ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/619/19
Провадження № 2-др/210/1/20
"24" лютого 2020 р. м. Кривий Ріг
Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:
головуючого-судді Ступак С.В.,
секретаря судового засідання Драгунової Я.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Кривому Розі заяву представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кравчук Андрія Сергійовича про ухвалення додаткового рішення у справі №210/619/19, -
05 червня 2019 року до суду через систему «Електронний суд» звернувся представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кравчук Андрія Сергійовича з завою про ухвалення додаткового рішення у справі №210/619/19.
Ухвалою Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 07 червня 2019 року вказану заяву залишено без руху, оскільки у Дзержинському районному суді м. Кривого Рогу Дніпропетровської області станом на 04.06.2019 року (дата сформування представником позивача Кравчук А.С. в системі «Електронний суд» заяви з додатками) Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна здійснюється в тестовому режимі.
Ухвалою суду від 28 листопада 2019 року заяву адвоката Кравчук Андрія Сергійовича подану в інтересах ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Криворіжіндустрбуд» про ухвалення додаткового рішення повернуто позивачу.
12 лютого 2020 року до провадження судді Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області відповідно до Постанови Дніпровського апеляційного суду від 05 лютого 2020 року надійшла заява представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Кравчук Андрія Сергійовича про ухвалення додаткового рішення.
В обґрунтування заяви представник позивача зазначив, що 17.02.2019 року до Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в межах цивільної справи №210/619/19 було подано заяву про збільшення позовних вимог. Позивач просив суд прийняти збільшення позовних вимог в частині покладення обов`язку на відповідача нарахувати та виплатити індексацію на нараховану, але не виплачену заробітну плату з наступного дня після звільнення позивача (04.04.2018 року) до дати ухвалення рішення суду від 27.08.2018 року у справі №210/4092/18 на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати. Проте в рішенні Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.05.2019 року питання нарахування та виплати індексації на нараховану але не виплачену заробітну плату судом не вирішено. Крім того, представник позивача в заяві зазначив, що при задоволенні позову в частині стягнення з відповідача 3% річних (процентів за користування грошовими коштами) за невиконання рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.08.2018 року у справі №210/4092/18, суд не врахував прохання позивача ухвали рішення із застосуванням ч.ч. 10,11 ст.265 ЦПК України.
У зв`язку з чим, просив суд ухвалити додаткове рішення у справі №210/619/19 в частині покладення обов`язку на відповідача нарахувати та виплатити індексацію на нараховану, але не виплачену заробітну плату з наступного дня після звільнення позивача (04.04.2018 року) до дати ухвалення рішення суду від 27.08.2018 року у справі №210/4092/18, на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року №159 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати та застосувати ч.ч. 10,11 ст.265 ЦПК України в частині стягнення з відповідача 3% річних (процентів за користування грошовими коштами) за невиконання рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.08.2018 року у справі №210/4092/18.
У судове засідання призначене на 24 лютого 2020 року не з`явились учасники по справі, причини неявки суду не повідомили, про день та час розгляду справи повідомлялись належним чином.
Відповідно до ч.1 ст.270 ЦПК України, суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, зокрема, якщо стосовно певної позовної вимоги, з приводу якої сторони подавали докази і давали пояснення, не ухвалено рішення.
Відповідно до ч.ч. 2, 3, 4, 5 цієї статті, заяву про ухвалення додаткового рішення може бути подано до закінчення строку на виконання рішення. Суд, що ухвалив рішення, ухвалює додаткове судове рішення в тому самому складі протягом десяти днів із дня надходження відповідної заяви. Додаткове судове рішення ухвалюється в тому самому порядку, що й судове рішення. У разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду заяви. Додаткове рішення або ухвалу про відмову в прийнятті додаткового рішення може бути оскаржено.
Перевіривши матеріали цивільної справи суд вважає, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає задоволенню, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що 12.03.2019 року до суду звернувся представник позивача ОСОБА_1 - адвоката Кравчук Андрія Сергійовича з заявою про збільшення позовних вимог. В вказаній заяві просив суд прийняти збільшення позовних вимог в частині покладення обов`язку на відповідача нарахувати та виплатити індексацію на нараховану, але не виплачену заробітну плату з наступного дня після звільнення позивача (04.04.2018 року) до дати ухвалення рішення суду від 27.08.2018 року у справі № 210/4092/18 на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 року № 159 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.
Відповідно до положень ч.5 ст.95 КЗпП України, заробітна плата підлягає індексації у встановленому законодавством порядку.
За змістом ст.ст. 33, 34 Закону України «Про оплату праці», в період між переглядом розміру мінімальної заробітної плати індивідуальна заробітна плата підлягає індексації згідно з чинним законодавством. Компенсація працівникам втрати частини заробітної плати у зв`язку із порушенням строків її виплати провадиться відповідно до індексу зростання цін на споживчі товари і тарифів на послуги у порядку, встановленому чинним законодавством.
Індексація заробітної плати здійснюється на підставі Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078.
Індексація грошових доходів населення - встановлений законами та іншими нормативно-правовими актами України механізм підвищення грошових доходів населення, що дає можливість частково або повністю відшкодовувати подорожчання споживчих товарів і послуг (стаття 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення»).
Частиною 1 статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» оплату праці (грошове забезпечення) визначено як об`єкти індексації грошових доходів населення.
Об`єктом індексації грошових доходів населення є оплата праці (грошове забезпечення) як грошовий дохід громадян, одержаний ними в гривнях на території України і який не має разового характеру (частина перша статті 2 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення», пункт 2 Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 17 липня 2003 р. №1078).
Структуру заробітної плати визначено у статті 2 Закону України «Про оплату праці», якою передбачено існування основної заробітної плати, додаткової заробітної плати та інших заохочувальних та компенсаційних виплат.
Додаткова заробітна плата - це винагорода за працю понад установлені норми, за трудові успіхи та винахідливість і за особливі умови праці. Вона включає доплати, надбавки, гарантійні і компенсаційні виплати, передбачені чинним законодавством; премії, пов`язані з виконанням виробничих завдань і функцій (частина 2 статті 2 Закону України «Про оплату праці»).
Суми виплат, пов`язаних з індексацією заробітної плати працівників, входять до складу фонду додаткової заробітної плати згідно з підпунктом 2.2.7 Інструкції зі статистики заробітної плати, затвердженої наказом Держкомстату України від 13 січня 2004 р. №5, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27 січня 2004 р. за №114/8713.
Таким чином, індексація є складовою частиною заробітної плати - додатковою заробітною платою і, у разі порушення законодавства про оплату праці в частині її виплати, працівник має право звернутися до суду з позовом про стягнення належної йому індексації заробітної плати без обмеження будь-яким строком.
Судом встановлено, що за вищевказані періоди позивачу не було виплачено нарахованої заробітної плати, що призвело до виникнення заборгованості.
Таким чином, відповідно до приписів чинного законодавства, підлягає нарахуванню та виплаті індексація на нараховану заробітну плату, а тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими.
За таких обставин суд приходить до висновку про наявність визначених законом підстав для задоволення прозову в частині вимог про зобов`язання Приватного акціонерного товариства «Криворіжіндустрбуд» нарахувати та виплатити позивачу індексацію на нараховану, але не виплачену заробітну плату ОСОБА_1 з наступного дня після його звільнення (04.04.2018 року) до дати ухвалення рішення суду від 27.08.2018 року у справі №210/4092/18, на підставі Закону України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» та затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 №159 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати.
Щодо вимог заявника про ухвалення додаткового рішення у справі №210/619/19 із застосуванням ч.ч. 10,11 ст.265 ЦПК України в частині стягнення з відповідача 3% річних (процентів за користування грошовими коштами) за невиконання рішення Дзержинського районного суду м. Кривого Рогу Дніпропетровської області від 27.08.2018 року у справі №210/4092/18.
Відповідно до ст.ст. 526, 527, 530 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог закону.
Частиною 1 статті 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
За змістом ст.ст. 524, 533-535, 625 ЦК України грошовим є зобов`язання, виражене у грошових одиницях (національній валюті України чи у грошовому еквіваленті зобов`язання, вираженого в іноземній валюті), що передбачає обов`язок боржника сплатити гроші на користь кредитора, який має право вимагати від боржника виконання цього обов`язку. Тобто, грошовим є будь-яке зобов`язання, в якому праву кредитора вимагати від боржника сплати коштів кореспондує обов`язок боржника з такої сплати.
Згідно ст.625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Відповідно до частини 4 статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Суд, задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення 3% річних за наступною формулою /відсотки/ = /сума боргу/ х /процентна ставка/ /100%/365 днів х /кількість днів/.
Крім того, суд з урахуванням встановлених обставин справи, приходить до висновку, що позовні вимоги в частині нарахування 3% річних та інфляційних збитків на суму боргу до моменту виконання даного рішення суду відповідно до ч.ч. 10, 11 ст.265 ЦПК України, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
На підставі викладеного, керуючись ст. 43 Конституції України, ст.ст. 94, 95, 115 КЗпП України, ст.105 ЦК України, Законами України «Про оплату праці», «Про індексацію грошових доходів населення», «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати», Постановою Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2001 р. №159 про затвердження Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, ст.ст. 2-5, 10, 12, 13, 76-81, 89, 133, 141, 258, 259, 263-266, 270, 271, 354-355 ЦПК України, суд -
Ухвалити по справі №№10/619/19за позовною заявою ОСОБА_1 до Приватного акціонерного товариства «Криворіжіндустрбуд» про стягнення заборгованості, додаткове рішення.
Резолютивну частину рішення доповнити абзацами такого змісту :
Додаткове рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подання апеляційної скарги через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Додаткове рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Суддя: С. В. Ступак