КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року місто Київ

єдиний унікальний номер справи: 753/3007/19

номер провадження: 22-ц/824/6617/2020

Київський апеляційний суд у складі колегії судів судової палати у цивільних справах:

головуючого - Верланова С.М. (суддя - доповідач), суддів: Мережко М.В., Савченка С.І.,

розглянувши в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Іскоростенського Дмитра Анатолійовича на заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 15 січня 2020 року у складі судді Коренюк А.М., у справі за позовом приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

У лютому 2019 року приватне акціонерне товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - ПрАТ «СК «АХА Страхування») звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП).

Позовна заява мотивована тим, що 05 березня 2016 року о 12 год 00 хв. на перехресті вул. Гоголя та вул. Воровського (Бортничі) у місті Києві сталась ДТП за участю автомобіля «Lexus», державний номерний знак (далі - д.н.з.) НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Mitsubishi Outlаnder», д.н.з. НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_2 . Вказував, що внаслідок ДТП був пошкоджений автомобіль «Mitsubishi Outlаnder», д.н.з. НОМЕР_2 , що був застрахований у ПрАТ «СК «АХА Страхування» згідно договору добровільного страхування № 98554а5цв від 13 серпня 2015 року. Зазначав, що постановою Дарницького районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні даної ДТП.

Вказував, що згідно розрахунку страхового відшкодування, страхового акту та умов договору добровільного страхування № 98554а5цв від 13 серпня 2015 року розмір страхового відшкодування власнику транспортного засобу автомобіля «Mitsubishi Outlаnder», д.н.з. НОМЕР_2 , склав у сумі 46 056 грн 63 коп., який було виплачено ПрАТ «СК «АХА Страхування» згідно заяви страхувальника на СТО відповідно до платіжного доручення.

Позивач зазначав, що на момент скоєння ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Lexus», НОМЕР_1 , була застрахована у ПрАТ «СК «Юнівес» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6754437. 05 липня 2016 року ПрАТ «СК«АХА Страхування» звернулося до ПрАТ «СК «Юнівес» із заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу. 29 листопада 2017 року ПрАТ «СК «Юнівес» виплатило страхове відшкодування у розмірі 33 874 грн 00 коп. на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 06 листопада 2017 року у справі №910/16696/17, яким визначено та застосовано коефіцієнт фізичного зносу та стягнуто з ПрАТ «СК «Юнівес» на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» суму страхового відшкодування у розмірі 32 737 грн 12 коп. Тому сума збитків, які не відшкодовані позивачу, становить 13 319 грн 51 коп. (46 056,63 - 32 737,12).

З урахуванням наведеного, ПрАТ «СК«АХА Страхування» просило стягнути з ОСОБА_1 на свою користьшкоду, заподіяну внаслідок ДТП у розмірі 13 319 грн 51 коп.

Заочним рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 15 січня 2020 року позов ПрАТ «СК«АХА Страхування» задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» витрати, пов`язанііз виплатою страхового відшкодування у розмір 13 319 грн 51коп.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Заочне рішення суду мотивоване тим, що оскільки ПрАТ «СК «Юнівес», у якому була застрахована цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Lexus», д.н.з. НОМЕР_1 , виплатило ПрАТ «СК«АХА Страхування» страхове відшкодування у сумі 32 737 грн 12 коп., то відповідач, як заподіювач шкоди, у порядку ст.1194 ЦК України має відшкодувати різницю між виплаченим позивачем страховим відшкодуванням у розмірі 46 056 грн 63 коп. та виплаченими ПрАТ «СК «Юнівес» на користь ПрАТ «СК«АХА Страхування» страховим відшкодуванням у розмірі 32 737 грн 12 коп., що складає 13 319 грн 51 коп.

Ухвалою Дарницького районного суду міста Києва від 20 лютого 2020 року заяву ОСОБА_1 про перегляд заочного рішення рішенням Дарницького районного суду міста Києва від 15 січня 2020 року залишено без задоволення.

Не погоджуючись із заочним рішенням суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 - адвокат Іскоростенський Д.А. подав апеляційну скаргу, в якій просить його скасувати та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову ПрАТ «СК«АХА Страхування» відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не врахував того, що оскільки цивільно - правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Юнівес» згідно полісу №АЕ/6754437 з лімітом відповідальності за завдану шкоду 50 000 грн 00 коп., а вартість матеріального збитку, завданого іншому учаснику ДТП становить 46 056 грн 63 коп., що є меншою ніж ліміт відповідальності страховика, то вважає, що відшкодування шкоди має здійснюватися виключно страховою компанією, а тому звернення ПрАТ «СК«АХА Страхування» до відповідача ОСОБА_1 з даним позовом є необґрунтованим. Вказує, що правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок. Зазначає, що у даному випадку покладання обов`язку з відшкодування шкоди у межах страхового відшкодування на страхувальника, який уклав відповідний договір страхування і сплачує страхові платежі, суперечить меті інституту страхування цивільно-правової відповідальності. Такий висновок відповідає правовим висновкам, викладених у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц та постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 342/134/16-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 757/646/16-ц.

Позивач ПрАТ «СК«АХА Страхування» не скористалося своїм правом на подання до суду відзиву на апеляційну скаргу, своїх заперечень щодо змісту і вимог апеляційної скарги до апеляційного суду не направило.

Згідно з ч.3 ст.360 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції.

Відповідно до ч.1 ст.369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Оскільки в даній справі ціна позову становить 13 319 грн 51коп., що менше ста розмірів прожиткового мінімуму, і дана справа не відноситься до тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження відповідно до приписів ч.13 ст.7 ЦПК України, якою передбачено, що розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи.

Відповідно до положень ч.ч.1,2 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, вивчивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволенню з таких підстав.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 05 березня 2016 року о 12 год 00 хв. на перехресті вул. Гоголя та вул. Воровського (Бортничі) у місті Києві сталася ДТП за участю автомобіля «Lexus», д.н.з. НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 , та автомобіля «Mitsubishi Outlаnder», д.н.з. НОМЕР_2 , під керування ОСОБА_2 .

Внаслідок ДТП було завдано шкоди автомобілю «Mitsubishi Outlаnder», д.н.з. НОМЕР_2 , страховиком якого є ПрАТ «СК «АХА Страхування» відповідно до договору добровільного страхування транспортного засобу № 98554а5цв від 13 серпня 2015 року.

Постановою Дарницького районного суду міста Києва від 13 квітня 2016 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні даної ДТП.

Встановлено, що на момент ДТП цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Lexus», НОМЕР_1 , була застрахованау ПрАТ «СК «Юнівес» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6754437, яким встановлено ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну у розмірі 50 000 грн 00 коп., франшиза - 0 грн.

09 березня 2016 року власник застрахованого автомобіля «Mitsubishi Outlаnder» ОСОБА_2 звернувся до ПрАТ «СК «АХА Страхування» із повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та заявою про виплату страхового відшкодування за договором добровільного страхування транспортного засобу (а.с.26)

Згідно ремонтної калькуляції №1.003.146.0 від 11 березня 2016 року, наряду-замовлення №НН030733 від 15 квітня 2015 року та рахунку-фактури станції технічного обслуговування ТОВ «Ніко Центр Київ» №1.003.16.0002916, вартість робіт та матеріалів необхідних для відновлювального ремонту транспортного засобу автомобіля «Mitsubishi Outlаnder», д.н.з. НОМЕР_2 , становить 47 500 грн 14 коп.

Встановлено, що відповідно до страхового акту № АХА 2018127 від 13 березня 2016 року та розрахунку страхового відшкодування, який є додатком до страхового акту, ПрАТ «СК «АХА Страхування» визнало ДТП страховим випадком та визначило розмір страхового відшкодування власнику автомобіля «Mitsubishi Outlаnder», д.н.з. НОМЕР_2 , ОСОБА_2 у сумі 46 056 грн 63 коп., що становить різницю між вартістю відновлювального ремонту у сумі 47 500 грн 14 коп. та передбаченою договором добровільного страхування франшизою у сумі 1 443 грн 51 коп. (а.с.11-12).

14 березня 2016 року ПрАТ «СК «АХА Страхування» перерахувало ОСОБА_2 страхове відшкодування у розмірі 46 056 грн 63 коп., що підтверджується платіжним дорученням №229 421 від 14 березня 2016 року (а.с.8).

По справі встановлено, що ПрАТ «СК «АХА Страхування» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до ПрАТ «СК «Юнівес» про стягнення виплаченого страхового відшкодування у розмірі 46 056 грн 63 коп.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 06 листопада 2017 року, яке набрало законної сили, позовні вимоги ПрАТ «СК «АХА Страхування» задоволено частково. Стягнуто з ПрАТ «СК «Юнівес» на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» страхове відшкодування у розмірі 32 737 грн 12 коп. У задоволенні решти позовних вимог ПрАТ «СК «АХА Страхування» відмовлено.

У вказаному рішенні суд дійшов висновку, що ПрАТ «СК «Юнівес» як страховик відповідальності винної у ДТП особи, на підставі спеціальної норми ст. 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу на підставі статті 1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків. Судом встановлено, що загальна вартість виконання рихтувально-малярних робіт та вартість нових запчастин для здійснення відновлювального ремонту транспортного засобу «Mitsubishi Outlаnder», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 47 500 грн 14 коп. Вартість деталей, які підлягають заміні, з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу (0,4) становить 36 907 грн 54 коп. Приймаючи до уваги вартість робіт та матеріалів необхідних для відновлювального ремонту транспортного засобу (47 500,14 - 36 907,54 = 10 592,60), розмір шкоди, який підлягає до відшкодування складає 32 737 грн 12 коп. (а.с.24-25).

Тому вказані обставини не підлягають доказуванню відповідно до ч.4 ст.82 ЦПК України, якою передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.

По справі встановлено та не заперечується сторонами, що на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 06 листопада 2017 року ПрАТ «СК «Юнівес» сплатило ПрАТ «СК «АХА Страхування» страхове відшкодування у розмірі 32 737 грн 12 коп.

Відповідно до ч.1 ст.1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Частинами 1,2 та 5 ст.1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана, зокрема, з використанням транспортних засобів. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом. Особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

Відповідно до ст.6 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров`ю та/або майну потерпілого.

Згідно з п.22.1 ст.22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільної відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю здоров`ю, майну третьої особи.

Аналіз ст.1194 ЦК України дає підстави для висновку, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, страховик відповідальної особи, яка винна у дорожньо-транспортній пригоді, на підставі спеціальної норми статті 29 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» здійснює відшкодування витрат, пов`язаних з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, а різницю між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу (у разі наявності такої різниці) на підставі ст.1194 ЦК України відшкодовує особа, яка завдала збитків.

Аналогічний висновок мітиться у постанові Верховного Суду від 11 грудня 2019 року у справі №227/2996/16-ц.

Відповідно до вимог ч.4 ст.263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.

Установивши, що ПрАТ «СК «Юнівес»сплатило на користь ПрАТ «СК «АХА Страхування» витрати, пов`язані із відновлювальним ремонтом транспортного засобу «Mitsubishi Outlаnder», д.н.з. НОМЕР_2 , з урахуванням зносу у розмірі 32 737 грн 12 коп., колегії суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для стягнення з ОСОБА_1 , з вини якого завдано збитків, на користь позивача різниці між реальними збитками і відновлювальним ремонтом пошкодженого транспортного засобу з урахуванням зносу у сумі 13 319 грн 51 коп. (46 056,63 - 32 737,12), що відповідає вимогам ст.1194 ЦК України та узгоджується з висновками Верховного Суду, які викладені у постанові від 11 грудня 2019 року у справі №227/2996/16-ц.

Тому доводи апеляційної скарги про те, що відшкодування шкоди має здійснюватися виключно страховою компанією, оскільки цивільно - правова відповідальність ОСОБА_1 була застрахована у ПрАТ «СК «Юнівес» згідно полісу обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АЕ/6754437 з лімітом відповідальності за завдану шкоду 50 000 грн 00 коп., а вартість матеріального збитку, завданого іншому учаснику ДТП становить 46 056 грн 63 коп., що є меншою ніж ліміт відповідальності страховика, є необґрунтованими з наведених вище підстав.

Таким чином судом першої інстанції при вирішенні спору правильно застосовано до спірних правовідносин норми матеріального права, заочне рішення суду є законним та обґрунтованим, передбачених законом підстав для його скасування при апеляційному розгляді не встановлено.

Доводи апеляційної скарги про те, що судом першої інстанції не враховано правовий висновок, який міститься у постанові Великої Палати Верховного Суду від 04 липня 2018 року у справі № 755/18006/15-ц, а також у постановах Верховного Суду від 31 жовтня 2018 року у справі № 342/134/16-ц, від 21 листопада 2018 року у справі № 757/646/16-ц, колегія суддів не приймає до уваги, оскільки у зазначених скаржником справах та у даній справі, яка є предметом апеляційного перегляду, встановлені різні фактичні обставини.

Відповідно до ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Колегія суддів вважає, що оскаржуване заочне рішення суду першої інстанції є законним і обґрунтованим, судом додержано вимоги матеріального та процесуального права, а тому це рішення відповідно до ст.375 ЦПК України необхідно залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Згідно з ч.3 ст.389 ЦПК України судові рішення у малозначних справах (ціна позову не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб) не підлягають касаційному оскарженню, крім випадків, визначених у п.2 ч.3 ст.389 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах,

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - адвоката Іскоростенського Дмитра Анатолійовичазалишити без задоволення.

Заочне рішення Дарницького районного суду міста Києва від 15 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття і оскарженню в касаційному порядку не підлягає, крім випадків, визначених у ч.3 ст.389 ЦПК України.

Головуючий

Судді: