Справа № 127/2-425/10
Провадження № 22-ц/801/1561/2020
Головуючий у суді 1-ї інстанції Іщук Т. П.
Доповідач:Шемета Т. М.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 рокуСправа № 127/2-425/10м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючої судді Шемети Т. М. (суддя - доповідач),

суддів: Панасюка О. С., Якименко М. М.,

секретар судового засідання Куленко О. В.,

учасники справи:

скаржник (боржник) ОСОБА_1

суб`єкт оскарження приватний виконавець Турський Олександр Віталійович

заінтересована особа (стягувач) (особа яка подала апеляційну скрагу) Публічне акціонерне товариство акціонерний банк «УКРГАЗБАНК»

заінтересована особа незалежний оцінювач Байда Тетяна Анатоліївна

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань № 4 цивільну справу за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 липня 2020 року,постановлену у складі судді Іщук Т. П., в м. Вінниця, дата складення повного тексту ухвали відповідає даті її постановлення,-

в с т а н о в и в :

10 липня 2020 року ОСОБА_1 звернувся зі скаргою на дії приватного виконавця Турського О. В., в якій просив визнати незаконними дії приватного виконавця по проведенню оцінки майна - 11/200 майнового комплексу, що розташований у АДРЕСА_1 , які складаються з нежитлових приміщень майнового комплексу під літерою Б з № 10 по « 28, загальною площею 415,7 кв.м.

21 липня 2020 року від скаржника ОСОБА_1 надійшла заява про забезпечення позову (скарги), в якій він просив зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 2-425/10 виданого 12 травня 2010 року Староміським районним судом м. Вінниці, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором №110-ф/06 від 15 червня 2006 року, шляхом зупинення передачі на реалізацію нерухомого майна до завершення розгляду скарги.

В заяві послався на те, що оскільки він не згоден з проведеною оцінкою і оскаржує її, то доцільним є зупинення передачі на реалізацію цього майна до вирішення скарги, посилаючись на аналогію закону по забезпеченню позову.

Ухвалою Вінницького міського суду Вінницької області від 22 липня 2020 року заяву задоволено частково: зупинено передачу на реалізацію майна: 11/200 часток майнового комплексу під літерою «Б», №10-28, загальною площею 415,7 кв.м., розташованого в АДРЕСА_1 .

Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції зазначив, що підстав для зупинення стягнення на підставі виконавчого листа немає. В той же час, послався на ст. 57 ЗУ «Про виконавче провадження», зазначивши, що заявник оскаржує дії державного виконавця щодо проведення оцінки цього майна та саму оцінку 11/200 часток майнового комплексу під літерою «Б», №10-28, загальною площею 415,7 кв. м., розташованого в АДРЕСА_1 , згідно звіту оцінювача № 32/20 від 24.06.2020 року, які були здійснені у виконавчому провадженні № 58548630 з примусового виконання виконавчого листа № 2-425/10, виданого 12 травня 2010 року Староміським районним судом м. Вінниці, а тому суд дійшов висновку, що слід зупинити передачу майна на реалізацію.

Не погодившись із зазначено ухвалою ПАТ АБ «Укргазбанк», діючи через свого представника адвоката Макєєва Є. Ю., подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 липня 2020 року та постановити нову про відмову у забезпеченні скарги.

Доводи апеляційної скарги зводять до того, що питання зупинення вчинення виконавчих дій врегульовано ст. 34 ЗУ «Про виконавче провадження» і відноситься виключно до компетенції державного виконавця. Суд не наділений повноваженнями вирішувати питання про вжиття заходів таких як забезпечення скарги аналогічно забезпеченню позову. Крім того, зазначає, що судовий розгляд у цій справі закінчився, рішення суду передано на примусове виконання, а положеннями ЦПК України, якими визначено скорочений розгляд скарги на дії державного виконавця не передбачено можливості її забезпечення.

Відзиви від інших учасників справи впродовж встановленого судом строку не надходили.

В судовому засіданні апеляційного суду представник ОСОБА_1 адвокат Дмитрійчук А. А. заперечила проти задоволення апеляційної скарги, ухвалу суду просить залишити без змін. Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, про день та час судового розгляду повідомлені належним чином, про що свідчать рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень.

Частинами 1, 2 статті 367 ЦПК України передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

В судовому засіданні суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість оскаржуваної ухвали в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, Вінницької апеляційний суд дійшов до наступних висновків.

По справі встановлено наступні обставини:

-На примусовому виконанні у приватного виконавця О. В. Турського перебуває виконавче провадження № 58548630 з виконання виконавчого листа Староміського районного суду м. Вінниці № 2-425/10 від 12.05.2010 року про солідарне стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором в розмірі 513 614 доларів США 61 цент та понесених судових витрат на користь ПАТ АБ «Укргазбанк».

- 02 червня 2020 року постановою приватного виконавця Турського О. В. описано та

накладено арешт на належне боржнику майно: 11/200 часток майнового комплексу під літерою «Б», №10-28, загальною площею 415,7 кв. м., розташованого в АДРЕСА_1 (а.с. 9 - 12).

- 22 червня 2020 року проведено оцінку ринкової вартості належного ОСОБА_1 арештованого майна.

- Згідно звіту оцінювача № 32/20 від 24 червня 2020 року ринкова вартість (початкова ціна продажу при примусовій реалізації) 11/200 часток майнового комплексу (будинковолодіння), площею 207, 85 кв. м., що складається з нежитлових приміщень під літерою «Б» з № 10 по № 28, загальною площею 415, 7 кв. м., розташованого в АДРЕСА_1 , належного на праві власності ОСОБА_1 , станом на дату оцінки 22 червня 2020 року, з урахуванням його фактичного технічного стану та без урахування податку на додану вартість, складає 217 306, 50 грн (а.с. 17 - 37).

- 10 липня 2020 року ОСОБА_1 подав до суду скаргу на дії приватного виконавця Турського О. В., в якій просив визнати незаконними дії приватного виконавця по проведенню оцінки майна - 11/20 майнового комплексу, що розташований у АДРЕСА_1 , які складаються з нежитлових приміщень майнового комплексу під літерою Б з № 10 по « 28, загальною площею 415,7 кв. м.

? 21 липня 2020 року ОСОБА_1 подав заяву про забезпечення позову (скарги), у якій просив зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 2-425/10 виданого 12 травня 2010 року Староміським районним судом м. Вінниці, про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованості за кредитним договором №110-ф/06 від 15 червня 2006 року, шляхом зупинення передачі на реалізацію нерухомого майна до завершення розгляду скарги.

Відповідно до частини п`ятої статті 57 Закону України «Про виконавче провадження» у разі, якщо сторони не згодні з результатами визначення вартості чи оцінки майна, вони мають право оскаржити їх у судовому порядку в десятиденний строк із дня отримання відповідного повідомлення. Оскарження в судовому порядку результатів визначення вартості чи оцінки майна не зупиняє передачі майна на реалізацію, крім випадків зупинення передачі майна на реалізацію судом.

У ст. ст. 149 - 152 ЦПК України містяться положення щодо порядку вирішення питання про забезпечення позову і способи забезпечення позову.

Зокрема, згідно з ч. 1 ст. 149 ЦПК України суд за заявою осіб, які беруть участь у справі, може вжити, передбачені ст. 150 цього Кодексу, заходи забезпечення позову.

Разом із тим ст. 18 ЦПК України установлено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, і за її межами. Невиконання судового рішення є підставою для відповідальності, встановленої законом. Обов`язковість судового рішення не позбавляє осіб, які не брали участі у справі, можливості звернутися до суду, якщо ухваленим судовим рішенням порушуються їхні права, свободи чи інтереси.

Відповідно до ст. 447 ЦПК України учасники виконавчого провадження та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією чи бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу порушено їх права чи свободи.

Згідно зі змістом чинного ЦПК України розгляд таких заяв відноситься до розділу VII. Судовий контроль за виконанням судових рішень.

Втім, статтями 447-453 ЦПК України не передбачено вжиття заходів забезпечення скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця.

Положення статей 151, 152 ЦПК України, що регламентують забезпечення позову у справах позовного провадження, не підлягають застосовуванню при розгляді скарги у порядку, визначеному розділом VII ЦПК України.

Згідно з роз`ясненнями пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ, викладеними у п. 15 постанови від 07 лютого 2014 року № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» (із змінами і доповненнями, внесеними постановою від 03 червня 2016 року № 4), при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Таким чином, розглядаючи скаргу на дії державного виконавця у порядку ст. ст. 447-450 ЦПК України, суд не наділений повноваженнями вирішувати питання щодо вжиття заходів так би мовити «забезпечення скарги».

Отже, у суду першої інстанції не було повноважень задовольняти клопотання ОСОБА_1 та зупиняти передачу на реалізацію майна, а саме: 11/200 майнового комплексу, що розташований у АДРЕСА_1 , які складаються з нежитлових приміщень майнового комплексу під літерою Б з № 10 по № 28, загальною площею 415,7 кв. м до розгляду судом скарги ОСОБА_1 .

Таким чином, доводи апеляційної скарги ґрунтуються на цивільному процесуальному законі та наявних у цій справі доказах є підставними, а допущені судом порушення норм процесуального права призвели до постановлення помилкової ухвали, тому відповідно до ст. 376 ч. 2 ЦПК України оскаржувана ухвала, підлягає скасуванню з постановленням нової, якою слід відмовити ОСОБА_1 у задоволенні заяви про забезпечення скарги.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381 - 384 ЦПК України, апеляційний суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» задовольнити.

Ухвалу Вінницького міського суду Вінницької області від 22 липня 2020 року скасувати та постановити нову.

Відмовити ОСОБА_1 в задоволенні заяви про забезпечення скарги.

Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуюча Т. М. Шемета

Судді О. С. Панасюк

М. М. Якименко