Справа № 242/4027/20
Провадження № 2/242/1433/20
УХВАЛА

Іменем України

28 вересня 2020 року суддя Селидівського міського суду Донецької області Владимирська І.М., розглянувши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Державного підприємства «Селидіввугілля» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,-

ВСТАНОВИВ:

До Селидівського міського суду Донецької області надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Державного підприємства «Селидіввугілля» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу.

Пред`явлена позовна заява підлягає залишенню без руху з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 9 Закону України «Про судовий збір», суд перед відкриттям (порушенням) провадження у справі, прийняттям до розгляду заяв (скарг) перевіряє зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету України.

Відповідно до пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи у всіх судових інстанціях звільняються позивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Вимоги про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу не є вимогами про стягнення заробітної плати або про поновлення на роботі, а отже підлягає оплаті судовим збором.

Аналогічний висновок про застосування норм права викладений у постановах Верховного Суду від 30 травня 2018 року в справі № 307/3251/16 та від 23 вересня 2020 року в справі № 210/1419/18.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно ст. 4 Закону України «Про судовий збір», за подання до суду позовної заяви майнового характеру, яка подана фізичною особою сплачується судовий збір у розмірі 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Виходячи зі змісту позовних вимог, позивач просить стягнути з відповідача на його користь середній заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 79 196 грн. 40 коп., однак в порушення ст. 177 ЦПК України, до позовної заяв не додає документ, що підтверджує сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Таким чином, позивачу за подання позовної заяви про стягнення з відповідача на його користь середнього заробітку за час вимушеного прогулу необхідно сплатити судовий збір в розмірі 840 грн. 80 коп.

Крім того, в порушення п. 10 ч. 3 ст. 175 ЦПК України в позовній заяві відсутнє підтвердження позивача про те, що нею не подано іншого позову (позовів) до цього ж відповідача (відповідачів) з тим самим предметом та з тих самих підстав.

В зв`язку з вищевикладеним, суд позбавлений можливості вирішити питання про відкриття провадження по справі.

Згідно ч. 1 ст. 185 ЦПК України, суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовна заява ОСОБА_1 до Державного підприємства «Селидіввугілля» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу, повинна бути залишена без руху.

Керуючись ст.ст. 175, 185 ЦПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Державного підприємства «Селидіввугілля» про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу - залишити без руху, надавши позивачу строк для усунення зазначених недоліків протягом десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Інакше позовна заява вважатиметься неподаною і буде повернута позивачу.

Ухвала апеляційному оскарженню не підлягає.

Суддя І.М. Владимирська