КИЇВСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ПОЛТАВИ
Справа №552/5166/15-ц
Провадження № 4-с/552/14/20
У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11.03.2020 Київський районний суд м. Полтави в складі:

головуючого судді Васильєвої Л.М.,

при секретарі Орламенко А.О.,

за участі скаржника ОСОБА_1 , представника заявника адвоката Займак В.Б., стягувача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі в м. Полтава скаргу ОСОБА_1 на дії державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби у місті Полтаві Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Гречківської Ю.В., -

ВСТАНОВИВ:

12.02.2020 скаржник ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою на дії головного державного виконавця Київського ВДВС у місті Полтаві Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Гречківської Ю.В. Скаргу обґрунтовує тим, що 24.11.2015 заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави по цивільній справі за позовом ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнуто солідарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором № 29/07-А від 02.04.2007 року в сумі 144 040 грн. 97 коп. 21.04.2016 постановою державного виконавця Київського ВДВС по м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області відкрито виконавче провадження щодо стягнення заборгованості за кредитом по рішенню суду. Про існування виконавчого провадження щодо стягнення коштів на користь банку йому стало відомо лише після накладення арешту на картковий рахунок відкритий для зарахування заробітної плати в АТ КБ «ПриватБанк». Після ознайомлення з виконавчим провадженням йому стало відомо, що постановою державного виконавця від 26.11.2019 накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкритті після винесення постанови про арешт коштів боржника. На звернення до Київського ВДВС м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області йому повідомлено, що арешт накладений постановою державного виконавця може бути знятий за рішенням суду. Просив, визнати дії головного державного виконавця Київського ВДВС у місті Полтаві Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Гречківської Ю.В. в частині відмови зняти арешт з коштів на картковий рахунок № НОМЕР_1 , р/р НОМЕР_2 відкритому в АТ КБ «ПриватБанк» призначеному для зарахування заробітної плати накладеного постановою від 26.11.2019 неправомірними. Зняти арешт з коштів (заробітної плати), які знаходяться на картковому рахунку № НОМЕР_1 , р/р НОМЕР_2 відкритому в АТ КБ «ПриватБанк», накладеного постановою Київського ВДВС по м. Полтава ГТУЮ у Полтавській області від 26.11.2019 у виконавчому провадження № 3920519.

У судовому засіданні скаржник ОСОБА_1 та представник скаржника адвокат Займак В.Б. скаргу підтримали в повному обсязі, просили задовольнити з підстав викладених у скарзі.

Головний державний виконавець Київського ВДВС у місті Полтаві Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Гречківська Ю.В. в судове засідання не з`явилась, надала до суду відзив на скаргу, в якому просила залишити без розгляду скаргу на дії державного виконавця, у зв`язку з пропуском строку на оскарження постанови державного виконавця про накладення арешту. Начальник Київського ВДВС у місті Полтаві Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Суми) Міщанін О.В. надав до суду клопотання про можливість розгляду скарги у відсутність представника ВДВС.

Стягувач, ОСОБА_2 , не заперечував проти задоволення скарги.

Представник стягувача, ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний банк», в судове засідання не з`явився, будучи належним чином повідомлений про час та місце розгляду скарги.

Заслухавши скаржника ОСОБА_1 , його представника адвоката Займак В.Б., стягувача ОСОБА_2 , дослідивши матеріали скарги та відзив державного виконавця, суд керується наступним.

Статтею 129-1Конституції України передбачено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.

Умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню, у разі невиконання їх у добровільному порядку, чітко визначені Законом України «Про виконавче провадження».

За змістом ст. 1 Закону «Про виконавче провадження» виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Виходячи із змісту ст. 2 Закону України «Про виконавче провадження» виконавче провадження здійснюється з дотриманням таких засад: 1) верховенства права; 2) обов`язковості виконання рішень; 3) законності; 4) диспозитивності; 5) справедливості, неупередженості та об`єктивності; 6) гласності та відкритості виконавчого провадження; 7) розумності строків виконавчого провадження; 8) співмірності заходів примусового виконання рішень та обсягу вимог за рішеннями; 9) забезпечення права на оскарження рішень, дій чи бездіяльності державних виконавців, приватних виконавців.

Відповідно ч. 1 до статті 18 Закону України «Про виконавче провадження» виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Пунктом 7 ч.3 ст.18 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що виконавець під час здійснення виконавчого провадження має право, накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають у касах, на рахунках у банках, інших фінансових установах та органах, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів (крім коштів на рахунках платників у системі електронного адміністрування податку на додану вартість, коштів на рахунках із спеціальним режимом використання, спеціальних та інших рахунках, звернення стягнення на які заборонено законом), на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

Згідно з ч.1 ст. 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

У відповідності до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

У справі «Горнсбі проти Греції» ЄСПЛ зазначив, що виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватись як складова частина судового розгляду. Крім того, слід наголосити, що невиконання рішення є втручанням у право на мирне володіння майном, гарантоване ст. 1 Першого протоколу до Конвенції.

Відповідно до ч.2, 3 ст. 56 Закону України «Про виконавче провадження» арешт на майно (кошти) боржника накладається виконавцем шляхом винесення постанови про арешт майна (коштів) боржника або про опис та арешт майна (коштів) боржника. Арешт накладається у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів та основної винагороди приватного виконавця на все майно боржника або на окремі речі.

Судом встановлено, що заочним рішенням Київського районного суду м. Полтави від 24.11.2015 у цивільній справі № 552/5166/15-ц за позовом ПАТ «Всеукраїнський Акціонерний Банк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором, стягнути соділарно з ОСОБА_1 , ОСОБА_3 на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Акціонерний Банк» заборгованість за кредитним договором № 29/07-А від 02.04.2007 року в сумі 144 040 грн. 97 коп.

На підставі виконавчого листа, виданого 10.03.2016 на виконання рішення Київського районного суду м. Полтави від 24.11.2015 державним виконавцем Київського ВДВС по місту Полтава Полтавського МУЮ 21.04.2016 відкрито виконавче провадження № 50902612.

26.11.2019 головним державним виконавцем Київського ВДВС міста Полтава ГТУЮ у Полтавській області Гречківською Ю.В. винесено постанову про арешт коштів боржника, накладено арешт на грошові кошти, що містяться на відкритих рахунках, а також кошти на рахунках, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів боржника.

Відповідно до довідки №143/11 від 28.11.2019 виданої ТОВ «Спеціалізована сервісна компанія», ОСОБА_1 працює на посаді моториста цементувального агрегату з 17.07.2018 та отримує заробітну плату на картковий рахунок № НОМЕР_1 відкритий в АТ КБ «ПриватБанк».

Таким чином судом встановлено, що на підставі оскаржуваної постанови головного державного виконавця Київського ВДВС міста Полтава ГТУЮ у Полтавській області від 26.11.2019 накладено арешт на кошти на картковому рахунку № НОМЕР_1 у АТ КБ «ПриватБанк», відкритого на ім`я ОСОБА_1 , на який перераховується заробітна плата.

Пунктом 8 розділу VIII Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої Наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 року № 512/5 визначено, що на кошти та інші цінності боржника, що перебувають на рахунках та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, на рахунках у цінних паперах у депозитарних установах, накладається арешт, про що виноситься постанова виконавця. У постанові зазначається сума коштів, яка підлягає арешту, з урахуванням вимог за виконавчим документом, стягнення виконавчого збору, витрат виконавчого провадження, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження, основної винагороди приватного виконавця та вказуються реквізити рахунку, на якому знаходяться кошти, що підлягають арешту, або зазначається, що арешт поширюється на кошти на всіх рахунках боржника, у тому числі тих, що будуть відкриті після винесення постанови про арешт коштів.

Згідно ч.1 ст.56 ЗУ «Про виконавче провадження», арешт майна (коштів) боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення.

Разом з цим, відповідно до ч.ч.1,2 ст.128 КЗпПУ, При кожній виплаті заробітної плати загальний розмір усіх відрахувань не може перевищувати двадцяти процентів, а у випадках, окремо передбачених законодавством України, - п`ятидесяти процентів заробітної плати, яка належить до виплати працівникові. При відрахуванні з заробітної плати за кількома виконавчими документами за працівником у всякому разі повинно бути збережено п`ятдесят процентів заробітку.

Ч. 1 ст. 115, ч.5 ст.97 КЗпП України, ст.22, ч.ч.1, 6 ст.24, ч.3 ст.15 Закону України «Про оплату праці» визначено, що своєчасність та обсяги виплати заробітної плати працівникам не можуть бути поставлені в залежність від здійснення інших платежів та їх черговості, оплата праці працівників підприємства здійснюється в першочерговому порядку, всі інші платежі здійснюються підприємством після виконання зобов`язань щодо оплати праці.

Ст. 43 Конституції України гарантовано, що право на своєчасне одержання винагороди за працю захищається законом.

Отже, накладення арешту на рахунок боржника який призначений для виплати заробітної плати, унеможливлює своєчасну виплату заробітної плати та інших виплат працівникам боржника, що призводить до порушення конституційних прав громадян.

За змістом статті 451 ЦПК України, у разі встановлення обґрунтованості скарги суд визнає оскаржувані рішення, дії чи бездіяльність неправомірними і зобов`язує державного виконавця або іншу посадову особу органу державної виконавчої служби, приватного виконавця усунути порушення (поновити порушене право заявника).

Таким чином, судом встановлено, що головний державний виконавець Київського ВДВС міста Полтава ГТУЮ у Полтавській області Гречківська Ю.В. при винесенні постанови про арешт коштів боржника від 26.11.2019 діяла у відповідності до вимог ЗУ «Про виконавче провадження», а тому скарга в частині визнання її дій неправомірними задоволенню не підлягає.

Згідно із ч.5 ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» арешт з майна (коштів) може бути знятий за рішенням суду.

Не заслуговують на увагу заперечення державного виконавця з приводу пропуску скаржником строків на звернення до суду із вказаною скаргою.

Як убачається із матеріалів справи дії державного виконавця, представником скаржника Займак В.Б., були оскаржені начальнику ДВС.

10.02.2020 представник скаржника отримав віідповідь про відмову у задоволенні скарги, а до суду зі скаргою на дії державного виконавця скаржник звернувся 12.02.2020, обто у визначений ЦПК України строк.

З огляду на те, що на рахунок скаржника, з якого він просить зняти арешт, дійсно зараховується заробітна плата, суд вважає вимоги заявника обґрунтованими і такими, що підлягають частковому задоволенню щодо зняття арешту із рахунку.

На підставі вищевикладеного, ст. ст.18, 447-451 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

Скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Скасувати арешт з картеового рахунку, картка № НОМЕР_1 , рахунок 3675, IBAN UA 1133675, який відкритий у Акціонерному товаристві Комерційний банк «ПриватБанк», на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 , паспорт серії НОМЕР_4 , виданий 16.12.1998 Київським РВ ПМУ УМВС України в Полтавській області, що накладений постановою головного державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби міста Полтава Головного територіального управління юстиції у Полтавській області Гречківською Ю.В. від 26.11.2019 у виконавчому провадженні № 3920519.

В іншій частині у задоволенні скарги відмовити.

Ухвала може бути оскаржена протягом 15 днів з дня її проголошення шляхом подачі апеляційної скарги до Полтавського апеляційного суду безпосередньо або через Київський районний суд м. Полтави.

Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Л.М. Васильєва