Справа № 524/4113/20
Провадження №2/524/2031/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.09.2020 року Автозаводський районний суд м. Кременчука в складі:

головуючого - судді Вінтоняк Н.Д.,

за участю секретаря судового засідання - Воблікової І.О.,

позивача - ОСОБА_1 ,

відповідача - ОСОБА_2 ,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кременчуці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини,-

В С Т А Н О В И В :

06.07.2020 року позивач звернувся до суду з позовом, в якому просив збільшити розмір аліментів та змінити спосіб стягнення аліментів з ОСОБА_2 на свою користь на утримання неповнолітнього сина - ОСОБА_3 , визначивши аліменти в твердій грошовій сумі у розмірі 2500 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку та не більше 10 прожиткових мінімумів на дитину відповідного віку, починаючи з дня набрання рішенням законної сили і до досягнення дитиною повноліття.

Позивач обґрунтовує свої вимоги тим, що сторони є батьками неповнолітнього ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На підставі рішення Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11.09.2012 року з відповідача стягуються аліменти на утримання дитини у розмірі ј частини від усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.05.2012 року і до досягнення дитиною повноліття.

У позові зазначено, що на даний час відповідач відбуває покарання в Державній установі «Олексіївська ВК №25» в м. Харкові, має заборгованість зі сплати аліментів станом на 01.05.2020 року 57606,02 грн.

Зазначаючи, що розмір аліментів, які стягнуто судом, не задовольняє потреби дитини у харчуванні, лікуванні, одязі тощо, а також те, що позивач не може самостійно утримувати дитину, так як на теперішній час не працює, отримує пенсію як малозабезпечена, ОСОБА_1 вважає за необхідне збільшити розмір аліментів до 2500 грн. щомісячно.

Ухвалою суду від 07.07.2020 року в справі відкрито спрощене позовне провадження.

Відповідач відзиву на позов не подав.

У судовому засіданні позивача позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила їх задовольнити з підстав, викладених у позові.

Відповідач ОСОБА_2 проти задоволення позову заперечував, зазначивши, що з червня 2018 року відбуває покаранні у Державній установі «Олексіївська ВК №25» в м. Харкові, там працює, на цей час його дохід складає 207 грн., інших джерел доходів, а також нерухомого майна, за рахунок якого можливо було б забезпечувати дитину, не має. Відповідач обізнаний про наявну заборгованість зі сплати аліментів на користь ОСОБА_1 на утримання дитини, однак борг погасити не має можливості.

Заслухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , є сином ОСОБА_2 та ОСОБА_4 (а.с. 6).

Відповідно до свідоцтва про зміну імені від 25.02.2020 року прізвище позивача змінено з « ОСОБА_5 » на « ОСОБА_6 » (а.с.7).

Рішенням Автозаводського районного суду м. Кременчука від 11.09.2012 року з ОСОБА_2 стягнуто аліменти на користь ОСОБА_4 на утримання дитини - ОСОБА_7 , у розмірі ј частини з усіх видів заробітку щомісячно, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 30.05.2012 року і до досягнення дитиною повноліття (а.с. 11).

В довідці державного виконавця від 06.05.2020 року визначено, що відповідач є платником аліментів, які стягуються у розмірі ј частини доходу, враховуючи 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, його щомісячний дохід варіюється від 174,20 грн. до 219,97 грн., розмір заборгованості відповідача зі сплати аліментів станом на 01.05.2020 року складає 57606,02 грн. (а.с. 9).

Згідно з довідкою №757 від 26.02.2020 року, виданою Автозаводським УПСЗН, ОСОБА_4 є отримувачем державної соціальної допомоги малозабезпеченим сім`ям (а. с. 8).

У судовому засіданні встановлено, що відповідач з червня 2018 року відбуває покаранні у Державній установі «Олексіївська ВК №25» в м. Харкові, там працює, отримує щомісячний дохід від 174, 20 грн. до 219,97 грн., інших джерел доходів, а також нерухомого майна, за рахунок якого можливо було б забезпечувати дитину, не має.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України N 789-XII від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

Статтею 180 СК України встановлено обов`язок батьків утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч. 3 ст. 181 СК України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Ч. 2 ст. 182 СК України передбачає, що розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.

Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Згідно з ч. 1 ст. 192 СК України розмір аліментів, визначений за рішенням суду або домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

В той же час, вирішуючи питання про зміну розміру аліментів, суд повинен враховувати загальні обставини, передбачені законом при визначенні розміру аліментів.

Відповідно до ст. 182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

Беручи до уваги, що з відповідача стягується мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину, на даний час відповідач позбавлений можливості сплачувати аліменти у більшому розмірі, так як відбуває покарання у колонії, має незначний, мінливий дохід, в умовах ізоляції не може обрати роботу з більш високою оплатою праці, не має інших джерел доходів, за рахунок яких можливо забезпечити потреби неповнолітньої дитини, суд приходить до висновку про відсутність обґрунтованих підстав для збільшення розміру аліментів та зміни способу їх стягнення.

За таких обставин, у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 слід відмовити.

Згідно з ч. 6 ст. 141 ЦПК України якщо сторону, на користь якої ухвалено рішення, звільнено від сплати судових витрат, з другої сторони стягуються судові витрати на користь осіб, які їх понесли, пропорційно до задоволеної чи відхиленої частини вимог, а інша частина компенсується за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України. Якщо обидві сторони звільнені від оплати судових витрат, вони компенсуються за рахунок держави у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

З огляду на те, що позивач звільнена від сплати судового збору, судові витрати слід віднести за рахунок держави.

Керуючись ст.ст. 180-182, 192 СК України , ст. ст. 2, 4, 5, 10, 12, 76-83, 133, 139, 141, 258, 259, 263-265, 273-275, 353-354 ЦПК України, суд,-

У Х В А Л И В:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про збільшення розміру аліментів на утримання неповнолітньої дитини - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду повністю або частково.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Полтавського апеляційного суду через суд першої інстанції.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце перебування: Державна установа «Олексіївська виправна колонія №25», 61051, м. Харків, вул. Цезаря Кюі, буд. 44.

Повний текст рішення виготовлено 28 вересня 2020 року.

Головуючий суддя: Н.Д. Вінтоняк