ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 546/391/18 Номер провадження 22-ц/814/157/20Головуючий у 1-й інстанції Лизенко І. В. Доповідач ап. інст. Бутенко С. Б.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 лютого 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати у цивільних справах:

Головуючого судді: Бутенко С.Б.

Суддів: Абрамова П.С., Кривчун Т.О.

за участю секретаря Кальник А.М.

розглянув в м. Полтаві в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк»

на ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2019 року у складі судді Лизенко І.В. про застосування заходу процесуального примусу

у цивільній справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в:

Ухвалою Решетилівського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2019 року за клопотанням позивача ОСОБА_1 в порядку застосування заходів процесуального примусу стягнуто з позивача АТ КБ «ПриватБанк» в дохід державного бюджету штраф у розмірі 576 грн. 30 коп., що становить 0,3 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Зобов`язано АТ КБ «ПриватБанк» надати відповіді на питання відповідача, які містяться у відзиві від 05.06.2019 року, у формі заяви свідка або повідомити про наявність підстав для відмови у їх наданні протягом 15-ти днів з дня отримання копії цієї ухвали.

Ухвала суду першої інстанції мотивована невиконанням позивачем АТ КБ «ПриватБанк» процесуального обов`язку, встановленого статтею 93 ЦПК України.

Не погодившись з вказаною ухвалою, представник АТ КБ «ПриватБанк» подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу районного суду про стягнення штрафу скасувати.

Доводи скарги ґрунтуються на тому, що на виконання вимог статті 93 ЦПК України АТ КБ «ПриватБанк» направлено відповіді на десять запитань, викладених відповідачем у відзиві на позов, а відтак відсутні підстави для застосування заходів процесуального примусу у вигляді штрафу.

Колегія суддів Полтавського апеляційного суду, заслухавши доповідь судді-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги та матеріали справи, дійшла висновку про задоволення апеляційної скарги.

Згідно частин першої, другої статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.

Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

За результатами розгляду апеляційної скарги суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення (пункт 2 частини першої статті 374 ЦПК України).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є порушення норм процесуального або неправильне застосування норм матеріального права.

З матеріалів справи вбачається, що у квітні 2018 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із вказаним позовом, в якому просить про стягнення з відповідача ОСОБА_1 заборгованості за кредитним договором № б/н від 31.05.2011 року у сумі 27451,95 грн.

Ухвалою судді Решетилівського районного суду Полтавської області від 04 травня 2018 року ОСОБА_2 відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін у судове засідання на 30 листопада 2018 року, проте розгляд справи судом не здійснювався у зв`язку зі звільненням судді у відставку 27 вересня 2018 року.

У зв`язку з відсутністю у Решетилівському районному суді Полтавської області суддів, які б мали повноваження на здійснення судочинства, проведення автоматизованого розподілу справи між суддями було неможливим, що підтверджується відповідним протоколом від 18 жовтня 2018 року.

За результатами повторного автоматизованого розподілу справ між суддями від 22 лютого 2019 року визначено головуючим суддею по справі суддю Лизенко І.В. (була відряджена до Решетилівського районного суду Полтавської області на підставі Рішення Вищої ради правосуддя від 22.01.2019 № 175/о/15-19).

Ухвалою судді від 07 травня 2019 справу прийнято до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження та призначено судовий розгляд на 23 жовтня 2019 року.

У першій заяві по суті справи - відзиві на позовну заяву від 27 травня 2019 року відповідно до частини першої статті 93 ЦПК України відповідачем було поставлено позивачеві 10 запитань.

27 червня 2019 року до суду від позивача надійшла відповідь на відзив від 07.06.2019 року № 20190531/1493, а 29 липня 2019 року - пояснення представника позивача від 08.07.2019 року № 20190701/7686 щодо питань, порушених відповідачем у відзиві на позов.

Застосовуючи заходи процесуального примусу у вигляді накладення штрафу, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем АТ КБ «ПриватБанк» не виконано процесуальний обов`язок, встановлений статтею 93 ЦПК України, а саме заява свідка або інше повідомлення про відсутність підстав для надання відповідей на запитання від представника позивача не надходили, у поданих позивачем відповіді на відзив та письмових поясненнях також не повідомлено про відсутність підстав для надання відповідей на питання іншої сторони. Суд зазначив, що заяви позивача по суті фактично містять контраргументацію на заяви по суті відповідача, та не містять прямої вичерпної відповіді на поставлений перелік питань, зокрема і письмові пояснення, які подано не у формі заяви свідка.

Колегія суддів апеляційного суду з таким висновком місцевого суду погодитись не може, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 93 ЦПК України учасник справи має право поставити в першій заяві по суті справи, що ним подається до суду, не більше десяти запитань іншому учаснику справи про обставини, що мають значення для справи. Учасник справи, якому поставлено питання позивачем, зобов`язаний надати вичерпну відповідь окремо на кожне питання по суті. На запитання до учасника справи, який є юридичною особою, відповіді надає її керівник або інша посадова особа за його дорученням. Відповіді на запитання подаються до суду учасником справи - фізичною особою, керівником або іншою посадовою особою юридичної особи у формі заяви свідка не пізніш як за п`ять днів до підготовчого засідання, а у справі, що розглядається в порядку спрощеного провадження, - до першого судового засідання. Копія такої заяви свідка у той самий строк надсилається учаснику справи, який поставив письмові запитання. Учасник справи має право відмовитися від надання відповіді на поставлені запитання:1) з підстав, визначених статтями 70, 71 цього Кодексу; 2) якщо поставлене запитання не стосується обставин, що мають значення для справи; 3) якщо учасником справи поставлено більше десяти запитань. За наявності підстав для відмови від відповіді учасник справи повинен повідомити про відмову іншого учасника та суд у строк для надання відповіді на запитання.

Відповідно до пункту 6 частини другої та частини третьої статті 43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки. У випадку невиконання учасником справи його обов`язків суд застосовує до такого учасника справи заходи процесуального примусу, передбачені цим Кодексом.

Згідно частини першої статті 143 ЦПК України заходами процесуального примусу є процесуальні дії, що вчиняються судом у визначених цим Кодексом випадках з метою спонукання відповідних осіб до виконання встановлених у суді правил, добросовісного виконання процесуальних обов`язків, припинення зловживання правами та запобігання створенню протиправних перешкод у здійсненні судочинства.

Пунктом 5 частини першої статті 144 ЦПК України встановлено, що заходами процесуального примусу є, зокрема, штраф.

Відповідно до частини першої статті 148 ЦПК України суд може постановити ухвалу про стягнення в дохід державного бюджету з відповідної особи штрафу у сумі до від 0,3 до трьох розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб у випадках:

1) невиконання процесуальних обов`язків, зокрема ухилення від вчинення дій, покладених судом на учасника судового процесу;

2) зловживання процесуальними правами, вчинення дій або допущення бездіяльності з метою перешкоджання судочинству;

3) неповідомлення суду про неможливість подати докази, витребувані судом, або неподання таких доказів без поважних причин;

4) невиконання ухвали про забезпечення позову або доказів, ненадання копії відзиву на позов, апеляційну чи касаційну скаргу, відповіді на відзив, заперечення іншому учаснику справи у встановлений судом строк;

5) порушення заборон, встановлених частиною дев`ятою статті 203 цього Кодексу.

Отже, підставою для стягнення в дохід державного бюджету штрафу в порядку процесуального примусу є факт недобросовісної поведінки учасника судового процесу, ухилення, тобто уникнення, ігнорування вчинення дій, покладених судом без поважних причин, зловживання процесуальними правами, що має певну мету перешкоджання судочинству, та умисне, без поважних причин, неподання доказів або повідомлення про неможливість їх подання.

Як вбачається з оскаржуваної ухвали, місцевим судом не наведено обґрунтованих підстав застосування заходу процесуального примусу (штрафу) до АТ КБ «ПриватБанк».

Покладаючи на позивача штраф, суд першої інстанції не встановив факту його ухилення від виконання процесуальних обов`язків, що призвело до постановлення помилкової ухвали.

Висновки суду, що надавши відповідь на запитання відповідача у формі іншій, ніж заява свідка, позивач не виконав свого процесуального обов`язку, що є підставою для встановленої законом відповідальності, не ґрунтуються на нормах процесуального права та встановлених обставинах справи. Зобов`язання надати відповідь на поставлені запитання до постановлення оскаржуваної ухвали судом на позивача не покладалось.

Враховуючи наведе, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а ухвала суду першої інстанції в оскаржуваній частині - скасуванню, як помилково ухвалена.

Керуючись статтями 367, 374, 376, 382, 383, 384 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - задовольнити.

Ухвалу Решетилівського районного суду Полтавської області від 23 жовтня 2019 року в частині стягнення з Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» на користь держави штрафу в розмірі 0,3 прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що становить 576 грн. 30 коп., в порядку процесуального примусу скасувати.

Справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.

Головуючий суддя: С.Б. Бутенко

Судді: П.С. Абрамов

Т.О. Кривчун