КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 22-ц/824/7900/2020 Головуючий у 1-й інстанції: Арапіна Н.Є.
755/7003/19 Доповідач-Чобіток А.О.
ПОСТАНОВА

Іменем України

21 вересня 2020 року Київський апеляційний суд у складі колегії суддів:

головуючого - Чобіток А.О.

суддів - Немировської О.В., Ящук Т.І.

секретар - Зиль Т.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Києва апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «РОДОВІДБАНК» в частині оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2020 року, якою відстрочено виконання рішення до закінчення дії мораторію, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 03 червня 2014 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІДБАНК» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет іпотеки, -

у с т а н о в и в :

У квітні 2019 року ПАТ «РОДОВІД БАНК» звернулося до суду з вищевказаним позовом, у якому просило в рахунок часткового погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором №15.3/ІЗ-027.07.1 від 08 лютого 2007 року, яка станом на 21 березня 2019 року становить 10 394 376,08 доларів США та складається з: простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 1 288 888,00 доларів США, простроченої заборгованості за процентами по кредиту у розмірі 1 873 806,29 доларів США, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом у розмірі 2 700 437,89 доларів США, пені за несвоєчасне погашення процентів по кредиту у розмірі 3 873 818,28 доларів США, трьох процентів річних від суми простроченого кредиту у розмірі 270 043,79 доларів США, трьох процентів річних від суми прострочених процентів по кредиту у розмірі 387 381,83 доларів США, звернути стягнення на предмет іпотеки, а саме: - земельні ділянки площею 0,1261 га, 0,1262 га, 0,1263 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 за кадастровими номерами №№:08:001:0098, :08:001:0099, :08:001:0100, :08:001:0101, :08:001:0102, :08:001:0103, :08:001:0104. При цьому позивач послався на те, що рішенням Подільського районного суду м. Києва від 21.06.2013 року з відповідача на користь позивача стягнуто заборгованість за кредитним договором. Проте рішення суду не виконано.

Рішенням Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2020 року позов ПАТ «РОДОВІД БАНК» задоволено частково. В рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 15.3/ІЗ-027.07.1 від 08 лютого 2007 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Родовід банк» станом на 21 березня 2019 року у розмірі 1 791 351,76 доларів США, що складається із простроченої заборгованості по кредиту у розмірі 1 288 888,00 доларів США, пені за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом за період з 10 квітня 2018 року по 10 квітня 2019 року у розмірі 387 725,76 доларів США, трьох процентів річних від суми простроченого кредиту за період з 10 квітня 2016 року по 10 квітня 2019 року у розмірі 114 738,00 доларів США, звернуто стягнення на предмет іпотеки, а саме: вищевказані земельні ділянки. Відстрочено виконання рішення в частині звернення стягнення на вказані земельні ділянки до закінчення дії мораторію, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року. В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Не погодившись з указаним рішенням суду, представником позивача подано апеляційну скаргу, яка ухвалою суду апеляційної інстанції від 24.07.2020 року в частині оскарження рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2020 року, якою вирішено вимогу про звернення стягнення на предмет іпотеки в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» до ОСОБА_1 - визнано неподаною та повернуто.

У зв`язку із вказаним рішення суду першої інстанції підлягає перевірці лише в межах доводів апеляційної скарги про незаконність застосування Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року.

В апеляційній скарзі представником позивача зазначено, що ОСОБА_1 в іпотеку банку передавалися земельні ділянки, нерухоме житлове майно, яке використовується відповідачем як місце постійного проживання, останнім в іпотеку не передавалось та не було предметом розгляду в даній справі, унаслідок чого суд першої інстанції застосовував у даній справі Закон України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 рокунезаконно.

Відзивів на апеляційну скаргу від відповідача не надходило.

Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Судом першої інстанції установлено, що 08 лютого 2007 року між Відкритим акціонерним товариством «Родовід Банк» та відповідачем укладено кредитний договір № 15.3/ІЗ-027.07.1, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 1 300 000,00 доларів США зі платою відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 15 % річних на строк до 08 лютого 2017 року (а.с. 19-22).

З метою забезпечення належного виконання кредитного договору 08 лютого 2007 року між позивачем та відповідачем було укладенодоговори іпотеки наземельні ділянки площею 0,1261 га, 0,1262 га, 0,1263 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 за кадастровими номерами №№:08:001:0098, :08:001:0099, :08:001:0100, :08:001:0101, :08:001:0102, :08:001:0103, :08:001:0104, яка належать відповідачу на підставі договорів купівлі-продажу земельної ділянки від 08 лютого 2007 року.

21 червня 2013 року рішенням Подільського районного суду м. Києва позовні вимоги Прокуратури Дніпровського району м. Києва, діючою в інтересах Міністерства фінансів України та Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задоволено частково та стягнуто з ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства «Родовід Банк» грошові кошти в сумі 2 291 793 57 доларів США, що станом на 18 березня 2013 року, є еквівалентом 18 318 306 грн.00 коп., з яких: 1 288 888,00 доларів США, що є еквівалентом 10 302 081,78 грн. - залишок несплаченого кредиту; 580 413,50 доларів США, що є еквівалентом 4 639 245,10 грн. - проценти за користуванням кредитом, починаючи з 23 березня 2009 року по 20 березня 2013 року; 175 280,55 доларів США, що є еквівалентом 1 401 017,44 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредиту, починаючи з 23 березня 2011 року по 18 березня 2013року; 247 211,52 доларів США, що є еквівалентом 1 975 961,68 грн. - пеня за несвоєчасне повернення проценті за користування кредитом, починаючи 23 березня 2011 року по 18 березня 2013 року. В іншій частині, в задоволенні позову, відмовлено.

Розглянувши дану справу по суті та прийшовши до висновку про часткове задоволення позову ПАТ «РОДОВІД БАНК», в рахунок погашення заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором № 15.3/ІЗ-027.07.1 від 08 лютого 2007 року, укладеним з Публічним акціонерним товариством «Родовід банк» станом на 21 березня 2019 року у розмірі 1 791 351,76 доларів СШАзвернувши стягнення на предмет іпотеки, а саме: - земельні ділянки площею 0,1261 га, 0,1262 га, 0,1263 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 за кадастровими номерами №№:08:001:0098, :08:001:0099, :08:001:0100, :08:001:0101, :08:001:0102, :08:001:0103, :08:001:0104, суд першої інстанції відстрочив виконання рішення суду дозакінчення дії мораторію, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року .

Заслухавши доповідь суду, пояснення представника позивача, обговоривши аргументи апеляційної скарги, обставини справи, дослідивши матеріали справи, колегія суддів уважає, що рішення суду у вказаній частині неможна визнати законним та обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм процесуального права, виходячи з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року, протягом дії цього Закону:

1) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) нерухоме житлове майно, яке вважається предметом застави згідно із статтею 4 Закону України "Про заставу" та/або предметом іпотеки згідно із статтею 5 Закону України "Про іпотеку", якщо таке майно виступає як забезпечення зобов`язань громадянина України (позичальника або майнового поручителя) за споживчими кредитами, наданими йому кредитними установами - резидентами України в іноземній валюті, та за умови, що:

таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно;

загальна площа такого нерухомого житлового майна (об`єкта незавершеного будівництва нерухомого житлового майна) не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку;

2) не може бути примусово стягнуте (відчужене без згоди власника) інше майно (майнові права), яке відповідно до законодавства або кредитного договору підлягає стягненню з позичальника, зазначеного у підпункті 1 цього пункту, при недостатності коштів, одержаних стягувачем від реалізації (переоцінки) предмета застави (іпотеки);

3) кредитна установа не може уступити (продати, передати) заборгованість або борг, визначений у підпункті 1 цього пункту, на користь (у власність) іншої особи.

Отже, указаний закон чітко визначає об`єкти його дії, а саме - нерухоме житлове майно, загальною площею , що не перевищує 140 кв. метрів для квартири та 250 кв. метрів для житлового будинку яке є предметом застави та/або предметом іпотеки за умови, що таке нерухоме житлове майно використовується як місце постійного проживання позичальника/майнового поручителя або є об`єктом незавершеного будівництва нерухомого житлового майна, яке перебуває в іпотеці, за умови, що у позичальника або майнового поручителя у власності не знаходиться інше нерухоме житлове майно.

У даній справі предметом іпотеки є земельні ділянки, унаслідок чого дія Закону України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року, на них не розповсюджується.

Зважаючи на викладене, доводи апеляційної скарги позивача про незаконність рішення суду першої інстанції в частині застосування до земельних ділянок, які є предметом іпотеки в даній справі, є суттєвими та такими, що заслуговують на увагу, унаслідок чого рішення суду у вказаній частині підлягає скасуванню.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 381-384, 389 ЦПК України, суд апеляційної інстанції,-

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «РОДОВІД БАНК» задовольнити.

Рішення Дніпровського районного суду м. Києва від 15 січня 2020 року в частині відстрочення виконання рішення в частині звернення стягнення на земельну ділянку площею 0,1261 га, кадастровий номер :08:001:0098, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруджень (присадибна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 »; земельну ділянку площею 0,1262 га, кадастровий номер :08:001:0099, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруджень (присадибна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 »; земельну ділянку площею 0,1262 га, кадастровий номер :08:001:0100, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруджень (присадибна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 »; земельну ділянку площею 0,1262 га, кадастровий номер :08:001:0101, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруджень (присадибна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 »; земельну ділянку площею 0,1262 га, кадастровий номер :08:001:0102, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруджень (присадибна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 »; земельну ділянку площею 0,1263 га, кадастровий номер :08:001:0103, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруджень (присадибна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 »; земельну ділянку площею 0,1262 га, кадастровий номер :08:001:0104, цільове призначення - для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарчих будівель та споруджень (присадибна ділянка, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 » до закінчення дії мораторію, встановленого Законом України «Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті» від 3 червня 2014 року скасувати.

У решті рішення залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів .

Головуючий: А. О. Чобіток

Судді: О. В. Немировська

Т. І. Ящук