Справа № 629/4240/19
Провадження № 2-з/629/2/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13.03.2020 року м. Лозова

Лозівський міськрайонний суд Харківської області в складі: головуючого судді- Мицик С.А., при секретарі судового засідання- Заводяній О.Ю., за участю представника відповідача-позивача - ОСОБА_1 , відповідача ОСОБА_2 , позивача-відповідача ОСОБА_3 , розглянувши матеріали заяви представника відповідача-позивача ОСОБА_4 - адвоката Здєльника Сергія Івановича про забезпечення позову у справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору Орільська селищна рада Лозівського району Харківської області, про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням та зустрічним позовом представника ОСОБА_6 - ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , відділу державної виконавчої служби по Близнюківському, Лозівському районах та м. Лозова Головного територіального управління юстиції у Харківській області, Державного підприємства «СЕТАМ», ОСОБА_2 , треті особи, які не заявляють самостійних вимог щодо предмета спору ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , Орільська селищна рада Лозівського району Харківської області, відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Харківській області, про визнання недійсними електронних торгів та скасування свідоцтва про право власності, -

встановив:

В провадженні Лозівського міськрайонного суду Харківської області перебуває вказана цивільна справа.

Представник відповідача-позивача ОСОБА_6 -адвокат Здєльник С.І. звернувся до суду із заявою про забезпечення позову, в якій він просить вжити заходи забезпечення позову шляхом заборони відчуження на об`єкт нерухомого майна, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 до набрання рішенням законної сили у вищезазначеній цивільній справі. В обґрунтування заяви зазначено, що на розгляді суду знаходиться позов про захист права спільної сумісної власності, поданий до відповідачів, які своїми незаконними діями перешкоджають реалізації ОСОБА_6 прав, гарантованих Конституцією України. Спірне нерухоме майно було придбане у період шлюбу з ОСОБА_9 , отже ОСОБА_6 є співвласником спірного житлового будинку. З 29.06.1998 року по теперішній час ОСОБА_6 зареєстрований та постійно мешкає разом з дітьми ОСОБА_7 та ОСОБА_8 в спірному нерухомому майні, виконує поточний ремонт, облаштовує подвір`я, веде домашнє господарство, тримає птицю, в будинку знаходяться його особисті речі- одяг, взуття, меблі, побутова техніка та інше, речі дітей. Після проведення електронних торгів власником вищевказаного нерухомого майна є ОСОБА_3 , який у будь-який момент може здійснити його відчуження третім особам, у зв`язку з чим виникла необхідність у застосуванні заходів забезпечення позову.

Заслухавши думку учасників судового провадження, розглянувши заяву про забезпечення позову, суд прийшов до наступного.

Відповідно до ч.1 ст.149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду. (ч.2 ст.149 ЦПК України).

При цьому, виходячи з правової природи забезпечення позову, під останнім слід розуміти вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача та спрямованих проти несумлінних дій відповідача, який може сховати майно, розтратити його, продати, знецінити або вчинити інші дії, що можуть призвести в майбутньому до певних складнощів при виконанні рішення суду. Разом з тим, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, яка звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до п. 1, п.2, п.5, п. 6 ч.1ст.150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема: накладенням арешту на майно та(або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб, забороною вчиняти певні дії, зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа, який оскаржується боржником у судовому порядку.

З матеріалів позову вбачається, що між сторонами виник спір щодо нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 .

Як роз`яснено в п. 1, п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» від 22.12.2006 № 9, єдиною підставою для забезпечення позову є відповідне клопотання у формі мотивованої заяви будь-якої з осіб, котрі беруть участь у справі. Розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір і існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову, з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ч. 3 ст.150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

При вирішенні питання про забезпечення позову судом здійснено оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв`язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги; запобігання порушенню у зв`язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом не встановлено обставин, передбачених ч. 3 ст.154 ЦПК України, за наявності яких обов`язком суду є застосування зустрічного забезпечення, у зв`язку з чим суд не вбачає підстав для застосування зустрічного забезпечення.

Враховуючи викладене, зважаючи на те, що між сторонами виник спір, який перебуває на розгляді в суді, суд вважає, що заява представника відповідача-позивача ОСОБА_6 -адвоката Здєльника С.І. про забезпечення позову підлягає задоволенню.

Керуючись ст.ст.149-150,153,260,261 ЦПК України, суд,-

ухвалив:

Заяву про забезпечення позову -задовольнити.

Накласти арешт на об`єкт нерухомого майна, розташованого за адресою: АДРЕСА_2 , шляхом заборони його відчуження, до закінчення розгляду справи та набуття чинності судового рішення.

Ухвала підлягає негайному виконанню.

Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Харківського апеляційного суду через Лозівський міськрайонний суд Харківської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.

Суддя: С.А. Мицик