Справа № 587/400/20
УХВАЛА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
10 березня 2020 року суддя Сумського районного суду Сумської області Черних О.М., розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Дерези Микити Едуардовича про забезпечення позову,
Позивач звернулася до суду з позовною заявою про встановлення факту спільного проживання однією сім`єю чоловіка та жінки без реєстрації шлюбу, визнання права спільної сумісної власності подружжя на майно, набуте за час спільного проживання та визнання права власності.
Для забезпечення позову просить заборонити приватному нотаріусу Сумського районного нотаріального округу Сумської області Степаненко Т.І. та іншим нотаріусам у разі передачі їм спадкової справи видавати свідоцтва про право на спадщину, яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .
У відповідності з ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову. Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.
За змістом ст. 151 ЦПК України забезпечення позову - це вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача проти несумлінних дій відповідача. Підставою забезпечення позову є обґрунтоване припущення заявника, що невжиття заходів забезпечення може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду. У заяві про забезпечення позову обов`язково зазначаються: причини, у зв`язку з якими потрібно забезпечити позов, тобто обґрунтування, чому невжиття заходів забезпечення може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду і як саме, вид забезпечення позову, який належить застосовувати, з обґрунтуванням його необхідності, тобто вказівка на спосіб забезпечення позову, який на думку заявника, є найбільш адекватним, інші відомості, потрібні для забезпечення позову.
Заходи забезпечення позову повинні відповідати заявленим вимогам, тобто повинні бути безпосередньо пов`язаними з предметом спору, бути співмірними заявленим вимогам, необхідними і достатніми для забезпечення виконання судового рішення.
Пленум Верховного Суду України у вказаній постанові № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», а саме: у п. 4 роз`яснив, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.
Також, у п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006 року «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» вказано, що вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів.
Відповідно до правової позиції Верховного суду України, яка викладена в Постанові від 25.05.2016 р. (справа №6-605цс16), забезпечення позову по суті - це обмеження суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних з ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника).
Метою забезпечення позову, згідно з вказаною Постановою, є вжиття судом, у провадженні якого знаходиться справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.
Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову представник ОСОБА_1 адвокат Дереза М.Е. посилається на те, що після смерті ОСОБА_2 ІНФОРМАЦІЯ_2 відкрилася спадщина та приватним нотаріусом Сумського РНО Степаненко Т.І. була заведена спадкова справа. Починаючи з 13.03.2020 року, тобто після закінчення шести місяців з часу відкриття спадщини, нотаріус має право видати свідоцтво про право на спадщину відповідачу, що істотно ускладнить виконання рішення суду та ефективний захист прав позивача. Також зазначає, що до набрання рішення суду по даній справі законної сили по даній справі, відповідач матиме змогу передати успадковане майно іншим особам, що може унеможливити виконання рішення суду або поновлення оспорюваних прав позивача.
Вивчивши матеріали цивільної справи, суддя вважає, що в задоволенні заяви необхідно відмовити, зважаючи на наступне.
Так, з долучених до позовної заяви документів не вбачається, чи заводилася спадкова справа після померлого ОСОБА_2 та що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.
Розглядаючи заявлену вимогу, суд вважає, що позивачем не наведено достатніх підстав для забезпечення позову, обгрунтування необхідності його застосування.
А тому, на підставі викладеного, керуючись ст. 149, 150 ЦПК України, суд -
П О С Т А Н О В И В:
В задоволенні клопотання представника ОСОБА_1 адвоката Дерези Микити Едуардовича про забезпечення позову відмовити.
Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення до Сумського апеляційного суду через Сумський районний суд Сумської області.
Суддя О.М.Черних