Справа № 203/2601/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року Кіровський районний суд міста Дніпропетровська у складі:

головуючого судді - Казака С.Ю.

при секретарі - Левченко О.О.

за участю представника відповідача - Савченко Ю.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Дніпро цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення,-

ВСТАНОВИВ:

До Кіровського районного суду м. Дніпропетровська надійшов вищезазначений позов Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради, в обґрунтування якого позивач посилався на те, що ним надаються послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , споживачами яких є відповідачі, що зареєстровані за вказаною адресою, де на ОСОБА_1 , як відповідального квартиронаймача, відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , по якому станом на 30.06.2017 року існує заборгованість в сумі 13248 грн. 92 коп. В зв`язку з цим, позивач просив стягнути з відповідачів в солідарному порядку вказану заборгованість, нараховані у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України інфляційні витрати в сумі 6101 грн. 77 коп., три відсотки річних в сумі 1037 грн. 04 коп., а всього стягнути 20387 грн. 73 коп. та судовий збір в сумі 1600 грн.

В наданій заяві представник позивача просив проводити розгляд справи за його відсутності, зазначивши про підтримання позовних вимог в повному обсязі.

Представник відповідача ОСОБА_2 під час розгляду справи в суді проти позову заперечував, посилаючись на те, що відповідач дійсно є зареєстрованим за адресою: АДРЕСА_1 , проте за вказаною адресою ніколи не проживав, договору з позивачем не укладав, не є споживачем відповідних послуг. Крім того, в квартирі був зареєстрований в листопаді 2009 року, в той час, як позивачем заявлено до стягнення заборгованість за період, починаючи з 2000 року. В зв`язку з цим, вважав заявлені до ОСОБА_2 вимоги безпідставними та просив відмовити в їх задоволенні в повному обсязі.

Відповідачка ОСОБА_1 в підготовчому судовому засіданні 22.01.2020 року заперечувала проти позову. Після оголошення перерви та надання часу для підготовки відзиву на позов, останній до суду не подала, в судові засідання не з`являлась, не повідомляючи про причини неявки.

За вказаних обставин, враховуючи подану представником заяву, неодноразову неявку відповідачки ОСОБА_1 , суд, з урахуванням положень ст.ст.211,223 ЦПК України, визнав за можливе провести подальший розгляд справи за фактичної явки учасників.

Перевіривши викладені в позовній заяви обставини, заслухавши пояснення представника відповідача ОСОБА_2 та дослідивши матеріали справи, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено та вбачається з матеріалів справи, що позивачем надаються послуги з водопостачання та водовідведення за адресою: АДРЕСА_1 , де зареєстровані відповідачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 .

На відповідачку ОСОБА_1 , як відповідального квартиронаймача, відкрито особовий рахунок № НОМЕР_1 , по якому станом на 30.06.2017 року існує заборгованість за надані послуги в сумі 13248 грн. 92 коп.

З урахуванням вказаної заборгованості та відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України позивачем розраховано та заявлено до стягнення також три відсотки річних в сумі 1037 грн. 04 коп. та інфляційні витрати в сумі 6101 грн. 77 коп.

Відповідно до положень ст.ст.15,16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого порушеного, невизнаного або оспорюваного цивільного права.

Положеннями ст.11 ЦК України передбачено, що підставами для виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є акти цивільного законодавства, акти органів державної влади, акти органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (тут та далі в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), житлово-комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на забезпечення умов проживання та перебування осіб у жилих і нежилих приміщеннях, будинках і спорудах, комплексах будинків і споруд відповідно до нормативів, норм, стандартів, порядків і правил. Комунальні послуги - результат господарської діяльності, спрямованої на задоволення потреби фізичної чи юридичної особи у забезпеченні холодною та гарячою водою, водовідведенням, газопостачанням, опаленням, а також вивезення побутових відходів у порядку, встановленому законодавством.

Нормою ст.13 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначено розподіл житлово-комунальних послуг залежно від їх функціонального призначення. Зокрема, до житлово-комунальних послуг віднесено окрім іншого комунальні послуги (централізоване постачання холодної води, централізоване постачання гарячої води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), газопостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо).

Згідно ст.19 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» послуги з централізованого питного водопостачання надаються споживачам підприємством питного водопостачання з урахуванням вимог Закону України «Про комерційний облік теплової енергії та водопостачання» на підставі договору.

Відповідно до ст.19 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах.

Положеннями ст.22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення» встановлений обов`язок споживачів питної води своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

За змістом ст.ст.67,68 ЖК України плата за комунальні послуги за комунальні послуги (водопостачання, газ, теплова енергія та інші послуги) береться крім квартирної плати за затвердженими у встановленими порядку тарифами. Наймач зобов`язаний своєчасно вносити плату за комунальні послуги.

Також за змістом ст.20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» споживач зобов`язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом, а також у разі несвоєчасного здійснення платежів за житлово-комунальні послуги сплачувати пеню у встановлених законом чи договором розмірах.

Нормами ст.ст.525,526 ЦК України зазначено, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до актів цивільного законодавства, одностороння відмова від зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

При цьому, згідно ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст.541 ЦК України солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.

Відповідно до розрахунку заборгованості вбачається, що остання розрахована позивачем за період 01.01.2000 року по 30.06.2017 року.

При цьому, з розрахунку також вбачається, що фактично заявлена до стягнення заборгованість виникла за період з квітня 2008 року по 30.06.2017 року, за виключенням заборгованості в сумі 114 грн. 23 коп., що обліковується ще до реєстрації відповідачів в квартирі.

Згідно інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно вбачається, що право приватної власності на квартиру АДРЕСА_1 , за жодною особою не зареєстровано.

Також з матеріалів справи вбачається, що відповідачка ОСОБА_1 зареєстрована за вказаною адресою з 17.12.2008 року, а відповідач ОСОБА_2 з 26.11.2009 року.

Будь-яких доказів про те, що до реєстрації відповідачів в квартирі, останні фактично в ній проживали та користувались наданими позивачем послугами за вказаною адресою, позивачем не надано.

В зв`язку з цим, суд приходить до висновку про необхідність часткового задоволення позову та стягнення з відповідачки ОСОБА_1 на користь позивача заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення за період її одноособової реєстрації в квартирі з грудня 2008 року по жовтень 2009 року включно, в сумі 291 грн. 98 коп., яка складається з основного боргу в сумі 283 грн. 53 коп., інфляційного збільшення суми боргу в розмірі 5 грн. 19 коп., трьох відсотків річних в сумі 3 грн. 26 коп.; а також стягнення в солідарному порядку з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь позивача заборгованості за період їх спільної реєстрації в квартирі з листопада 2009 року по червень 2017 року включно, в сумі 19873 грн. 93 коп., яка складається з основного боргу в сумі 12850 грн. 76 коп., інфляційного збільшення суми боргу в розмірі 6007 грн. 30 коп., трьох відсотків річних в сумі 1015 грн. 87 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Приймаючи рішення про часткове задоволення позову, суд керувався правовими позиціями Верховного Суду України, викладеними у постановах від 30.10.2013 року по справі №6-59цс13, від 16.12.2015 року у справі №6-2023цс15 та від 20.04.2016 року у справі №6-2951цс15, відповідно до яких при регулюванні правовідносин з надання та споживання житлово-комунальних послуг, у випадку допущення споживачами несплати або несвоєчасної оплати вартості цих послуг, застосовуються норми ч.2 ст.625 ЦК України, а саме покладення на споживачів-боржників обов`язку зі сплати окрім основної суми боргу також нарахованих на цю суму боргу 3% річних та інфляційних втрат. Згідно тих же правових позицій Верховного Суду України споживачі зобов`язані своєчасно і в повному обсязі оплачувати житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувались ними, факт же відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживачів від оплати послуг у повному обсязі.

В зв`язку з цим, суд відхиляє заперечення представника відповідача ОСОБА_2 щодо відсутності укладеного з позивачем договору про надання послуг.

Також суд враховує, що посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_2 з моменту реєстрації в квартирі та по теперішній час в останній не проживав та послугами не користувався, відповідач та його представник не надали суду будь-яких доказів, які б підтверджували той факт, що ОСОБА_2 в цей період фактично та постійно мешкав за іншою адресою, за якою оплачував відповідні послуги, а також, що він звертався до позивача та повідомляв про своє фактичне проживання та оплату послуг за іншою адресою, для проведення відповідного перерахунку.

Не надано відповідних доказів і відповідачкою ОСОБА_3 .

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд на підставі ст.141 ЦПК України, враховуючи результат вирішення справи, вважає за необхідне стягнути з відповідачів на користь позивача, понесені останнім при зверненні до суду судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1600 грн. - по 800 грн. з кожного відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.11,15,16,525,526,541,625 ЦК України, ст.ст.1,13,19,20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», ст.ст.19, 22 Закону України «Про питну воду, питне водопостачання та водовідведення», ст.ст.67,68,179 ЖК України, ст.ст.2,4,5,10,11,12,76-81,141,211,223, 258,259,263-268 ЦПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості по оплаті послуг водопостачання та водовідведення - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (49101, м.Дніпро, вул.Троїцька,21а, ) заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення за період з грудня 2008 року по жовтень 2009 року включно, в сумі 291 грн. 98 коп., яка складається з основного боргу в сумі 283 грн. 53 коп., інфляційного збільшення суми боргу в розмірі 5 грн. 19 коп., трьох відсотків річних в сумі 3 грн. 26 коп.

Стягнути в солідарному порядку з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (49101, м.Дніпро, вул.Троїцька,21а, ) заборгованість по оплаті послуг водопостачання та водовідведення за період з листопада 2009 року по червень 2017 року включно, в сумі 19873 грн. 93 коп., яка складається з основного боргу в сумі 12850 грн. 76 коп., інфляційного збільшення суми боргу в розмірі 6007 грн. 30 коп., трьох відсотків річних в сумі 1015 грн. 87 коп.

В іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 ) на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (49101, м.Дніпро, вул.Троїцька,21а, ) судовий збір в сумі 800 грн.

Стягнути з ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 ) на користь Комунального підприємства «Дніпроводоканал» Дніпровської міської ради (49101, м.Дніпро, вул.Троїцька,21а, ) судовий збір в сумі 800 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного розгляду.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Дніпровського апеляційного суду безпосередньо або через Кіровський районний суд м.Дніпропетровська протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено 22 вересня 2020 року.

Суддя С.Ю.Казак