Справа №:755/2006/20
Провадження № 2/755/1881/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

(заочне рішення)

"16" вересня 2020 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі:

головуючого судді - Катющенко В.П.,

при секретарі - Кравченко А.С.

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в приміщенні Дніпровського районного суду м. Києва, цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, -

В С Т А Н О В И В :

Позивачі, ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , звернулися до Дніпровського районного суду м. Києва з позовом, в якому просять суд: позбавити батьківських прав громадянина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; стягнути з відповідача на користь позивача суму сплаченого судового збору.

Свої позовні вимоги позивачі обґрунтовують тим, що з 14 травня 1994 року позивач, ОСОБА_1 , перебувала у зареєстрованому шлюбі із відповідачем, в якому ІНФОРМАЦІЯ_2 народилася дочка ОСОБА_2 . У 2008 році шлюб було розірвано, сторони не проживають разом більше 12 років. Відповідач не займається вихованням та утриманням дочки, не цікавиться її життям та здоров`ям, інтересами, не бере участі у фізичному, духовному та моральному розвитку дитини, матеріально не забезпечує. ОСОБА_2 навчається у «ВНЗ Київський міський медичний коледж», проживає разом із матір`ю, ОСОБА_1 , та перебуває на повному її утриманні. Всі питання і матеріальні, в тому числі, які виникали і виникають з будь-якого приводу щодо дочки вирішуються позивачем, ОСОБА_1 . Батько жодного разу не був із дочкою у педіатра, не відвідував школу, зокрема батьківські збори. Відповідач, ОСОБА_3 , має заборгованість зі сплати аліментів, у зв`язку з чим ці відомості було внесено до Єдиного реєстру досудового розслідування під 3 0002669 від 16.03.2018 р. за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України. Таким чином батько свідомо нехтує своїми обов`язками.

Ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва від 13 лютого 2020 року було відкрито провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав, яку призначено до розгляду у порядку загального позовного провадження у підготовчому судовому засіданні, сторонам роз`яснено право подати заяви по суті справи та встановлено відповідні процесуальні строки. Зобов`язано Орган опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації подати до суду письмовий висновок щодо розв`язання спору в строк до закінчення підготовчого судового засідання.

19 червня 2020 року до суду надійшов висновок органу опіки та піклування Дніпровської районної в м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав.

22 липня 2020 року ухвалою Дніпровського районного суду м. Києва закрито підготовче провадження у цій справі, яку призначено до судового розгляду по суті та встановлено загальний порядок дослідження доказів у справі.

Позивачі в судове засідання не з`явилися, подали до суду заяву, в якій, кожна окремо, просили провести розгляд цивільної справи без їх участі, позовні вимоги підтримали в повному обсязі, не заперечували щодо винесення заочного рішення по даній справі.

Уповноважений представник третьої особи - органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації в судове засідання не з`явився, подав до суду заяву, в якій просив провести розгляд цивільної справи без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить прийняти рішення в найкращих інтересах дитини.

Відповідач ОСОБА_3 у судове засідання не з`явився, про день, час та місце судового розгляду повідомлявся належним чином, суд про причини неявки не повідомив, відзив на позовну заяву не подав.

Відповідно до ст. 280 Цивільного процесуального кодексу України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.

За таких обставин, суд вважає за можливе розглянути справу у відсутність позивачів, відповідача та третьої особи, та за згодою позивачів ухвалити заочне рішення.

Згідно з ч. 2 ст. 247 Цивільного процесуального кодексу України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази, суд приходить наступного.

Як убачається з матеріалів справи ОСОБА_3 та ОСОБА_1 перебували у зареєстрованому шлюбі з 14 травня 1994 року по 23 грудня 2008 року, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу серія НОМЕР_1 , виданим 14 травня 1994 року відділом реєстрації актів громадянського стану Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації, та свідоцтвом про розірвання шлюбу, серія НОМЕР_2 , виданим 28 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві. Після укладення шлюбу дружина змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с. 9, 18).

Під час шлюбу у сторін народилася дочка ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується повним витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису про народження № 2 від 28.01.2020 р. відповідно до якого батьками ОСОБА_2 є: мати ОСОБА_1 та батько ОСОБА_3 . Про народження ОСОБА_2 19 вересня 2002 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві складено актовий запис № 1917 (а.с. 7-8).

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , змінила ім`я на ОСОБА_1 , про що в книзі реєстрації зміни імені 28 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві зроблено відповідний актовий запис за № 49 та видано свідоцтво про зміну імені серія НОМЕР_3 (а.с. 19).

28 квітня 2010 року відділом реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві повторно видано свідоцтво про народження ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , батьками якої є: батько ОСОБА_3 та мати ОСОБА_1 , серія НОМЕР_4 (а.с. 22).

Згідно з Витягом з Єдиного державного демографічного реєстру щодо реєстрації місця проживання № 8027-1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 , з 01.11.2002 р. (а.с.15).

Із довідки середньої загальноосвітньої школи І-ІІ ступенів № 258 м. Києва Управління освіти Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації убачається, що за період навчання ОСОБА_2 з 01.09.2009 р. по 19.06.2018 р. батько ОСОБА_3 не приходив до школи, у класного керівника не цікавився навчанням дитини, батьківські збори відвідувала тільки мати ОСОБА_1 (а.с. 11).

Відповідно до листа Комунального некомерційного підприємства «Центр первинної медико-санітарної допомоги № 3 Дніпровського району м. Києва» Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації від 23 грудня 2019 року № 1179 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває на обліку у лікаря-педіатра амбулаторії ЗП-СМ закладу з народження діагноз: «Здорова». На амбулаторний прийом до лікаря та під час відвідування дитини медичним персоналом на дому з дитиною завжди перебувала мама. Медичний персонал амбулаторії не спілкувався з татом жодного разу з 2009 року (а.с.13).

ОСОБА_2 є студенткою ІІ курсу денної форми навчання групи 202 мк відділення Сестринська справа за спеціальністю Медсестринство ВНЗ Київський міський медичний коледж І рівня акредитації, навчається на державній формі фінансування. Термін навчання з 1 вересня 2018 року по 30 червня 2022 року, що підтверджується довідкою Вищого навчального закладу Київський міський медичний коледж від 17.01.2020 № 38 (а.с. 14).

16 січня 2019 року Дніпровським районним судом м. Києва видано виконавчий лист № 755/16782/18 про стягнення з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 аліменти на утримання дитини ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі ј частини від усіх видів заробітку (доходу) щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 02.11.2018 р. і до досягнення дитиною повноліття.

Згідно із розрахунком заборгованості зі сплати аліментів, виданим 17 січня 2020 року Дніпровським районним відділом державної виконавчої служби у місті Києві Центрального міжрегіонального управління міністерства юстиції (м. Київ), сукупний розмірі заборгованості ОСОБА_3 зі сплати аліментів станом на 17 січня 2020 року становить 16 132,57 грн (а.с. 10).

16 березня 2018 року Дніпровським УП ГУНП в м. Києві внесено відомості до Єдиного реєстру досудового розслідування під № 0002669 за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КК України, з приводу ухилення ОСОБА_3 від сплати аліментів (а.с. 12).

Сусіди по будинку АДРЕСА_2 , де проживають за місцем реєстрації позивачі, підтверджують той факт, що ОСОБА_3 до дитини не навідується з 2009 року по теперішній час.

Статтею 150 Сімейного кодексу України передбачено, що батьки зобов`язані виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей, любові до своєї сім`ї та родини, свого народу, своєї Батьківщини. Батьки зобов`язані піклуватися про здоров`я дитини, її фізичний, духовний та моральний розвиток.

Відповідно до ч. 1 ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», виховання в сім`ї є першоосновою розвитку особистості дитини. На кожного з батьків покладається однакова відповідальність за виховання, навчання і розвиток дитини. Батьки або особи, які їх замінюють, мають право і зобов`язані виховувати дитину, піклуватися про її здоров`я, фізичний, духовний і моральний розвиток, навчання, створювати належні умови для розвитку її природних здібностей, поважати гідність дитини, готувати її до самостійного життя та праці.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 164 Сімейного кодексу України, мати, батько можуть бути позбавлені судом батьківських прав, якщо вона, він: ухиляються від виконання своїх обов`язків по вихованню дитини.

Відповідно до ч.2 п.16 Постанови Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав» роз`яснено, що ухилення батьків від виконання своїх обов`язків має місце, коли вони не піклуються про фізичний і духовний розвиток дитини, її навчанням, підготовкою до самостійного життя, зокрема: не забезпечують необхідного харчування, медичного догляду, лікування дитини, що негативно впливає на її фізичний розвиток як складову виховання; не спілкуються з дитиною в обсязі, необхідному для її нормального усвідомлення; не надають дитині доступу до культурних та інших духовних цінностей; не сприяють засвоєнню нею загальновизнаних норм моралі; не виявляють інтересу до її внутрішнього світу; не створюють умов для отримання нею освіти.

Згідно із висновком органу опіки та піклування Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав (протокол засідання Комісії №10 від 10.06.2020) № 103/4465/41/3 від 17 червня 2020 року комісією було встановлено, що батьки дитини, ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебували в зареєстрованому шлюбі, який було розірвано в грудні 2008 року. З того часу неповнолітня ОСОБА_2 постійно проживає з матір`ю ОСОБА_1 , яка самостійно займається її вихованням та утриманням. На даний час родина мешкає в квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , де створено належні умови для проживання та навчання дитини. Батько дитини з донькою не проживає, з 2008 року вихованням та утриманням дитини не займається, не цікавиться її життям та здоров`ям, інтересами, не бере участі у фізичному, духовному та моральному розвитку дитини, матеріально не допомагає, борг по сплаті аліментів, становить більше 17 тис грн. На засіданні Комісії була присутня неповнолітня ОСОБА_2 , яка підтримала заяву матері та підтвердила, що батько тривалий час не спілкується з нею, не цікавиться її життям та здоров`ям. Громадянин ОСОБА_3 жодного разу не звернувся до органу опіки та піклування чи до суду про усунення перешкод у спілкуванні та вихованні дитини. На засідання Комісії не з`явився, хоча був запрошений належним чином, будь-яких підтверджень щодо участі у вихованні та утриманні дитини не надав. Приймаючи до уваги зазначене, враховуючи думку дитини, рекомендації комісії з питань захисту прав дитини Дніпровської районної в місті Києві державної адміністрації, орган опіки та піклування вважає за доцільне позбавити прав ОСОБА_3 відносно його неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з тим, що він ухилився від виховання та утримання дитини (а.с. 62, 63).

Конвенцією про права дитини, ратифікованою Постановою Верховної Ради УРСР № 798 від 27.02.1991 року визначено, що батьки несуть основну відповідальність за виховання і розвиток дітей та несуть відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Згідно із вимогами ст. ст. 76, 77, 79, 80 Цивільного процесуального кодексу України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

У відповідності до ч. 1 ст. 81 Цивільного процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

На підставі вищевикладеного, оцінюючі надані суду письмові докази, вбачається, що відповідач ОСОБА_3 не приймає участі у вихованні дочки ОСОБА_2 , яка на час звернення до суду із цим позовом була неповнолітньою, самоусунувся від виконання своїх батьківських обов`язків, свідомо ухиляється від виховання та утримання дитини, не виявляє бажання щодо виконання батьківських обов`язків, не проявляє інтересу до внутрішнього світу дитини та її подальшої долі, що свідчить про його нехтування покладеними на нього правами та обов`язками по вихованню та утриманню власної дитини.

Аналізуючи вищевикладені доводи в їх сукупності суд приходить до висновку, що наявні в матеріалах справи докази є достатніми для позбавлення батьківських прав ОСОБА_3 стосовно дочки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у зв`язку з чим позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до ОСОБА_3 , третя особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації про позбавлення батьківських прав підлягає задоволенню. Досягнення дитиною на момент ухвалення рішення про позбавлення батьківських прав одного із її батьків, не може бути підставою для відмови у позові, оскільки за встановлених судом обставин, відповідач нехтував своїми обов`язками по вихованню та утриманню дитини у той період часу коли остання була неповнолітньою.

Положення ст. 166 Сімейного кодексу України передбачають такі правові наслідки позбавлення батьківських прав. Особа, позбавлена батьківських прав: 1) втрачає особисті немайнові права щодо дитини та звільняється від обов`язків щодо її виховання; 2) перестає бути законним представником дитини; 3) втрачає права на пільги та державну допомогу, що надаються сім`ям з дітьми; 4) не може бути усиновлювачем, опікуном та піклувальником; 5) не може одержати в майбутньому тих майнових прав, пов`язаних із батьківством, які вона могла б мати у разі своєї непрацездатності (право на утримання від дитини, право на пенсію та відшкодування шкоди у разі втрати годувальника, право на спадкування); 6) втрачає інші права, засновані на спорідненості з дитиною. Особа, позбавлена батьківських прав, не звільняється від обов`язку щодо утримання дитини.

В порядку ст. 141 Цивільного процесуального кодексу України з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір у розмірі 840,80 грн, сплачений при зверненні до суду з даним позовом.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 36, 51, 104, 105, 112, 150, 164, 166, 181, 182, 191 Сімейного кодексу України, ст. 65 Цивільного кодексу України, ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства», Постановою Пленуму Верховного Суду України №3 від 30.03.2007 року «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про усиновлення і про позбавлення та поновлення батьківських прав», ст.ст. 2, 10, 76, 77-81, 209, 210, 223, 247, 265, 280, 281, 282, 284, 354 Цивільного процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

Позов ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_5 , АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП: НОМЕР_6 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_3 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_7 , АДРЕСА_4 ), третя особа: Орган опіки та піклування Дніпровської районної у м. Києві державної адміністрації (, 02094, м. Київ, вул. Краківська, 20), про позбавлення батьківських прав - задовольнити.

Позбавити ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, батьківських прав відносно неповнолітньої доньки ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 сплачений судовий збір в сумі 840 (вісімсот сорок) гривень 80 (вісімдесят) копійок.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, яка може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.

Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому Цивільним процесуальним кодексом України.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а саме Дніпровський районний суд м. Києва.

Повний текст рішення суду складено 25 вересня 2020 року.

Суддя: