Ухвала

14 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 757/40835/15-ц

провадження № 61-17714сво19

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду:

судді-доповідача - Висоцької В. С.

суддів: Гулька Б. І., Луспеника Д. Д., Синельникова Є. В., Червинської М. Є.,

розглянув заяву ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 січня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Торгово-промислової палати України про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

представник позивача - ОСОБА_2 ,

відповідач - Торгово-промислова палата України,

третя особа - ОСОБА_3 ,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2015 року ОСОБА_1 звернулася з позовом до Торгово-промислової палати України (далі - ТПП України) про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди.

Рішенням Печерського районного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року у складі судді Остапчук Т. В. у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

Ухвалою Апеляційного суду м. Києва від 05 квітня 2017 року у складі колегії суддів: Слюсар Т .А., Панченка М. М., Волошиної В. М. апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 відхилено. Рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року залишено без змін.

Постановою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Червинської М. Є., Крата В. І., Коротуна В. М., Лесько А. О, Курило В. П., від 30 січня 2019 року касаційну скаргу представника ОСОБА_1 - ОСОБА_2 задоволено частково.

Рішення Печерського районного суду м. Києва від 24 лютого 2017 року та ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 квітня 2017 року скасовано.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до ТПП України про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди задоволено частково.

Визнано незаконним наказ ТПП України від 19 травня 2015 року № 50 л, викладений в редакції наказу від 29 березня 2016 року № 33-л, про звільнення ОСОБА_1 з посади віце-президента ТПП України з 19 травня 2015 року.

Стягнуто з ТПП України на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу за період з 19 по 27 травня 2015 року у розмірі

4 244,28 грн.

Стягнуто з ТПП України на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 5 000 грн.

У задоволенні позову ОСОБА_1 до ТПП України про поновлення на посаді відмовлено.

Стягнуто з ТПП України на користь ОСОБА_1 судові витрати у розмірі

2 679,60 грн з яких: 1 218,00 грн - витрати за розгляд справи у суді першої інстанції, 1 461,60 грн - витрати за розгляд справи в суді касаційної інстанції

У жовтні 2019 року представник ОСОБА_1 - ОСОБА_2 засобами поштового зв`язку звернувся до Верховного Суду із заявою про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 30 січня 2019 року в зазначеній цивільній справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини третьої статті 423 ЦПК України, а саме: встановлення Конституційним Судом України неконституційності (конституційності) закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого (не застосованого) судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 24 червня 2020 року справу передано на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду.

Мотивуючи передачу заяви про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду від 30 січня 2019 року в зазначеній цивільній справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини третьої статті 423 ЦПК України, Друга судова палата Касаційного цивільного суду посилалась на те, що Конституційний Суд України дійшов висновку, що положення частини третьої статті 40 КЗпП України є такими, що поширюються на усі трудові правовідносини.

Проте, судом касаційної інстанції у різних палатах принципово різний підхід до вирішення питання захисту порушеного права незаконно звільненого працівника у період тимчасової непрацездатності у випадку відсутності правових підстав для поновлення його на роботі у подібних правовідносинах, що викликає необхідність усунення виявлених розбіжностей у практиці розгляду подібних спорів Верховним Судом.

Відповідно до частини другої статті 403 ЦПК України, якою керувалась Друга судова палата Касаційного цивільного суду при постановленні ухвали про передачу справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, суд, який розглядає справу в касаційному порядку у складі колегії суддів або палати, передає справу на розгляд об`єднаної палати, якщо ця колегія або палата вважає за необхідне відступити від висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного в раніше ухваленому рішенні Верховного Суду у складі колегії суддів з іншої палати або у складі іншої палати чи об`єднаної палати.

Перевіривши підстави для передання справи на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду, остання звертає увагу на таке.

Відповідно до частини п`ятої статті 34 ЦПК України у визначених цим Кодексом випадках перегляд судових рішень судом касаційної інстанції здійснюється судовою палатою Касаційного цивільного суду (палатою), об`єднаною палатою Касаційного цивільного суду (об`єднаною палатою) або Великою Палатою Верховного Суду (Великою Палатою).

Судові рішення, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за виключними обставинами (глава 3 розділу V ЦПК України).

Перегляд судових рішень за виключними обставинами є особливим видом провадження в цивільному судочинстві. На відміну від перегляду судового рішення в порядку апеляційного та касаційного оскарження, підставою такого перегляду є не недоліки розгляду справи судом (незаконність та (або) необґрунтованість судового рішення чи ухвали, неправильне застосування судом норм матеріального права, порушення норм процесуального права), а встановлення неконституційності нормативно-правового акту, встановлення порушення міжнародних зобов`язань, встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні кримінального правопорушення, внаслідок якого було ухвалено судове рішення

Тобто перегляд справи за виключними обставинами має на меті не усунення судових помилок, а лише перегляд вже розглянутої справи з урахуванням обставини, про існування якої стало відомо після ухвалення судового рішення.

Порядок перегляду судових рішень за виключними обставинами регламентується главою 3 розділу V ЦПК України.

На підставі частини другої статті 429 ЦПК України справа розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом для провадження, у суді тієї інстанції, яка здійснює перегляд.

За нормами чинного Цивільного процесуального кодексу України перегляд судового рішення суду касаційної інстанції за виключними обставинами не відноситься до компетенції Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду.

Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, установленим законом.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 20 липня 2006 року у справі «Сокуренко і Стригун проти України» вказав, що фраза «встановленого законом» поширюється не лише на правову основу самого існування «суду», але й дотримання таким судом певних норм, які регулюють його діяльність.

Отже, враховуючи норми ЦПК України та компетенційну складову у понятті що термін «судом, встановленим законом», Верховний Суд встановив, що повноваження розглядати питання, які виходять за межі компетенції суду касаційної інстанції є помилковим (Рішення Європейського суду з прав людини від 15 травня 2012 року ТОВ «Фірма Верітас» проти України).

Отже, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, постановивши ухвалу про передачу справи № 757/40835/15-ц за заявою про перегляд постанови суду касаційної інстанції за виключними обставинами на розгляд Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду, помилково застосував частину другу статті 403 ЦПК України та під час здійснення перегляду судового рішення за виключними обставинами вийшов за межі своїх повноважень.

Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду звертає увагу на те, що на розгляді Великої Палати Верховного Суду перебуває справа № 205/4196/18 (провадження № 14-670 цс 19), у якій Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду, обґрунтовуючи підстави для відступу, вказував на висновок Конституційного Суду України у рішенні від 04 вересня 2019 року № 6-р(ІІ)/2019 у справі

№ 3-425/2018 (6960/18). Зокрема, у цій справі Конституційний Суд України вказав, що положення частини третьої статті 40 КЗпП України є такими, що поширюються на усі трудові правовідносини та не суперечать Конституції України.

Щодо складу Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду

Ухвалою Верховного Суду у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду від 14 вересня 2020 року задоволено заяву судді Сімоненко В. М. про самовідвід. Відведено суддю Сімоненко В. М. від участі у розгляді справи 757/40835/15-ц.

Суддя Червинська М. Є. брала участь у прийнятті 30 січня 2019 року постанови, про перегляд якої за виключними обставинами подано заявку у цій справі.

Відповідно до частини шостій статті 37 ЦПК України суддя, який брав участь у вирішенні справи в суді першої, апеляційної, касаційної інстанції, не може брати участь у розгляді заяви про перегляд судового рішення у зв`язку з виключними обставинами у цій справі.

Наведена норма містить такі поняття як «вирішення» та «розгляд» справи, які з огляду на їх зміст та значення не можна ототожнювати.

За змістом частин 4 статті 258 ЦПК України перегляд судових рішень в апеляційному та касаційному порядку закінчується прийняттям постанови.

Згідно з частинами першою та другою статті 415 ЦПК України суд касаційної інстанції за наслідками розгляду касаційної скарги приймає постанову відповідно до правил, встановлених статтею 35 та главою 9 розділу III цього Кодексу, з особливостями, зазначеними в статті 416 цього Кодексу.

Процедурні питання, пов`язані з рухом справи, клопотання та заяви учасників справи, питання про відкладення розгляду справи, оголошення перерви, зупинення провадження у справі, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, вирішуються судом касаційної інстанції шляхом постановлення ухвал в порядку, визначеному цим Кодексом для постановлення ухвал суду першої інстанції.

Постановленням ухвал до початку розгляду справи(за результатом перевірки матеріалів та за наслідком вирішення процедурних процесуальних питань, пов`язаних з рухом справи) справа в суді касаційної інстанції не вирішується, а суддя, який брав участь у складі колегії суддів при постановленні таких ухвал, не може вважатися таким, що бере участь у вирішенні справи в суді касаційної інстанції .

Зважачи на те, що Об`єднана палата Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду дійшла висновку про повернення справи № 757/40835/15-ц Верховному Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду, то відсутні правові підстави вважати, що суддя

Червинська М. Є. бере участь у вирішенні справи в розумінні частини шостій статті 37 ЦПК України.

Керуючись статтею 403 ЦПК України, Верховний Суд у складі Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу № 757/40835/15-ц за заявою ОСОБА_1 , яка підписана представником ОСОБА_2 , про перегляд за виключними обставинами постанови Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 30 січня 2019 року в справі за позовом ОСОБА_1 до Торгово-промислової палати України про визнання наказу про звільнення незаконним, поновлення на роботі, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу та відшкодування моральної шкоди повернути Верховному Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду.

Ухвала суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття і оскарженню не підлягає.

Головуючий В. С. Висоцька

Судді: Б. І. Гулько

Д. Д. Луспеник

Є. В. Синельников

М. Є. Червинська