Провадження №2-П/760/101/20
У Х В А Л А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 вересня 2020 року Солом`янський районний суд м. Києва в складі:

головуючого- судді- Шереметьєвої Л.А.

за участю секретаря- Гак Г.М.

представника заявника- Каракая О.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві заяву відповідача ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення суду, суд

В С Т А Н О В И В:

Заочним рішенням Солом`янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2018 року був задоволений позов ПАТ «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Мегабанк» 87 228, 76 гр. боргу та 1 762, 00 гр. судового збору.

26 серпня 2020 року відповідач звернулась до суду з заявою про перегляд заочного рішення суду.

Посилається на те, що із положень Кредитного договору вбачається, щодо зобов`язань позичальника належать сплата комісійної винагороди (п. 1.1 Кредитного договору), яка встановлена у розмірі 2.5 % від суми кредиту (п. 4.4. Кредитного договору), та включена у ануїтетний платіж (п. 4.5 Кредитного договору). Із графіку погашення платежів вбачається, що щомісячне погашення комісійної винагороди має відбуватись у більшому розмірі аніж періодичні платежі.

Заборгованість за кредитним договором містила таку складову заборгованості, як заборгованість зі сплати комісії, яка становила 5 720, 00 гр. станом на 04 квітня 2018 року.

Встановивши в кредитному договорі сплату комісійної винагороди, не висвітлено, які саме послуги за вказану комісію надаються та внаслідок чого.

Відповідно до положень частин ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів» (у редакції, чинній на час укладення кредитного договору) продавець (виконавець, виробник) не повинен включати у договори із споживачем умови, які є несправедливими.

Внаслідок дій банку розмір заборгованості був розрахований неправильно, сума заборгованості значно завищена, а вона, не з`явившись до суду, не могла спростувати її та навести свій розрахунок.

Крім того, вона не з`явилася в судове засідання та не повідомила про причини неявки, а також не подала відзив на позовну заяву з поважних причин, а саме неповідомлення про дату та час розгляду справи.

Вказані обставини призвели до обмеження у реалізації її процесуальних прав, серед яких: надати свої заперечення проти позову; звернутися із зустрічним позовом; звернути увагу суду на обставини, що мають суттєве значення для розгляду справи.

Вважаючи ці обставини достатніми для перегляду заочного рішення суду, просить задовольнити заяву.

Представник заявника в судовому засіданні заяву підтримав.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Відповідно до ст. 287 ЦПК України це не є перешкодою для розгляду заяви.

Заслухавши пояснення заявника, дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку про задоволення заяви, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 288 ЦПК України заочне рішення підлягає скасуванню, якщо судом буде встановлено, що відповідач не з`явився в судове засідання та (або) не повідомив про причини неявки, а також не подав відзив на позовну заяву з поважних причин, і докази, на які він посилається, мають істотне значення для правильного вирішення справи.

З матеріалів справи вбачається, що справа була розглянута у відсутності відповідача.

Ухвалою суду від 04 червня 2018 року в справі відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження.

Зазначена ухвала суду відповідачем отримана не була.

Справа призначалась до розгляду тричі, повістки, які направлялись на адресу відповідача повертались до суду без вручення з відміткою поштового відділення про повернення за закінченням встановленого терміну зберігання.

За таких обставин, судом враховано ту обставину, що заявник був позбавлений можливості надати свої заперечення та пояснення по суті спірних правовідносин, а також будь-яких доказів, що могли б мати значення для правильного вирішення справи.

Крім того, обставини, на які посилається заявник, не були предметом дослідження та перевірки суду, не були відомі суду та не могли бути враховані при ухваленні рішення.

Згідно з ч.1 ст.2 ЦПК України завданнями цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Крім того, суд враховує, що стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод гарантує право кожному на справедливий судовий розгляд.

Суд при цьому враховує, що Європейський суд у своїй практиці широко тлумачить дане питання, основним у якому є доступ до суду в тому розумінні, що особі має бути забезпечена можливість звернутись до суду для вирішення певного питання, і що з боку держави не повинні чинитись правові чи практичні перешкоди для здійснення цього права.

Виходячи з викладеного вище, обставин, викладених в заяві, суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та її задоволення.

Керуючись статтями 280-289 ЦПК України, суд

У Х В А Л И В :

Заяву задовольнити.

Скасувати заочне рішення Солом`янського районного суду м. Києва від 05 жовтня 2018 року в справі за позовом Публічного акціонерного товариства «Мегабанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Справу призначити до розгляду на 01 жовтня 2020 року на 14.00.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя Л.А.Шереметьєва