Справа № 727/5767/20
Провадження № 2/727/1261/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 вересня 2020 року Шевченківський районний суд м. Чернівці в складі:

головуючого судді Чебан В.М.

при секретарі Гладкій Л.І.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Чернівці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, надавши його в липні 2020 року в новій редакції, про встановлення факту проживання однією сім`єю до відповідача Чернівецької міської ради, посилаючись на те, що в квітні 2008 року він познайомився з ОСОБА_2 , з якою у нього склалися гарні відносини, а на початку 2011 року вони вирішили проживати разом в квартирі АДРЕСА_1 .

Вказує, що з лютого 2011 року він та ОСОБА_2 перебували у фактичних шлюбних відносинах та проживали однією сім`єю разом з сином ОСОБА_2 - ОСОБА_3 . Під час спільного проживання однією сім`єю, без реєстрації шлюбу, вони разом з її єдиним сином вели спільне господарство, мали спільний бюджет, користувалися належним їм майном, купували побутові речі, спільно несли витрати, які були пов`язані з утриманням місця проживання, мали спільних друзів.

Зазначає, що вони поважали та любили один одного. За час спільного проживання вони турбувались один про одного, мали спільний бюджет, вели спільне господарство.

Позивач стверджує, що вони жили в атмосфері любові та взаємопідтримки разом з її єдиним сином ОСОБА_3 . ОСОБА_2 визнавала його своїм чоловіком та представляла його як свого чоловіка.

Вказує, що син ОСОБА_2 - ОСОБА_3 відносився до нього як до свого батька, оскільки ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі не перебував та дітей не мав.

Зазначає, що 06.07.2012 року ним був складений заповіт, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Каленюк B.C., відповідно до якого все належне йому на день смерті майно, він заповів ОСОБА_2 .

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 померла, після її смерті відкрилася спадщина на належне їй майно, а саме на квартиру АДРЕСА_1 .

ІНФОРМАЦІЯ_2 помер ОСОБА_3 .

Позивач стверджує, що він є єдиним спадкоємцем після смерті ОСОБА_2 та після смерті її єдиного сина ОСОБА_3 , інших спадкоємців ні за заповітом, ні за законом немає.

Вказує, що в шестимісячний строк він звернувся із заявою до приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Давньої О.І. для отримання свідоцтва про право власності на спадщину за законом, у зв`язку з чим відкрито спадкову справу та роз`яснено про необхідність встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем.

Зазначає, що від встановлення факту проживання однією сім`єю залежить виникнення права на спадщину.

На основі викладеного, позивач просить суд встановити факт спільного проживання однією сім`єю його та ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , в період з 01.02.2011 року по 14.04.2020 року; встановити факт спільного проживання однією сім`єю його та ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , в період з 01.02.2011 року по ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Ухвалою судді від 21 липня 2020 року провадження у справі за позовом ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю - відкрито.

Позивач ОСОБА_1 та його представник ОСОБА_4 в судове засідання, призначене на 15.09.2020 року не з`явились, однак представник позивача спрямувала до суду заяву, згідно якої позовні вимоги підтримує та просить справу розглянути у відсутність позивача. Будучи присутніми в судових засіданнях в ході судового розгляду справи позивач та його представник позовні вимоги підтримали повністю з підстав, викладених в позовній заяві. Позивач доповнив, що він з ОСОБА_2 разом проживали спочатку в квартирі АДРЕСА_2 , а згодом проживали в квартирі АДРЕСА_1 . Зазначив, що він з ОСОБА_2 проживав приблизно 10 років. Також разом з ними жив і син ОСОБА_2 - ОСОБА_3 . Вказав, що в нього є дві доньки, одна проживає в м. Дніпро, а інша проживає в Автономній Республіці Крим. Ствердив, що він в 2012 році складав заповіт на ОСОБА_2 . Крім того, позивач зазначив, що в ОСОБА_2 була донька, яка померла, коли їй було 40 років, дітей в неї не було. Вказав, що в квартирі АДРЕСА_1 у ОСОБА_3 була окрема кімната. В ОСОБА_3 були проблеми з артеріальним тиском, він часто лежав в лікарні. Зазначив, що коли ОСОБА_3 перебував в лікарні, то він його постійно відвідував. Ствердив, що він отримував пенсію та віддавав ОСОБА_2 , вона була для нього дружиною. Він разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 разом обробляли город, ОСОБА_2 готувала їжу на всіх, вони разом харчувались та разом утримували місце проживання. Зазначив, що коли ОСОБА_3 стало погано, він викликав швидку медичну допомогу, його забрали в лікарню, де він і помер, це відбулось раптово та несподівано. Він вважав, що квартира АДРЕСА_1 належить ОСОБА_3 , йому не було відомо, що в 2009 році вказану квартиру ОСОБА_3 подарував ОСОБА_2 . Просили задовольнити позовні вимоги.

Представник відповідача Чернівецької міської ради в судове засідання не з`явився, однак до початку розгляду судом справи надійшла заява, згідно якої просить справу розглянути у його відсутності, не заперечує проти задоволення позовних вимог.

Свідок ОСОБА_5 пояснив суду, що він проживає в квартирі АДРЕСА_3 , даний будинок знаходиться навпроти будинку АДРЕСА_4 . Вказав, що він знайомий з позивачем ОСОБА_1 більше п`яти років, оскільки він проживав з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім`єю. Зазначив, що ОСОБА_2 постійно говорила, що ОСОБА_1 - це її чоловік. Ствердив, що у сина ОСОБА_2 - ОСОБА_3 не було сім`ї, він хворів, переніс інсульт, а донька ОСОБА_2 померла давно. Вказав, що ОСОБА_1 проживав з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 однією сім`єю, вони вели спільне господарство. При цьому, йому не відомо, де зареєстрований ОСОБА_1 .

Свідок ОСОБА_6 пояснив суду, що він проживає в квартирі АДРЕСА_5 , яку вони купили в 2013 році. Вказав, що позивач ОСОБА_1 - це його сусід, який проживав в квартирі АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 та її сином ОСОБА_3 . Зазначив, що позивач з ОСОБА_2 проживали як подружжя. ОСОБА_2 працювала прибиральницею, а в ОСОБА_3 був свій бізнес на Калинівському ринку. Разом з тим, ствердив, що ОСОБА_3 декілька років хворів, в нього була епілепсія, він переніс два інсульти, дітей у нього не було. У ОСОБА_2 був цукровий діабет, вона померла від серцевої хвороби. Донька ОСОБА_2 померла багато років тому. Вказав, що у ОСОБА_1 не було ідентифікаційного коду, тому він не міг звернутися до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини, у зв`язку з чим вони вирішили йому допомогти та зареєстрували його у себе в квартирі. Також, зазначив, що він допомагав ОСОБА_3 хоронити матір. Позивач разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 проживали разом однією сім`єю, вели спільне господарство, обробляли спільно город.

Свідок ОСОБА_7 пояснила суду, що з 2013 року вона проживає в квартирі АДРЕСА_5 . Вказала, що позивач ОСОБА_1 проживав в квартирі АДРЕСА_1 разом з ОСОБА_2 та її сином ОСОБА_3 , вони з ними тісно спілкувались з 2014 року. Зазначила, що позивач проживав з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 як член сім`ї, в них були хороші сімейні відносини. Донька ОСОБА_2 померла більше 10 років тому, а син ОСОБА_3 останні роки часто хворів та переніс два інсульти. Вказала, що ОСОБА_2 померла від гіпертонії, за життя вона працювала прибиральницею та говорила, що ОСОБА_1 написав на неї заповіт. Після смерті ОСОБА_2 , позивач два тижні доглядав за ОСОБА_3 . Ствердила, що позивач хотів успадкувати майно, однак в нього не було паспорта та ідентифікаційного коду, тому вони і зареєстрували його в своїй квартирі. Як в подальшому з`ясувалось, в позивача колись забрали паспорт і квартиру АДРЕСА_2 оформили на когось іншого.

Суд, заслухавши пояснення позивача, представника позивача, свідків,дослідивши надані сторонами документи і матеріали, всебічно та повно з`ясувавши обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають до задоволення, виходячи з наступного.

Відповідно до ч.1 ст.16 ЦК України, кожна особа має право в порядку, встановленому законом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Судом встановлено, що квартира АДРЕСА_1 належить на праві приватної власності ОСОБА_2 , що підтверджується копією договору дарування квартири від 17.08.2009 року (а.с.28) та копією витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності (а.с.27).

ІНФОРМАЦІЯ_3 померла ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 (а.с.10).

ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 (а.с.11).

Відповідно до довідок КЖРЕП №6 від 08.07.2020 року (а.с.29-30), ОСОБА_3 та ОСОБА_2 постійно проживали і перебували на реєстраційному обліку за місцем проживання в квартирі АДРЕСА_1 та зняті з реєстраційного обліку у зв`язку із смертю.

Як вбачається з повідомлення приватного нотаріуса Чернівецького міського нотаріального округу Чернівецької області Давньої О.І. від 03.07.2020 року (а.с.16) та копії Витягу про реєстрацію в Спадковому реєстрі (а.с.15), 03.07.2020 року після смерті ОСОБА_2 відкрито спадкову справу за заявою позивача ОСОБА_1 та роз`яснено про необхідність встановлення факту проживання однією сім`єю зі спадкодавцем.

Згідно з Порядком вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України №296/5 від 22.02.2012 року, свідоцтво про право на спадщину видається за наявності у спадковій справі всіх необхідних документів. Доказом родинних та інших відносин спадкоємців зі спадкодавцем є: свідоцтво органів реєстрації актів цивільного стану, повний витяг з реєстру актів цивільного стану громадян щодо актового запису, копії актових записів, копії рішень суду, що набрали законної сили, про встановлення факту родинних та інших відносин.

Відповідно до ст.ст. 1216, 1217, 1218 ЦК України, спадкування є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Статтею 1220 ЦК України передбачено, що спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою.

Згідно зі ст.1258 ЦК України, спадкоємці за законом одержують право на спадщину почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняттям ними спадщини або відмови від її прийняття, крім випадків, встановлених статтею 1259 цього Кодексу.

Статтею 1264 ЦК України передбачено, що у четверту чергу право на спадкування за законом мають особи, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менше як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Відповідно до роз`яснень, викладених у пункті 21 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30.05.2008 року №7 «Про судову практику у справах про спадкування», при вирішенні спору про право на спадщину осіб, які проживали зі спадкодавцем однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини (четверта черга спадкоємців за законом), судам необхідно враховувати правила частини другої статті 3 Сімейного кодексу України про те, що сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Зазначений п`ятирічний строк повинен виповнитися на момент відкриття спадщини і його необхідно обчислювати з урахуванням часу спільного проживання зі спадкодавцем однією сім`єю до набрання чинності цим Кодексом. До спадкоємців четвертої черги належать не лише жінка (чоловік), які проживали однією сім`єю зі спадкодавцем без шлюбу, таке право можуть мати також інші особи, якщо вони спільно проживали зі спадкодавцем, були пов`язані спільним побутом, мали взаємні права та обов`язки, зокрема, вітчим, мачуха, пасинки, падчерки.

Для набуття права на спадкування за законом на підставі статті 1264 ЦК України необхідне встановлення двох юридичних фактів: а) проживання однією сім`єю із спадкодавцем; б) на час відкриття спадщини має сплинути щонайменше п`ять років, протягом яких спадкодавець та особа (особи) проживали однією сім`єю.

Обов`язковою умовою для визнання осіб членами сім`ї, крім власне факту спільного проживання, є наявність спільного бюджету, спільного харчування, купівлі майна для спільного користування, участі у спільних витратах на утримання житла, його ремонт, надання взаємної допомоги, наявність усних чи письмових домовленостей про порядок користування житловим приміщенням, інших обставин, які засвідчують реальність сімейних відносин не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини.

Аналогічна позиція викладена в постановах Верховного Суду по справі №523/6051/17 від 01.06.2020 року та №643/3240/17 від 08.05.2020 року.

Як встановлено судом, позивач ОСОБА_1 з лютого 2011 року проживав однією сім`єю разом з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 по день їх смерті, вони вели спільне господарство, спільно несли витрати, що підтверджується актом №79 від 18.06.2020 року (а.с.17), відповідно до якого встановлено, що в квартирі АДРЕСА_1 з 2011 року проживав без реєстрації позивач ОСОБА_1 з ОСОБА_2 по день її смерті.

Крім того, факт спільного проживання позивача ОСОБА_1 однією сім`єю з ОСОБА_2 , наявність взаємних прав та обов`язків, ведення спільного побуту, підтверджується складеним позивачем 06.07.2012 року заповітом, який посвідчений приватним нотаріусом Чернівецького міського нотаріального округу Каленюк B.C. та зареєстрований в реєстрі за №2486 (а.с.12), відповідно до якого все належне на день смерті ОСОБА_1 майно, він заповів ОСОБА_2 .

Також, зазначені обставини підтвердили і допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , які повідомили, що дійсно позивач проживав спільно з ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 , між ними були хороші сімейні відносини, вони турбувались один про одного, разом утримували своє місце проживання та разом ним користувались.

У відповідності до ч.2 ст.315 ЦПК України у судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.

Згідно роз`яснень п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31.03.1995 року №5 «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», - визначено можливість встановлення факту, коли цей факт безпосередньо породжує юридичні наслідки.

Суд вважає, що встановлення факту спільного проживання однією сім`єю позивача ОСОБА_1 із ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та із ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 , у квартирі АДРЕСА_1 , в період з 01.02.2011 року по день їх смерті, має юридичне значення, оскільки від даного факту залежить право позивача на оформлення спадщини після їх смерті.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами, висновками експертів, показаннями свідків.

Відповідно до ст.77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.

Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до положень ч.3 ст.12 та ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі (ч.5 ст.81 ЦПК України).

Частиною 1 статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Відповідно до позиції Європейського суду з прав людини (в аспекті оцінки аргументів учасників справи), сформованої в пункті 58 рішення у справі «Серявін та інші проти України» (№4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі «Руїс Торіха проти Іспанії» (Ruiz Torija v. Spain) № 303-A, пункт 29).

За таких обставин, інші доводи учасників справи не стосуються предмету доказування в межах спірних правовідносин.

Таким чином, враховуючи викладені обставини, оцінюючи належність, допустимість кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, розглянувши справу в межах заявлених вимог, суд вважає, що позовні вимоги є обґрунтованими, доведеними, підтверджуються належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.16, 1216, 1217, 1218, 1220, 1258, 1264 ЦК України, ст.ст.4, 5, 12, 76-81, 89, 263, 265, 268, 273, 315 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Чернівецької міської ради про встановлення факту проживання однією сім`єю - задовольнити.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Гоноріч, Северинської області, Румунія, та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , уродженки міста Чернівці, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_3 , в квартирі АДРЕСА_1 в період з 01 лютого 2011 року по 14 квітня 2020 року.

Встановити факт спільного проживання однією сім`єю ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , уродженця с. Гоноріч, Северинської області, Румунія, та ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_7 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , в квартирі АДРЕСА_1 в період з 01 лютого 2011 року по 01 травня 2020 року.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги. Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Чернівецького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які брали участь у справі, але не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

З повним текстом рішення суду учасники справи можуть ознайомитись 24 вересня 2020 року.

СУДДЯ: