Справа №155/918/20
Провадження №2/155/688/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року місто Горохів

Горохівський районний суд Волинської області в складі:

головуючого судді Адамчук Г.М.,

з участю секретаря судового засідання Ревуцької М.В.,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження в залі суду цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулася з позовом до відповідача про стягнення аліментів на утримання неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі 2000 (дві тисячі) гривень, на дитину щомісячно, але не менше 50% від прожиткового мінімуму на дитину відповідного віку, починаючи з дня подачі заяви до суду та до досягнення дитиною повноліття.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що відповідач по справі є батьком неповнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . ОСОБА_3 , на даний час, проживає разом з позивачкою та перебуває на повному її утриманні. Відповідач, в свою чергу, офіційно працює в Берестечківському психоневрологічному інтернаті, матеріальну допомогу на утримання дитини ніякої не надає.

Враховуючи вищенаведене, те, що відповідач може надавати матеріальну допомогу, просить стягувати з нього в її користь аліменти у вищевказаному розмірі щомісячно до досягнення найстаршою дитиною повноліття.

Ухвалою судді Горохівського районного суду Волинської області від 27 липня 2020 року прийнято до розгляду позовну заяву та відкрито провадження в справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами.

Відповідач ОСОБА_2 , подав відзив на позовну заяву, якому зазначив наступне: позов визнає частково, обґрунтовуючи тим, що він працює в Берестечківському психоневрологічному інтернаті, а тому отримує заробітну плату в межах мінімальної заробітної плати, інших джерел доходу відсутні. Сплачувати аліменти в сумі 2000 гривень він немає змоги. Отже, просить позов задовольнити частково та стягувати з нього аліменти в користь позивача в сумі 1160 гривень щомісячно на утримання сина ОСОБА_3 до досягнення ним повноліття. Також зазначає, що він не погоджується щодо доводів позивача про ухилення від надання допомоги на дитину і вважає такі дії позивача наміром ввести суд в оману.

Оскільки розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, тому відповідно до ч.2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Суд, повно та всебічно дослідивши наявні в матеріалах справи докази у їх сукупності, приходить до висновку, що позов підставний та підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст.5 Протоколу №7 Європейської конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року (Конвенцію ратифіковано Законом №475/97-ВР (475/97-ВР) від 17.07.1997 року) кожен з подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання. Ця стаття не перешкоджає державам вживати таких заходів, що є необхідними в інтересах дітей.

Згідно зі ст.ст.1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року, суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду, як джерело права.

Відповідно до ст.180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст.8 Закону України «Про охорону дитинства» кожна дитина має право на рівень життя, достатній для її фізичного, морального, культурного, духовного і соціального розвитку. Батьки або особи, які їх заміняють, несуть відповідальність за створення необхідних умов для всебічного розвитку дитини відповідно до законів України.

У відповідності до ст.141 СК України мати, батько мають рівні права та обов`язки щодо дитини, незалежно від того, чи перебували вони у шлюбі між собою. Розірвання шлюбу між батьками, проживання їх окремо від дитини не впливає на обсяг їхніх прав і не звільняє від обов`язків щодо дитини.

Таким чином, системний аналіз норм законодавства, дає підстави стверджувати, що як матір, так і батько зобов`язані неухильно дотримуватися свого обов`язку щодо утримання та виховання дитини. Відповідно, невиконання зазначеного обов`язку тягне за собою встановлену законом відповідальність.

Відповідно до Протоколу№7 до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зі змінами, внесеними Протоколом №11 (стаття 5), кожен із подружжя у відносинах між собою і в їхніх відносинах зі своїми дітьми користується рівними правами та обов`язками цивільного характеру, що виникають зі вступу у шлюб, перебування в шлюбі та у випадку його розірвання.

Частиною 3 ст.181 СК України передбачено, що за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України при визначенні розміру аліментів суд враховує: стан здоров`я та матеріальне становище дитини; стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; інші обставини, що мають істотне значення.

Згідно ч.1 ст.192 СК України передбачає, що розмір аліментів, визначений за рішенням суду або за домовленістю між батьками, може бути згодом зменшено або збільшено за рішенням суду за позовом платника або одержувача аліментів у разі зміни матеріального або сімейного стану, погіршення або поліпшення здоров`я когось із них та в інших випадках, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України від 15.05.2006 року №3 «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» роз`яснено, що розмір аліментів, визначений судовим рішенням або за домовленістю між батьками, суд може змінити за позовом платника або одержувача аліментів у зв`язку зі зміною матеріального чи сімейного стану, погіршення чи поліпшення здоров`я когось із них. У новому розмірі аліменти сплачуються з дня набрання рішенням законної сили.

Відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_1 від 20 лютого 2007 року ОСОБА_1 , зареєструвала шлюб з відповідачем, ОСОБА_2 який був зареєстрований в Пісківській сільській раді Горохівського району Волинської області, про що було зроблено відповідний актовий запис №02 від 20 лютого 2007 року.

В даному шлюбі в сторін по справі народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвами про народження серії НОМЕР_2 .

Довідкою Пісківської сільської ради Горохівського району Волинської області від 07 липня 2020 року №313 стверджується, що до складу сім`ї позивачки ОСОБА_1 , входить син ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 , яка перебуває на її утриманні.

Згідно з випискою із медичної карти амбулаторного хворого, від 08 липня 2020 року за №11, вбачається, що ОСОБА_3 , знаходиться на «Д» обліку в Берестечківській АЗПСМ Горохівського району.

Статтею 80 ЦПК України визначено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування. Питання про достатність доказів для встановлення обставин, що мають значення для справи, суд вирішує відповідно до свого внутрішнього переконання.

Враховуючи вищенаведене, враховуючи майновий стан відповідача, суд вважає, що з ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий, в користь ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень на дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 липня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Частиною 2 ст.184 СК України визначено, що розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

Крім того, згідно з ст.141 ЦПК України з відповідача слід стягнути у доход держави судовий збір в сумі 840,80 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок, так як позивач звільнена від сплати судового збору у відповідності до п.3 ч.1 ст.5 Закону України "Про судовий збір" від 08 липня 2011 року № 3674 - VI.

Керуючись ст.ст.10,12,27,77,81,141,263-265,288,354 ЦПК України, ст.ст.180,184,185 СК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягувати з ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий, на користь ОСОБА_1 , жительки АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 в твердій грошовій сумі в розмірі по 1500 (одна тисяча п`ятсот) гривень на дитину щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи з 23 липня 2020 року та до досягнення дитиною повноліття.

Розмір аліментів, визначений судом у твердій грошовій сумі, підлягає індексації відповідно до закону.

В решті частині позову - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_2 , жителя АДРЕСА_1 , РНОКПП невідомий, в користь держави 840,80 (вісімсот сорок) гривень 80 копійок судового збору.

Допустити негайне виконання рішення в межах суми платежу за один місяць.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги безпосередньо до Волинського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

У відповідності до п.п.15.5) п.1 Розділу ХШ Перехідних положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом встановлених строків, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.

Головуючий