сестрою, суд приходить висновку про задоволення заяви в повному обсязі.

На підставі ст. ст. 1, 3 Закону України «Про психіатричну допомогу», ст.ст. 39-41, 55, 58, 60, 63-65 ЦК України, керуючись ст.ст. 2-5, 10-13, 76-81, 89, 133, 141, 258-259, 263-265, 268, 293-294, 295-300, 354-355 ЦПК України,-

У Х В А Л И В:

Заяву ОСОБА_1 задовольнити.

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця та жителя с. Велика Ведмежка Маневицького району Волинської області, недієздатним.

Встановити опіку над ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жителем с. Велика Ведмежка Маневицького району Волинської області, та призначити його опікуном ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Строк дії рішення про визнання ОСОБА_1 недієздатним встановити у 2 (два) роки з дня набрання рішенням законної сили.

Клопотання про продовження строку дії рішення про визнання фізичної особи недієздатною має право подати опікун, представник органу опіки та піклування не пізніше ніж за п`ятнадцять днів до закінчення строку, визначеного ч. 6 ст. 300 ЦПК України.

На рішення суду може бути подано апеляційну скаргу до Волинського апеляційного суду через Маневицький районний суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повний текст рішення складено 29 вересня 2020 року.

Суддя Маневицького районного суду І.С. Токарська

Присяжні : О.А.Чубелюк А.О. Деркач