ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 688/3006/19
Провадження № 22-ц/4820/624/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі колегії

суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Грох Л.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Костенка А.М.,

секретар судового засідання Кошельник В.М.,

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю «Єлисейські поля» на ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області в складі судді Босюк В.А. від 08 січня 2020 року про прийняття відмови від позову, закриття провадження у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Єлисейські поля», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Корчицька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про визнання недійсними договорів оренди землі та скасування записів про право.

Заслухавши доповідача, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд

в с т а н о в и в:

У серпні 2019 року ТОВ «Лотівка Еліт» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Єлисейські поля», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Корчицька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, в якому просило визнати недійсними договори оренди землі, укладені між ОСОБА_1 та ТОВ «Єлисейські поля» щодо земельних ділянок площами 0,4001 га, 0,9732 га, та 1,198 га, а також скасувати відповідні реєстраційні записи про право оренди вказаних земельних ділянок у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень.

18.12.2019 року ТОВ «Єлисейські поля» звернулося до суду з заявою про закриття провадження у справі в зв`язку з відсутністю предмету спору, вказавши, що оспорювані договори відповідачами розірвано та відповідні відомості з реєстру виключено.

19.12.2019 року ТОВ «Лотівка Еліт» звернулося до суду із заявою про закриття провадження у справі у зв`язку із задоволенням відповідачами позовних вимог після відкриття провадження у справі. Просило прийняти відмову від позову, стягнути з відповідачів понесені судові витрати на сплату судового збору у розмірі 11526 грн. та на правову допомогу в розмірі 14031,50 грн.

Ухвалою Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 січня 2020 року прийнято відмову представника позивача ТОВ «Лотівка Еліт», адвоката Ткача В.В. від позовних вимог до ОСОБА_1 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Єлисейські поля», треті особи, що не заявляють самостійних вимог на предмет спору - Корчицька сільська рада Шепетівського району Хмельницької області, Головне управління Держгеокадастру у Хмельницькій області, про визнання недійсними договорів оренди землі та скасування записів про право. Провадження у справі закрито, стягнуто з ОСОБА_1 та ТОВ «Єлисейські поля» на користь ТОВ «Лотівка Еліт» по 5763 грн. судових витрат по сплаті судового збору з кожного.

У задоволенні вимоги про стягнення витрат на правову допомогу відмовлено.

В апеляційній скарзі ТОВ «Єлисейські поля» просить скасувати ухвалу в частині стягнення судових витрат з відповідачів, зменшивши стягнення понесених витрат по сплаті судового збору на 50%. На думку апелянта, оскільки позивач відмовився від позову, відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України на його користь підлягає повернення з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

Апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Задовольняючи заяву ТОВ «Лотівка Еліт» про закриття провадження у справі та стягнення судових витрат, суд першої інстанції виходив з того, що позивачі задовольнили позовні вимоги ТОВ «Лотівка Еліт» шляхом розірвання спірних договорів та виключення відповідних записів із державного реєстру, у зв`язку із чим понесені позивачем судові витрати підлягають відшкодуванню відповідачами відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України.

Проте з таким висновком не можна погодитися, зважаючи на таке.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що позивач просив визнати недійсними укладені 10.08.2010 року між відповідачами договори оренди земельних ділянок за кадастровими номерами :04:023:0067, :04:023:0071 та :04:025:0029 площами 0,4001 га, 0,9732 га та 1,198 га відповідно та скасувати у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень відповідні записи про реєстрацію вказаних договорів оренди за №№30047407, 30047631, 30050663.

Як вбачається із додаткових угод до договорів оренди землі від 18.01.2019 року, ОСОБА_1 та ТОВ «Єлисейські поля» 02.12.2019 року, 03.12.2019 року достроково розірвали оспорювані договори оренди землі від 18.01.2019 року, на підставі чого державним реєстратором Корчицької сільської ради Шепетівського району Хмельницької області внесено до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно відомості про припинення відповідного права оренди спірних земельних ділянок за ТОВ «Єлисейські поля».

Відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦПК України у разі відмови позивача від позову понесені ним витрати відповідачем не відшкодовуються, а витрати відповідача за його заявою стягуються з позивача. Однак якщо позивач не підтримує своїх вимог внаслідок задоволення їх відповідачем після пред`явлення позову, суд за заявою позивача присуджує стягнення понесених ним у справі витрат з відповідача.

Розірвання договору як форма його припинення не є тотожною за змістом та наслідками тим, що настають внаслідок визнання договору недійсним.

Добровільне розірвання договору сторонами також не свідчить про те, що спір щодо визнання договору недійсним відсутній, оскільки розірвання сторонами договору, виконаного повністю або частково, не позбавляє сторони права на звернення до суду з позовом про визнання такого договору недійсним. Так само не перешкоджає поданню відповідного позову, у разі закінчення строку (терміну) дії оспорюваного правочину до моменту подання позову (постанова Великої Палати Верховного Суду у справі № 905/1227/17 від 27.11.2018 року).

У разі заявлення вимог щодо визнання правочину недійсним відповідачі можуть визнати ці вимоги повністю або частково, але в жодному разі задовольнити такі вимоги відповідачі не можуть.

Отже, факт розірвання оспорюваного договору між відповідачами не може визнаватися як задоволення позову про визнання його недійсним відповідачами.

Відповідно до ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 255 ЦПК України суд своєю ухвалою закриває провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмова прийнята судом.

Відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

На підставі клопотання позивача суд першої інстанції прийняв відмову від позову та закрив провадження у справі.

Водночас судом не враховано, що факт розірвання оспорюваного договору між відповідачами не є задоволенням позову про визнання його недійсним відповідачами.

А відтак відсутня необхідна умова для стягнення понесених позивачем витрат з відповідача відповідно до ч. 3 ст. 142 ЦК України.

Водночас відповідно до ч.1 ст. 142 ЦПК України у зв`язку з відмовою позивача від позову на його користь з державного бюджету поверненню підлягає 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 5763 грн.

За таких обставин ухвала суду підлягає скасуванню в частині стягнення з відповідачів на користь позивача судових витрат.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд,

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Єлисейські поля» задовольнити.

Ухвалу Шепетівського міськрайонного суду Хмельницької області від 08 січня 2020 року в частині стягнення судових витрат скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» про стягнення з ОСОБА_1 та Товариства з обмеженою відповідальністю «Єлисейські поля» понесених судових витрат відмовити.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «Лотівка Еліт» з державного бюджету 5763 грн. сплаченого судового збору.

В решті ухвалу суду залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повна постанова складена 10 березня 2020 року.

Судді Л.М. Грох

Р.С. Гринчук

А.М. Костенко