АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

5 березня 2020 року

м. Чернівці

Справа № 719/110/19

Чернівецький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого Одинака О. О.

суддів Кулянди М.І., Половінкіної Н.Ю.

секретар Конецька Д.Г.

позивач ОСОБА_1

відповідач Новодністровська міська рада Чернівецької області

апеляційна скарга ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , на рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 16 січня 2020 року,

головуючий в суді першої інстанції суддя Побережна А.Д.

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

В березні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом.

Позивач просила встановити факт постійного місця її проживання разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини.

Позов обґрунтовано тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Українка Обухівського району Київської області померла мати позивача ОСОБА_3 , яка на момент смерті була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 .

ОСОБА_3 у 2017 року переїхала жити до позивача в місто Українка Обухівського району Київської області, оскільки була похилого віку та потребувала відповідного догляду та допомоги.

Після смерті ОСОБА_3 відкрилася спадщина на належне їй майно.

Єдиним спадкоємцем є позивач.

14 лютого 2019 року за заявою ОСОБА_1 приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Банковською О.Ю. було відкрито спадкову справу.

Однак 14 лютого 2019 року зазначений нотаріус винесла постанову про відмову у вчиненні нотаріальної дії у зв`язку з пропуском позивачем шестимісячного строку для подачі заяви про прийняття спадщини.

Зазначала, що даний позов подано з метою доведення факту постійного проживання її разом з матір`ю на час відкриття спадщини для подальшого вчинення дій для прийняття спадщини, що також впливатиме на спадкові права та обов`язки інших осіб.

Зокрема, згідно договору купівлі-продажу квартири від 24 лютого 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Чернівецької області Твердушкіним Р.Д., ОСОБА_3 продала ОСОБА_4 , яка діяла від імені малолітнього сина ОСОБА_5 , квартиру АДРЕСА_3 .

Оскільки покупці за зазначеним договором купівлі-продажу квартири не розрахувалися у повному обсязі, позивач у разі задоволення позову про встановлення факту постійного проживання разом зі спадкодавцем буде звертатися до суду з відповідним позовом до покупців вказаної квартири.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції

Рішенням Сокирянського районного суду Чернівецької області від 16 січня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що пред`являючи даний позов у порядку позовного провадження, позивач та її представник не заявляли одночасно позовних вимог до покупця квартири, яка раніше належала на праві приватної власності ОСОБА_3 та була відчужена 24 лютого 2018 року її представником ОСОБА_6 .

Також суд посилався на те, що належним відповідачем у даній цивільній справі є покупець даної квартири - малолітній ОСОБА_5 , а не Новодністровська міська рада Чернівецької області.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , в інтересах якої діє ОСОБА_2 , просить рішення суду першої інстанції скасувати та задовольнити позов в повному обсязі.

Узагальнені доводи особи, яка подала апеляційну скаргу

Апелянт посилається на те, що суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Зазначає, що нею було подано позов до належного відповідача - Новодністровської міської ради Чернівецької області, оскільки квартира, яка була продана та щодо якої існує спір про неповну виплату грошових коштів за її продаж, знаходиться на території Новодністровської міської ради.

Враховуючи те, що інші спадкоємці, крім позивача, щодо спадщини померлої ОСОБА_3 відсутні, у даній справі відповідачем повинна бути територіальна громада в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Оскільки покупці за договором купівлі-продажу спірної квартири не розрахувалися з ОСОБА_3 в повному обсязі, позивач у разі задоволення позову буде звертатися до суду до вказаних покупців із відповідним позовом.

Узагальнені доводи та заперечень інших учасників справи

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Мотивувальна частина

Обставини справи, встановлені судами першої та апеляційної інстанцій

Встановлено, що позивач є донькою ОСОБА_3 , що підтверджується свідоцтвом про народження серії НОМЕР_1 (а.с. 5)

ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Українка Обухівського району Київської області померла ОСОБА_3 , що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 , виданого 02 травня 2018 року виконавчим комітетом Української міської ради Обухівського району Київської області (а.с.46).

Згідно довідки відділу ведення реєстру територіальної громади міста Новодністровськ Чернівецької області № 245 від 14 лютого 2019 року вбачається, що ОСОБА_3 з травня 1876 року по 14 лютого 2019 року була зареєстрована за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 46 зворот).

Згідно копії паспорта ОСОБА_1 вбачається, що остання зареєстрована в квартирі АДРЕСА_4 .

Комісією підприємства по обслуговуванню житла виконавчого комітету Української міськради було встановлено, що ОСОБА_3 з 2017 року проживала у вищевказаній квартирі, що підтверджується копією акту №33 від 26 січня 2017 року (а.с. 9).

З матеріалів спадкової справи судом встановлено, що 4 ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_3 в місті Українка Обухівського району Київської області було складено заповіт, в якому вона на випадок своєї смерті заповіла ОСОБА_1 належну їй на праві власності квартиру АДРЕСА_5 (а.с. 49).

Згідно копії договору купівлі-продажу від 24 лютого 2018 року, посвідченого приватним нотаріусом Сокирянського районного нотаріального округу Твердушкіним Р.Д. та зареєстрованого в реєстрі за №389, вбачається, що ОСОБА_1 , діючи від імені ОСОБА_3 , продала, а ОСОБА_4 , діючи від імені свого малолітнього сина ОСОБА_5 , купила квартиру АДРЕСА_3 . Продаж вчинено за суму 253 791 гривень, які продавець повинна отримати від покупця після підписання даного договору до 24 лютого 2019 року.

14 лютого 2019 року ОСОБА_1 подала заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини після смерті матері ОСОБА_3 , але 14 лютого 2019 року нотаріус відмовив їй у поданні такої заяви у зв`язку із пропуском позивачем встановленого чинним законодавством строку для прийняття спадщини (а.с. 7,45 зворот).

Позиція апеляційного суду, застосовані норми права та мотиви, з яких виходить суд при прийнятті постанови

Заслухавши доповідача, обговоривши доводи скарги та перевіривши матеріали справи, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу ОСОБА_1 слід задовольнити з наступних підстав.

Статтею 1216 ЦК України встановлено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Відповідно до статей 1217, 1258 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або за законом. Спадкоємці за законом одержують право на спадкування почергово. Кожна наступна черга спадкоємців за законом одержує право на спадкування у разі відсутності спадкоємців попередньої черги, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини або відмови від її прийняття.

Згідно із статтею 1218 ЦК України до складу спадщини входять всі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинились внаслідок його смерті.

Відповідно до статей 1220, 1222, 1270 ЦК України за загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Згідно зі статтями 1261, 1266 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Відповідно до частини першої статті 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Частиною 3 статті 1268 ЦК України встановлено, що спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку встановленого статтею 1270 ЦК України, він не заявив про відмову від неї.

Отже, для підтвердження прийняття спадщини має значення встановлення факту постійного проживання спадкоємця за законом чи заповітом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Статтею 1270 ЦК установлено строк для прийняття спадщини у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Отже, будь-яка особа, яка постійно проживала разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається такою, що своєчасно прийняла спадщину.

Місцем проживання фізичної особи згідно з частиною 1 статті 29 ЦК України є житловий будинок, квартира, інше приміщення, придатне для проживання в ньому (гуртожиток, готель тощо), у відповідному населеному пункті, в якому фізична особа проживає постійно, переважно або тимчасово.

У статті 3 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» визначено, що місце перебування особи - це адміністративно-територіальна одиниця, на території якої особа проживає строком менше шести місяців на рік; місце проживання - житло, розташоване на території адміністративно-територіальної одиниці, в якому особа проживає, а також спеціалізовані соціальні установи, заклади соціального обслуговування та соціального захисту, військові частини.

Отже, місце проживання необхідно відрізняти від місця перебування фізичної особи, тобто того місця, де вона не проживає, а тимчасово знаходиться.

Згідно статті 2 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», реєстрація місця проживання чи місця перебування особи або її відсутність не можуть бути умовою реалізації прав і свобод, передбачених Конституцією, законами чи міжнародними договорами України, або підставою для їх обмеження.

З аналізу наведених норм можна дійти висновку про те, що законодавець не пов`язує місце відкриття спадщини з реєстрацією місця проживання спадкодавця, а відповідно до статті 1221 ЦК України ототожнює його з останнім місцем проживання спадкодавця, яке може знаходитися поза межами його реєстраційного обліку.

При цьому відсутність реєстрації спадкодавця за останнім його місцем проживання, зокрема за місцем проживання спадкоємця, не є абсолютним підтвердженням обставин про те, що спадкоємець не проживав із спадкодавцем на час відкриття спадщини, якщо обставини частини 3 статті 1268 ЦК України підтверджуються достатністю інших належних і допустимих доказів.

Така правова позиція викладена Верховним Судом в постановах від 01 серпня 2018 року у справі № 212/9157/15-ц та від 10 січня 2019 року у справі 484/747/17.

Відповідно до вимог статті 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Статтею 264 ЦПК України визначено питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду.

Ухвалюючи рішення про відмову в позові, суд першої інстанції не врахував наступне.

Наявними в матеріалах справи доказами, а саме актом №33 від 26 січня 2017 року, свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 2 травня 2018 року, договором купівлі-продажу від 24 лютого 2018 року та показаннями ОСОБА_1 , яка була допитана в якості свідка, підтверджується факт проживання спадкодавця ОСОБА_3 на час її смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 разом із позивачем ОСОБА_1 за адресою місця реєстрації та проживання останньої, а саме в квартирі АДРЕСА_1 .

Відповідно до статті 76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.

Згідно з статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.

Статтею 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Частиною 1 статті 81 ЦПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Сторонами у справі не було спростовано вищевказані обставини.

Виходячи з наведеного, апеляційний суд дійшов висновку про наявність підстав для встановлення факту постійного проживання ОСОБА_1 разом із спадкодавцем ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Також не ґрунтується на вимогах закону та обставинах справи висновок суду першої інстанції про те, що належним відповідачем у даній цивільній справі є покупець квартири АДРЕСА_5 - малолітній ОСОБА_5 , а не Новодністровська міська рада.

У пункті 1 постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» судам роз`яснено, що суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, якщо, зокрема, згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.

Згідно з пунктами 2, 23 постанови Пленуму Верховного Суду України № 7 від 30 травня 2008 року «Про судову практику у справах про спадкування» справи про спадкування розглядаються судами за правилами позовного провадження, якщо особа звертається до суду з вимогою про встановлення фактів, що мають юридичне значення, які можуть вплинути на спадкові права й обов`язки інших осіб та (або) за наявності інших спадкоємців і спору між ними.

Якщо виникнення права на спадкування залежить від доведення певних фактів, особа може звернутися в суд із заявою про встановлення цих фактів, яка, у разі відсутності спору, розглядається за правилами окремого провадження.

Отже, визначальною обставиною при розгляді заяви про встановлення певних фактів в порядку окремого провадження є те, що встановлення такого факту не пов`язане з наступним вирішенням спору про право.

Якщо постійне проживання особи зі спадкодавцем на час відкриття спадщини не підтверджено відповідними документами, у зв`язку із чим нотаріус відмовив особі в оформленні спадщини, спадкоємець має право звернутися в суд із заявою про встановлення факту постійного проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, а не про встановлення факту прийняття спадщини.

Спадкові права є майновим об`єктом цивільного права, оскільки вони надають спадкоємцям можливість успадкувати майно (прийняти спадщину), але право розпорядження нею виникає після оформлення успадкованого права власності у встановленому законом порядку.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що вимога ОСОБА_1 про встановлення факту постійного проживання разом із спадкодавцем пов`язана із наступним вирішенням спору про її право на спадщину після смерті ОСОБА_3 , а отже у вказаній справі наявний спір про право, у зв`язку з чим позивач обґрунтовано заявив такий позов у порядку позовного провадження.

Відповідно до частини 1 статті 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

У справах про встановлення факту постійного проживання із спадкодавцем у разі наявності спору, належними відповідачами є спадкоємці, які прийняли спадщину, а у випадку їх відсутності, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття, належним відповідачем є відповідний орган місцевого самоврядування.

Таки правовий висновок викладений Верховним Судом в постанові від 21 лютого 2019 року у справі № 420/2383/16-ц.

Тлумачення статті 51 ЦПК України свідчить, що належним відповідачем є особа, яка має відповідати за позовом.

Звертаючись до суду із вказаним позовом, ОСОБА_1 обґрунтовувала свої вимоги тим, що вона хоче набути статусу спадкоємця померлої ОСОБА_3 .

Отже, предметом спору у даній справі є захист спадкового права ОСОБА_1 , як майнового об`єкта цивільного права.

Оскільки в ході судового розгляду справи встановлено, що відсутні інші спадкоємці, які прийняли спадщину, позивач правильно зазначила в якості відповідача Новодністровську міську раду Чернівецької області.

Виходячи з наведеного, вбачається, що ОСОБА_4 та її малолітній син ОСОБА_5 не є спадкоємцями, які прийняли спадщину після смерті спадкодавця ОСОБА_3 , а тому не можуть бути відповідачами у даній справі.

Окрім того, до предмету зазначеного спору не входить розгляд питання про право власності чи користування квартирою АДРЕСА_3 або виконання умов договору купівлі-продажу зазначеної квартири від 24 лютого 2018 року, що свідчить про те, що у даній справі не вирішується питання про права та обов`язки ОСОБА_4 та її малолітнього сина ОСОБА_5 , як власників даної квартири.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постановах від 21 лютого 2019 року у справі № 420/2383/16-ц, від 07 листопада 2018 року у справі № 336/709/18-ц, від 25 січня 2018 року у справі № 199/1346/15-ц.

Апеляційний суд також вважає, що не може бути підставою для відмови в позові та обставина, що ОСОБА_1 не пред`явила жодних позовних вимог до ОСОБА_4 та її малолітнього сина ОСОБА_5 .

Відповідно до норм ЦПК України ніхто не може бути примушений до звернення з позовом до суду.

Такий висновок апеляційного суду узгоджується з правовою позицією, викладеною Великою Палатою Верховного Суду у постанові від 20 березня 2019 року у справі № 350/67/15-ц.

Окрім того, вирішивши спір про встановлення факту постійного місця її проживання разом зі спадкодавцем на час відкриття спадщини та отримавши статус спадкоємця, позивач зможе пред`явити позов до вищевказаних осіб щодо виконання умов договору купівлі-продажу від 24 лютого 2018 року.

Висновки апеляційного суду за результатами розгляду апеляційної скарги

Враховуючи наведене вище, суд першої інстанції ухвалив рішення з порушенням норм матеріального та процесуального права, а тому його слід скасувати та ухвалити нове судове рішення про задоволення позову.

Щодо судових витрат

Відповідно до правил статті 141 ЦПК України слід змінити розподіл судових витрат.

З мотивувальної частини постанови вбачається, що апеляційний суд приходить до висновку про скасування рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову в повному обсязі, у зв`язку з чим відповідно до правил статті 141 ЦПК України розподіл судових витрат слід змінити.

З квитанції №49 від 5 березня 2019 року вбачається, що ОСОБА_1 за подання до суду позовної заяви сплатила судовий збір в розмірі 768 гривень 40 копійок.

Окрім того, з квитанції № 14 від 27 січня 2020 року вбачається, що ОСОБА_1 за подання до суду апеляційної скарги сплатила судовий збір в розмірі 1152 гривні 60 копійок.

Отже, загальна сума судового збору, яка підлягає стягненню з Новодністровської міської ради Чернівецької області на користь ОСОБА_1 , становить 1921 гривня (768,40+1152,60=1921).

Керуючись статтями 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Рішення Сокирянського районного суду Чернівецької області від 16 січня 2020 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до Новодністровської міської ради Чернівецької області про встановлення факту постійного місця проживання зі спадкодавцем на час відкриття спадщини задовольнити.

Встановити факт постійного проживання ОСОБА_1 разом зі спадкодавцем ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 на час відкриття спадщини.

Стягнути з Новодністровської міської ради Чернівецької області на користь ОСОБА_1 1921 (одну тисячу дев`ятсот двадцять одну ) гривню в рахунок відшкодування судових витрат.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

На постанову може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.

Повна постанова складена 6 березня 2020 року.

Головуючий О.О. Одинак

Судді: М.І. Кулянда

Н.Ю. Половінкіна