__________________________________________________________________________________________________________________
справа № 520/7610/19
провадження № 2/947/600/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.03.2020 року м. Одеса

Київський районний суд м. Одеси у складі головуючого судді Літвінової І.А., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи цивільну справу № 520/7610/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРКС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

ВСТАНОВИВ:

Позивач ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРКС» (ПрАТ «СК «АХА Страхування») з вимогами стягнути з відповідача ПАТ «СК «АРКС» майнову (матеріальну) шкоду у розмірі 14 505, 82 грн., витрати на правову допомогу у розмірі 9265,00 грн., витрати на проведення автотоварознавчої експертизи у розмірі 1 800,00 гривень, витрати на сплату судового збору у розмірі 2689,4 грн., стягнути з відповідача ОСОБА_2 завдану моральну (немайнову) шкоду в розмірі 10 000,0 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 06.11.2015 р. з вини ОСОБА_2 , який керував автомобілем марки «УАЗ - 3163 - 337», д/з НОМЕР_1 , в м. Одесі була скоєна ДТП, внаслідок чого автомобіль «Nissan Tiida », д/з НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 отримав пошкодження. Вина відповідача ОСОБА_2 скоєнні вказаного ДТП підтверджується постановою Київського районного суду м. Одеси від 25 січня 2016 року. На дату скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність відповідача ОСОБА_2 була застрахована ПрАТ «СК «АХА Страхування». 26 лютого 2016 року відповідач ПрАТ «СК «АХА Страхування» здійснив виплату відшкодування в розмірі 32 187,13 грн. Проте відповідно до Висновку судового експерта Лузанова О.П. № ЕД-2-2-118.16 від 19 травня 2016 року, вартість завданого матеріального збитку складає 46 692, 95 грн. Зазначене дослідження сплачено позивачем у розмірі 1800 грн. Таким чином різниця між отриманою страховою виплатою та завданою шкодою внаслідок ДТП становить 14 505, 82 грн., яка підлягає стягненню з відповідача ПрАТ «СК «АХА Страхування» разом з витратами, понесеними на проведення дослідження та сплату правової допомоги. Окрім того, позивачеві завдано моральної шкоди у розмірі 10 000 грн. що підлягає стягненню з відповідача ОСОБА_2 .

Ухвалою суду від 18.04.2019 року за позовною заявою ОСОБА_1 відкрито провадження у цивільній справі № 520/7610/19, розгляд справи призначено провести в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та виклику учасників справи. Відповідачам був визначений строк для подання відзиву на позов, зустрічного позову або клопотання про слухання справи в судовому засіданні з викликом сторін.

Ухвалою суду від 25.05.2019 року відкладено розгляд по суті цивільної справи № 520/7610/19, подовжено процесуальний строк, у зв`язку з відсутністю доказу отримання відповідачем відомостей про пред`явлений до нього позов, та не наданням позивачем витребуваних доказів.

21.05.2019 року відповідач ОСОБА_2 надав відзив на позов.

Відповідач ОСОБА_2 позов не визнав та у задоволені вимог позивача просив відмовити, посилаючись на те що позивачем не надано розрахунку розміру шкоди та з яких міркувань вона виходила, визначаючи його, не надано жодного доказу підтверджуючого факт завдання їй чи її дитині душевних страждань, знаходження у стані емоційного напруження, занепокоєння та психологічного дискомфорту.

27.05.2019 року представник відповідача ПрАТ «СК «АХА Страхування» надав відзив на позов. Відповідач ПрАТ «СК «АХА Страхування» позов не визнав та у задоволені вимог позивача просив відмовити, посилаючись на те що відповідно до звіту № 429/15 про оцінку колісного ТЗ від 20.02.2016 р вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Nissan Tiida », д/з НОМЕР_2 , становить 32 187,13 грн. Позивача було ознайомлено 26.02.2016 р. та погоджено розмір страхового відшкодування, на підставі заяви про страхове відшкодування від 26.02.2016 р. АТ «СК «АХА Страхування» виплатило позивачу страхове відшкодування у розмірі 32 187, 13 грн. на вказані в заяві реквізити, таким чином виконавши всі обов`язки по договору страхування. Щодо вимог позивача про стягнення витрат на правову допомогу, відсутність документального підтвердження витрати на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат. Крім іншого відповідач зауважив, що при зверненні до суду позивачем порушено строк позовної давності, у зв`язку з чим відповідач просить застосувати наслідки позовної давності.

Ухвалою суду від 07.06.2019 року прийнято відзиви на позов та заяву ПрАТ «СК «АХА Страхування» про застосування строків позовної давності. Строк вчинення процесуальних дій учасниками справи продовжено, позивачу роз`яснено право на подання протягом п`ятнадцяти днів пояснень, наведення своїх доводів, міркувань щодо відзивів відповідачів.

У відповіді позивача на відзив зазначено, що позивач ОСОБА_1 , приймаючи участь при складенні Акту 11.11.2015 р. та ознайомленні розрахунків 26.02.2016 р. не була експертом в галузі експертного автотоварознавчого дослідження щодо визначення матеріального збитку, завданого внаслідок ДТП не мала спеціальних знань та навичок для повного розуміння методів та принципів розрахунку матеріального збитку, та не могла ні встановити ні оцінити завдану матеріальну шкоду і тому підписала усі надані їй документи та не могла навіть здогадатись про порушення її прав, була впевнена в тому, що спеціалістами страхової компанії здійснено вірний розрахунок.

Разом з тим, замовлена позивачкою Незалежна експертиза № ЕД-2-2-118.16 від 19.05.2016 р., якою визначено вартість матеріального збитку, заподіяного внаслідок ДТП станом на 06.11.2015 р., проведена експертом ОСОБА_3 , який має вищу технічну освіту, кваліфікацію судового експерта за спеціальністю 12.2 «Визначення вартості колісних транспортних засобів, розміру збитку, завданого власнику транспортного засобу», має свідоцтво Міністерства Юстиції України № 1217 від 29.02.2088 р.)

Таким чином, 19.05.2016 року ОСОБА_1 довідалась про порушення її прав коли отримала незалежну експертизу № ЕД-2-2-118.16 .

Договір про надання професійної правничої допомоги № 11 від 23 березня 2019 року та копію акту приймання передавання послуг, підтверджує витрати на професійну правничу допомогу.

У відповіді позивача на відзив ОСОБА_2 щодо заподіяної моральної шкоди зазначено, що моральна шкода враховує в себе усі страждання, які довелося позивачу ОСОБА_1 перенести зокрема: порушенням звичайного способу життя, негативного впливу на стан здоров`я, а також моральних страждань, пов`язаних з дорожньо-транспортною пригодою в тому числі виявленою різницею у новому еквіваленті на суму 14 505, 82 грн.

Ухвалою суду від 04.10.2019 року продовжено строк вчинення процесуальних дій учасниками цивільної справи № 520/7610/19. Цією ж ухвалою змінено відповідача ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АХА СТРАХУВАННЯ» на правонаступника ПРИВАТНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРКС» (скорочене найменування АТ «СК «АРКС»; ) та прийнято заперечення на відповідь на відзив позивача ОСОБА_1 у цивільній справі № 520/7610/19.

Ухвалою суду від 27.11.2019 року визначено закінчити строк, встановлений ухвалами від 18.04.2019, 24.05.2019, 07.06.2019, 26.06.2019, 10.07.2019, 04.10.2019 на вчинення процесуальних дій учасниками цивільної справи № 520/7610/19 та цивільну справу № 520/7610/19 призначено до розгляду по суті.

В ході розгляду справи судом встановлено та матеріалами справи підтверджено, що 06 листопада 2015 року о 21:20 в м. Одесі по вул. Львівська, буд. № 15, водій ОСОБА_2 , керуючи автомобілем марки «УАЗ - 3163 - 337», д/з НОМЕР_1 , не витримав безпечний інтервал руху, не дотримався безпечної дистанції, в результаті чого допустив зіткнення із автомобілем марки «Nissan Tiida », д/з НОМЕР_2 , що належить ОСОБА_1 . Внаслідок ДТП обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

Постановою Київського районного судому м. Одеса від 25 січня 2016 року, ОСОБА_2 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124КпАП України, на підставі якої його піддали адміністративному стягненню у вигляді штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, тобто в сумі 340 (триста сорок) грн.

Зважаючи на положення частини шостої статті 82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалено постанову суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Наявність вини в діях ОСОБА_2 у скоєні дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 06 листопада 2015 року додатковому доказуванню не підлягає.

Стаття 22 ЦК України передбачає, що відшкодування збитків є одним із способів відшкодування майнової шкоди.

Частиною 1 ст. 22 ЦК України встановлено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Згідно з п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України збитками є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб.

За положеннями ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується власником транспортного засобу.

Частиною 1 ст. 1188 ЦК України закріплено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1192 ЦК України, з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі.

Зважаючи на положення статті 1166 ЦК України та роз`яснення, які містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи, а коли це було наслідком дії джерела підвищеної небезпеки, незалежно від наявності вини.

Відповідно до Преамбули Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», цей Закон регулює відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров`ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України. З посиланням на частину 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку страховик, в межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

У п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 27.03.1992 № 6 «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» джерелом підвищеної небезпеки належить визнавати будь-яку діяльність, здійснення якої створює підвищену імовірність заподіяння шкоди через неможливість контролю за нею людини, а також діяльність по використанню, транспортуванню, зберіганню предметів, речовин і інших об`єктів виробничого, господарського чи іншого призначення, які мають такі ж властивості. Майнова відповідальність за шкоду, заподіяну діями таких джерел, має наставати як при цілеспрямованому їх використанні, так і при мимовільному прояві їх шкідливих властивостей (наприклад, у випадку заподіяння шкоди внаслідок мимовільного руху автомобіля).

Під володільцем джерела підвищеної небезпеки розуміється юридична особа або громадянин, що здійснюють експлуатацію джерела підвищеної небезпеки в силу права власності, повного господарського відання, оперативного управління або з інших підстав (договору оренди, довіреності тощо).

Відповідно страхового поліса № АЕ5618847 від 16.10.15р. на момент вчинення дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність ОСОБА_2 була застрахована на підставі договору про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів у ПрАТ «СК «АХА Страхування».

Статтею 979 ЦК України встановлено, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

За приписами ч. 1 ст. 990 ЦК України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Згідно Звіту № 429/15 про оцінку колісного транспортного засобу від 20.02.2016 року, складеного судовим експертом автотоварознавцем вартість матеріального збитку, завданого власникові автомобіля «Nissan Tiida », д/з НОМЕР_2 , визначалася з урахуванням експлуатаційного зносу деталей та з урахуванням ПДВ, становить 35 356,00 грн., без урахування ПДВ становить 32 187,13 грн.

Відповідна сума страхового відшкодування погоджена з позивачем ОСОБА_1 та на підставі Заяви про виплату страхове відшкодування від 26.02.2016 р. власника автомобіля «Nissan Tiida », д/з НОМЕР_2 ОСОБА_1 01.03.2016 року АТ «СК «АХА Страхування» виплатило страхове відшкодування у розмірі 32 187, 13 грн. на вказані в заяві банківські реквізити, що не спростовується позивачем.

Відповідно до Висновку судового експерта Лузанова О.П. № ЕД-2-2-118.16 від 19 травня 2016 року, вартість матеріального збитку, завданого ОСОБА_1 як власнику автомобіля «Nissan Tiida», пошкодженого внаслідок ДТП станом на 06 листопада 2015 року, складає 46 692, 95 грн.

Різниця між отриманою страховою виплатою та завданою шкодою внаслідок ДТП відповідно до Висновку судового експерта № ЕД-2-2-118.16 від 19 травня 2016 року, стали підставою для звернення позивача до суду з вимогою до АТ «СК «АХА Страхування»

Як вбачається з Договору № ЕД-2-2-118.16 від 12 квітня 2016 року, укладеного між ОСОБА_1 та ТОВ «Судова незалежна експертиза», вартість зазначеного проведеного експертного дослідження складає 1800 грн що підтверджується Рахунком № ЕД-2-2-118.16.

Порядок отримання страхового відшкодування за Полісом обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів передбачений Законом України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон), ст. 2 якого передбачає, що відносини у сфері обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулюються Конституцією України, Цивільним кодексом України, Законом України «Про страхування», цим та іншими законами України і нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них. Якщо норми цього Закону передбачають інше, ніж положення інших актів цивільного законодавства України, то застосовуються норми цього Закону.

Відповідно до ст. 6 Закону, страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону, у разі настання страхового випадку Страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну Страхувальником внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

П. 36.2 ст.36 Закону передбачено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов`язаний:

у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Отже, потерпілий і страховик досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування, а останній в передбаченому законом порядку здійснив виплату страхового відшкодування, тобто належним чином виконав свої зобов`язання відповідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Також, суд приймає до уваги доводи відповідача, що висновок № ЕД-2-2-118.16 авто-товарознавчої експертизи колісного транспортного засобу, складеного 19 травня 2016 року не є належним доказом, оскільки він не відповідає вимогам закону.

Так, позивачем не надано належного доказу виклику АТ «СК «АХА Страхування» при проведені огляду КТЗ в порушення вимоги п. 5.2. Методики товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, де зазначено що у разі потреби виклик заінтересованих осіб для технічного огляду із зазначенням дати, місця та часу проведення огляду КТЗ (після їх узгодження з виконавцем дослідження) здійснюється замовником дослідження шляхом вручення відповідного виклику під розписку особі, що викликається, або телеграмою з повідомленням про її вручення адресату. У разі відсутності в установлений час на місці огляду осіб, що викликалися, огляд проводиться без їх участі, про що зазначається у звіті (акті), висновку.

Окрім того, відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону якщо відшкодування витрат на проведення відновного ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість.

Проте, у висновку № ЕД-2-2-118.16 авто-товарознавчої експертизи колісного транспортного засобу, складеного 19 травня 2016 року, наданого позивачем на підтвердження своїх вимог, не вбачається окрема сума врахованого ПДВ, експертом включені запасні частини КТЗ за цінами актуальними на дату складання № ЕД-2-2-118.16 від 19 травня 2016 року, а не за цінами на дату ДТП від 06.11.2015 р.

Також позивачем не надано до суду доказів проведення відновлювального ремонту ТЗ, що виключає можливість суду задовольнити вимоги позивача.

З урахуванням вище викладеного суд не приймає до уваги доводи позивача щодо наявності підстав задоволення позову в частині відшкодування різниці матеріальних збитків, оскільки позивачка погодилась з тим, що сума страхового відшкодування у розмірі 32 187,13 грн. є остаточною та достатньою, відповідно до звіту № 429/15 від 20.02.2016року, сторонами узгоджено, що у позивача не має претензій до страховика.

За правилами ст.137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами.

В позовній заяві попередній (орієнтований) розмір судових витрат заявлений: у сумі 2689,4 грн., як сплата судового збору, 1800 грн., як сплата за проведення автотоварознавчої експертизи. Інші судові витрати заявлені позивачем у сумі 9265,00грн. як сплата за професійну правничу допомогу підтверджена квитанцією

Відповідно до ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі відмови в позові - на позивача.

Таким чином вимоги про стягнення з відповідача ПрАТ «СК «АХА Страхування» судових витрат не підлягають задоволенню, оскільки судом у задоволені позовних вимог відмовлено.

Щодо вимог позивача в частині відшкодування моральної шкоди шляхом стягнення з відповідача ОСОБА_2 грошової суми у розмірі 10 000 грн., суд зазначає наступне.

Позивач ОСОБА_1 просить покласти на відповідача ОСОБА_2 відшкодування моральної шкоди, внаслідок противоправних дій якого така шкода була завдана позивачу.

Відповідач ОСОБА_2 заперечує проти обов`язку відшкодувати моральну шкоду ОСОБА_1 та не погоджується із заявленим позивачем розміром цієї шкоди у 10 000 грн., посилаючись на його недоведеність.

Відповідно до статті 16 ЦК України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: відшкодування моральної (немайнової) шкоди.

Згідно з статтею 23 ЦК України моральна шкода полягає: у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої; душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; моральна шкода відшкодовується грішми; моральна шкода відшкодовується незалежно від майнової шкоди, яка підлягає відшкодуванню, та не пов`язана з розміром цього відшкодування.

За роз`ясненнями, викладеними у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України № 4 від 31.03.1995 «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», у позовній заяві про відшкодування моральної (немайнової) шкоди має бути зазначено, в чому ця шкода полягає, якими неправомірними діями чи бездіяльністю її заподіяно позивачеві, з яких міркувань він виходив, визначаючи розмір шкоди, та якими доказами це підтверджується.

Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.

В позовній заяві позивач ОСОБА_1 зазначила, в чому полягала спричинена їй неправомірними діями відповідача моральна шкода, та з яких міркувань позивач виходила, визначаючи розмір такої шкоди. Проте позивачем не виконано обов`язок доказування і подання доказів, на підтвердження розміру моральної шкоди.

За правилами статті 81 ЦПК України обов`язок доказування і подання доказів законом покладено на сторону, яка посилається на певні обставини.

Вимоги позивача ОСОБА_1 щодо про відшкодування моральної шкоди у визначеному нею розмірі в 10 000 грн. є недоведеними.

Проте, зважаючи на положення статей 23, 1167 ЦК України, суд погоджується, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди позивач переніс певні моральні переживання, пов`язані з пошкодженням її майна, втратою додаткового часу і додаткових зусиль для підготовки і подачі до суду необхідних документів. Виходячи з принципу розумності та справедливості, суд присуджує до стягнення з відповідача ОСОБА_2 , в рахунок відшкодування моральної шкоди позивача, грошову суму у розмірі 3000 гривень 00 копійок.

Керуючись ст.ст. 22, ч. 1 ст. 1166, ч. 1, ч. 2 ст. 1187, п. 1 ст. 1188, ч. 1 ст. 1192, п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 6 від 27.03.92 р. «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди», ст.ст. 12, 13, 19, 74, 82, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРКС» про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (РНОКПП: НОМЕР_3 ; адреса реєстрації: АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 (ІН: НОМЕР_4 ; адреса: АДРЕСА_2 ) моральну шкоду у розмірі 3000 (три тисячі) гривень 00 копійок.

В вимогах ОСОБА_1 до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «СТРАХОВА КОМПАНІЯ «АРКС» відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Датою складення повного рішення є 08 березня 2020 року.

Суддя Літвінова І. А.