справа № 166/1005/20
провадження № 6/166/15/20
УХВАЛА

іменем України

23 вересня 2020 року смт. Ратне

Ратнівський районний суд Волинської області в складі головуючого - судді Свистун О.М., за участю секретаря Заєць Н.П., розглянувши подання головного державного виконавця Ратнівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Романюк Лариси Василівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа,

встановив :

Головний державний виконавець Ратнівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) (далі - Ратнівського РВ ДВС) Романюк Л.В. звернулася до суду з поданням, у якому просить винести ухвалу про тимчасове обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за межі України без вилучення паспортного документа до виконання зобов`язань, покладених на нього вимогою №Ф-272-54, виданою 10 лютого 2020 року Головним управлінням Державної фіскальної служби у Волинській області, про стягнення заборгованості зі сплати ЄСВ в розмірі 29293,44 грн.

Подання мотивовано тим, що ОСОБА_1 в порушення вимог державного виконавця, зафіксованих у постанові про відкриття виконавчого провадження від 12 травня 2020 року, не виконав вимог ГУ ДСФ у Волинській області №Ф-272-54 від 10.02.2020, та не сплатив недоїмку в сумі 29293,44 грн., крім цього - 2929,34 грн виконавчого збору, а всього на суму 32222,78 грн.

ОСОБА_1 декларації про майно і доходи не надав, будь-яких дій, спрямованих на виконання вимоги ДФС, не вчинив. Вказане, на думку заявника, свідчить про ухилення боржника від виконання зобов`язань, покладених на нього згідно із вимогою ДФС.

Заявник у судове засідання не з`явилась, начальник Ратнівського РВ ДВС Пожар В.П. звернувся до суду із клопотанням про розгляд подання без представника відділу.

Дослідивши обставини справи та перевіривши їх доказами, суд доходить висновку, що подання до задоволення не підлягає з таких підстав.

Відповідно до ст.33 Конституції України кожному, хто на законних підставах перебуває на території України, гарантується свобода пересування, вільний вибір місця проживання, право вільно залишати територію України за винятком обмежень, які встановлюються законом.

У силу статті 2 протоколу №4 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікований Законом України 11 вересня 1997 року) та статті 17 Закону України Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини, заходи щодо обмеження свободи пересування повинні бути достатньо виправдані суспільними інтересами в демократичному суспільстві.

Згідно із п.5 ч.1, ч.2 ст.6 Закону України Про порядок виїзду і в`їзду в Україну громадян України громадянинові, який має паспорт, може бути тимчасово відмовлено у виїзді за кордон у випадках, якщо він ухиляється від виконання зобов`язань, покладених на нього судовим рішенням, - до виконання зобов`язань.

За приписами ст.441 ЦПК України тимчасове обмеження фізичної особи у праві виїзду за межі України може бути застосоване судом як захід забезпечення виконання судового рішення на строк до повного виконання такого рішення.

Аналіз даних правових норм дає можливість зробити висновок про те, що тимчасове обмеження боржника у праві виїзду за межі України є винятковим заходом обмеження особистої свободи фізичної особи, який застосовується лише за наявності достатніх на це підстав.

Поняття «ухилення від виконання зобов`язань, покладених на боржника рішенням» варто розуміти як будь-які свідомі діяння (дії або бездіяльність) боржника, спрямовані на невиконання відповідного обов`язку у виконавчому провадженні, коли виконати цей обов`язок у нього є всі реальні можливості (наприклад, наявність майна, грошових коштів тощо) і цьому не заважають будь-які незалежні від нього об`єктивні обставини (непереборної сили, події тощо).

Судом установлено, що Головним управлінням Державної фіскальної служби у Волинській області в особі начальника Ратнівського управління Савелькіної І.Ю. 10 лютого 2020 року винесено вимогу № Ф-272-54 про сплату ОСОБА_1 боргу (недоїмки) єдиного соціального внеску СДП в сумі 29293,44 грн.

За даною вимогою головним державним виконавцем Ратнівського РВ ДВС Романюк Л.В.12 травня 2020 року відкрито виконавче провадження ВП №62043130, про що свідчить відповідна постанова. Вказаною постановою зобов`язано боржника сплатити суму боргу та виконавчий збір на загальну суму 32222,78 грн, подати декларацію про доходи та майно, з`явитись до державного виконавця у визначений час.

Звертаючись до суду з поданням про обмеження ОСОБА_1 у праві виїзду за кордон, державний виконавець посилалася на невиконання її вимог про сплату боргу та неподання декларації про майно і доходи.

Однак, додаючи докази на підтвердження надіслання згаданої постанови боржнику, державний виконавець доказів на підтвердження її отримання адресатом не надає.

Як вбачається із матеріалів дослідженого судом виконавчого провадження №62043130, державним виконавцем вживалися заходи щодо виявлення майна боржника, коштів на які можна було б звернути стягнення. Проте встановлено, що відповідно до наданих відповідей з Державною реєстру речових прав на нерухоме майно та реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Державної фіскальної служби України, Пенсійного фонду України на запити державного виконавця рухоме і нерухоме майно, на яке можливо звернути стягнення, грошові кошти на рахунках, інші джерела доходів у боржника не виявлені.

З урахуванням установлених судом обставин, зокрема, відсутності майна, на яке можливо звернути стягнення, доводи державного виконавця про несплату боргу, неподання декларації про майно і доходи, на думку суду, є недостатніми для підтвердження факту ухилення боржника від виконання судового рішення.

Так, наявність заборгованості по виконанню судового рішення без встановлення обставин, які б свідчили про ухилення боржника від виконання рішення, тобто дій або бездіяльності боржника, які полягають у навмисному або іншому свідомому невиконанні ним зазначених обов`язків, не є підставою для застосування згаданих вище санкцій.

Керуючись ст.ст.260, 441 ЦПК України, ст.6 Закону України Про порядок виїзду з України та виїзду в Україну громадян України, суд

постановив :

У задоволенні подання головного державного виконавця Ратнівського районного відділу державної виконавчої служби Західного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Львів) Романюк Лариси Василівни про тимчасове обмеження у праві виїзду за межі України ОСОБА_1 без вилучення паспортного документа відмовити.

Ухвала суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги ухвала, якщо її не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Ухвала може бути оскаржена до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення.

Роз`яснити, що учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Суддя Ратнівського

районного суду О.М. Свистун