Ухвала

13 березня 2020 року

м. Київ

справа №759/1749/19

провадження № 22-ц/824/6485/2020

Київський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Кравець В.А., перевіривши відповідність вимогам статті 356 ЦПК України апеляційної скарги позивача ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 листопада 2019 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору, т.в.о. директора дирекції з правового забезпечення Комунального підприємства виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) «Київтеплоенерго» Гушул С.В. про витребування і видачу трудової книжки після проведення повного розрахунку та стягнення відшкодування за порушення строків розрахунку при звільненні та затримку видачі трудової книжки, зміну дати звільнення,-

В С Т А Н О В И В:

У січні 2019 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом про витребування і видачу трудової книжки після проведення повного розрахунку та стягнення відшкодування за порушення строків розрахунку при звільненні та затримку видачі трудової книжки, зміну дати звільнення.

Рішенням Святошинського районного суду м. Києва від 13 листопада 2019 року у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись з указаним рішенням, 16 січня 2020 рокупозивач звернулась до суду з апеляційною скаргою.

Згідно вимог статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Отже, апелянтом пропущено строк на апеляційне оскарження ухвали суду першої інстанції.

Безпосередньо в апеляційній скарзі позивач порушує питання про поновлення строку на апеляційне оскарження та зазначає, що під час проголошення оскаржуваного рішення присутньою не була, копію рішення отримала засобами поштового зв`язку 17 грудня 2019 року, на підтвердження чого в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 238 т. 1).

Зважаючи на викладені обставини, суд доходить висновку, що апелянт пропустила строк на апеляційне оскарження ухвали суду з поважних причин, що є підставою для його поновлення.

Разом з тим, дослідивши матеріали апеляційної скарги, суд уважає, що остання не може бути прийнята до розгляду та вирішено питання про відкриття апеляційного провадження, оскільки не відповідає вимогам пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України.

У відповідності до пункту 3 частини 4 статті 356 ЦПК України до апеляційної скарги додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

Вказані документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, а також платіжне доручення, яке за формою не відповідає наведеним вимогам, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

За загальними правилами цивільного судочинства судовий збір належить до судових витрат, які несуть суди усіх рівнів, коли розглядають позовну заяву, апеляційну, касаційну скаргу чи заяву про перегляд судових рішень Верховним Судом.

Обов`язок осіб, які звертаються до суду, сплачувати судовий збір - це процесуальний обов`язок, визначений нормами процесуального права.

Відповідно до частини другої статті 133 ЦПК України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Таким спеціальним законом є Закон України від 8 липня 2011 року № 3674-VІ «Про судовий збір».

Звертаючись до апеляційного суду з апеляційною скаргою позивач уважає, що звільнена від сплати судового бору на підставі пункту 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», якою передбачено, що від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються позивачі - у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.

Зі змісту позовної заяви вбачається, що ОСОБА_1 заявила всього три вимоги, з яких дві немайнові: витребування і видача трудової книжки; зміна дати звільнення, а також одна майнова вимога про стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу при затримці видачі трудової книжки і проведення кінцевого розрахунку.

Таким чином, заявлені ОСОБА_1 позовні вимоги не є тотожними із зазначеними у пункті 1 частини першої статті 5 Закону України «Про судовий збір», а тому позивач не звільнена від сплати судового збору за подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції.

Згідно зі статтею 3 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється за подання до суду позовної заяви та іншої заяви, передбаченої процесуальним законодавством; за подання до суду апеляційної і касаційної скарг на судові рішення тощо.

У статті 4 Закону України «Про судовий збір» зазначено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з підпунктом 6 пункту 1 частини 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання апеляційної скарги необхідно сплатити 150 відсотків ставки, що підлягала сплаті при поданні позовної заяви, іншої заяви і скарги.

За подання позовної заяви підлягав сплаті судовий збір у розмірі 2 305,20 грн.

Таким чином, за подання апеляційної скарги на рішення суду підлягає сплаті судовий збір у розмірі 3 457,80 грн (2 305,20 грн*150%).

Отже, за подання апеляційної скарги необхідно сплатити судовий збір у розмірі 3 457,80 грн на реквізити Київського апеляційного суду:

Отримувач коштівУК у Солом. р-ні/Соломян. р-н Код отримувача (код за ЄДРПОУ) 38050812 Банк отримувача Казначейство України (ЕАП) Код банку отримувача (МФО) 899998 Рахунок отримувача UA0026010 Код класифікації доходів бюджету 22030101 Адреса суду м. Київ, вул. Солом`янська, 2-А
З огляду на викладене, апелянту на виконання вищевказаних положень закону необхідно надіслати на адресу апеляційного суду оригінал квитанції про сплату судового збору, який буде відповідати вищевказаним нормам закону.

Відповідно до вимог частини другої статті 357 ЦПК України до апеляційної скарги, яка оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 356 цього Кодексу, застосовуються положення статті 185 цього Кодексу.

За вказаних обставин, апеляційну скаргу слід залишити без руху та надати строк для усунення недоліків.

Керуючись ст. ст. 185, 354, 356, 357 ЦПК України, -

У Х В А Л И В:

Поновити позивачу ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 листопада 2019 року.

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 на рішення Святошинського районного суду м. Києва від 13 листопада 2019 року - залишити без руху.

Надати апелянту строк до 13 квітня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали, для надіслання на адресу апеляційного суду оригіналу квитанції про сплату судового збору.

У разі невиконання у встановлений строк вимог цієї ухвали настануть наслідки, передбачені статтею 357 ЦПК України.

Ухвала набирає законної сили з дня її постановлення, оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Суддя В.А. Кравець