Справа № 199/8931/18
РІШЕННЯ

Іменем України

06.03.2020 року Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська в складі: головуючого судді Руденко В.В., при секретарі Куземі О.Г., за участю представника позивача ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , його представника ОСОБА_3 , розглянувши у відкритому судовому засіданні у залі суду міста Дніпра цивільну справу за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, третя особа: орган опіки та піклування в особі Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації, -

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з даним позовом до відповідача, просила позбавити його батьківських прав відносно неповнолітнього сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та визначити місце проживання дитини разом з нею. У підтвердження своїх позовних вимог посилається на те, що відповідач по справі є її колишнім чоловіком, з яким вона перебувала у шлюбі з 25 лютого 2006 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 . ІНФОРМАЦІЯ_3 у сторін народився син ОСОБА_5 , який на теперішній час проживає з позивачем в місті Києві. З 10 квітня 2008 року батько дитини, переїхавши з міста Києва до міста Дніпра, перестав надавати їй будь-яку матеріальну допомогу на утримання дитини, фактично усунувся від виконання своїх батьківських обов`язків і практично ніяким чином не цікавився своїм сином, відвідував дитину один-два рази на рік, інтересу до дитини не виявляє, що на її думку є підставою для позбавлення його батьківських прав щодо сина

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав суду пояснення, аналогічні викладеним у позовній заяві.

Відповідач в судовому засіданні проти позовних вимог заперечував, зазначивши, що цікавився життям дитини, постійно з ним спілкувався телефоном, періодично приїздив до сина в м. Київ, останній раз бачив сина на його день народження ІНФОРМАЦІЯ_4 . Після чого позивач стала перешкоджати йому у спілкуванні з дитиною, налаштовує сина проти нього. Місце проживання сина в місті Києві з матір`ю було ним і позивачем визначено в добровільному порядку, він ніколи цьому не перешкоджав. Щодо фінансового забезпечення дитини, то у нього з позивачем була домовленість, що утримання під час навчання в школі здійснює позивач, а під час отримання вищої освіти - відповідач. Просив у позові відмовити.

Представник відповідача проти позову заперечував, оскільки вважав, що відсутні підстави для позбавлення батьківських прав відповідача.

Представник третьої особи до судового засідання не з`явився, про дату та час розгляду справи повідомлявся належним чином.

Суд, вислухавши учасників процесу, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку про те, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що сторони перебували в зареєстрованому шлюбі з 25 лютого 2006 року, який було розірвано 29 травня 2008 року. Від шлюбу сторони мають сина ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина залишилась проживати разом з позивачем в місті Києві.

Згідно з п.2 ч.1 ст.164 СК України мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вони ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Згідно зі ст. 150 Сімейного кодексу України, батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Згідно зі ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», батьки мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Пунктом 15 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.03.2007 року N 3 "Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав" передбачено, що позбавлення батьківських прав (тобто прав на виховання дитини, захист її інтересів, на відібрання дитини в інших осіб, які незаконно її утримують, та ін.), що надані батькам до досягнення дитиною повноліття і ґрунтуються на факті спорідненості з нею, є крайнім заходом впливу на осіб, які не виконують батьківських обов`язків, а тому питання про його застосування слід вирішувати лише після повного, всебічного, об`єктивного з`ясування обставин справи, зокрема ставлення батьків до дітей.

Для позбавлення батьківських прав мало впевнитися в невиконанні обов`язків по вихованню. Належить також встановити, що батьки ухиляються від їх виконання свідомо.

Згідно п. 16 постанови особи можуть бути позбавлені батьківських прав лише щодо дитини, яка не досягла вісімнадцяти років, і тільки з підстав, передбачених ст. 164 СК. Ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчання, підготовку до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального самоусвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти. Зазначені фактори, як кожен окремо, так і в сукупності, можна розцінювати як ухилення від виховання дитини лише за умови винної поведінки батьків, свідомого нехтування ними своїми обов`язками.

Позбавлення батьківських прав є виключною мірою, яка тягне за собою серйозні правові наслідки як для батька (матері), так і для дитини ст. 166 Сімейного кодексу. Це означає, що позбавлення батьківських прав допускається лише, коли змінити поведінку батьків в кращу сторону неможливо, і лише при наявності вини в діях батьків.

Виходячи з характеру такого засобу, його не можна застосовувати тоді, коли це не викликано необхідністю.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач цікавиться життям свого сина ОСОБА_5 , обізнаний щодо навчання дитини та відвідування позашкільних секцій, спілкувався та зустрічався з ним до липня 2018 року. Також судом встановлено факт звернення відповідача до органу опіки та піклування із заявами щодо усунення перешкод і спілкуванні з сином.

Також необхідно зазначити, що Європейський суд з прав людини в рішенні по справі «Хант проти України» від 07.12.2006 року зазначив, що позбавлення батьківських прав має бути виправдане інтересами дитини, і такі інтереси повинні мати переважний характер над інтересами батьків, між інтересами дитини та інтересами батьків має існувати справедлива рівновага.

А у справі «Савіни проти України» Європейський суд з прав людини в рішенні зазначив, що хоча національним органам надається певна свобода розсуду у вирішенні питань щодо встановлення державної опіки над дитиною, вони повинні враховувати що розірвання сімейних зв`язків означає позбавлення дитини її коріння, а це можна виправдати лише за виняткових обставин.

Статтею 12 ЦПК України встановлено принцип змагальності сторін в цивільному судочинстві, який полягає в тому, що кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

У відповідності до приписів ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

В порушення зазначених вимог позивачем хоча доведено нехтування відповідачем певними обов`язками щодо виховання своєї дитини, проте, позивачем не доведено, в чому будуть полягати позитивні зміни в житті дитини в разі застосування до відповідача такого крайнього заходу впливу як позбавлення батьківських прав і чому полягають виняткові обставини для розірвання сімейних зв`язків батька з сином.

Проаналізувавши всі надані докази по справі у їх сукупності, виходячи із конкретних обставин даної справи, суд дійшов висновку, що позбавлення відповідача прав відносно його сина ОСОБА_5 не буде відповідати меті такого заходу: захисту інтересів дитини та стимулювання батька щодо належного виконання своїх обов`язків. Разом з тим, судом встановлено, що відповідачу необхідно приймати більш активну участь у вихованні та утриманні дитини.

Суд вважає, що сам факт звернення позивача до суду з позовом про позбавлення батьківських прав, є достатнім стимулюючим заходом щодо спонукання відповідача змінити ставлення до виховання дитини, піклування про її фізичний і духовний розвиток.

Відповідно до висновку органу опіки та піклування в особі Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації №101-6352/02 від 11.07.2019 року останній вважає доцільним позбавити відповідача батьківських прав відносно сина - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_5 . Проте, суд критично ставиться до вказаного висновку, оскільки його зроблено поверхово, лише на підставі доказів, поданих позивачем та обстеження умов проживання останньої, не зазначено в чому саме полягає доцільність позбавлення батьківських прав відповідача і яким саме інтересам дитини.

Що стосується вимог позивача щодо визначення місця проживання дитини разом з нею, то суд вважає, що дані вимоги також не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Стаття 161 СК України передбачає, що якщо мати та батько, які проживають окремо, не дійшли згоди щодо того, з ким із них буде проживати малолітня дитина, спір між ними може вирішуватися органом опіки та піклування або судом.

Однак в даному випадку спір щодо місця проживання дитини між сторонами відсутній, оскільки відповідач стверджував, що місце проживання дитини разом з матір`ю було визначено сторонами добровільно і він ніколи цьому не перешкоджав, а представник позивача підтвердив суду, що спору з цього приводу між сторонами фактично не існує.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судові витрати у вигляді судового збору віднести за рахунок позивача.

Керуючись ст.ст. 164, 166,185 Сімейного Кодексу України, ст. ст. 5, 12, 13, 263-265 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

У позові ОСОБА_4 до ОСОБА_2 про позбавлення батьківських прав та визначення місця проживання дитини, третя особа: орган опіки та піклування в особі Дарницької районної в м. Києві державної адміністрації,-відмовити.

Судові витрати позивача віднести за її рахунок.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду через Амур-Нижньодніпровський районний суд м. Дніпропетровська шляхом подачі у тридцятиденний строк з дня складання повного судового рішення апеляційної скарги.

Суддя