Справа № 676/7354/19
Номер провадження 2/676/453/20
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ЗАОЧНЕ

05 лютого 2020 року Кам`янець-Подільський міськрайонний суд

Хмельницької області

в складі: головуючої судді Швець О.Д.

з участю секретаря Чекашкіної О.Л.,

позивача ОСОБА_1

представника позивача ОСОБА_2

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Кам`янець-Подільському цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні житлом, шляхом визнання особи, таким, що втратила право на користування жилим приміщенням,-

ВСТАНОВИВ:

ОСОБА_1 звернулася з позовом до ОСОБА_3 про визнання особи такою, що втратила право користування житловою квартирою АДРЕСА_1 . В обґрунтування своїх вимог вказує, що є співвласником квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на житло від 06.02.1997 року виданого відділом приватизації державного житлового фонду міськвиконкому. Відповідач є колишнім чоловіком її дочки, зареєстрований як член сім`ї, однак за вказаною адресою не проживає більше трьох років, комунальні платежі та витрати на обслуговування житла не сплачує, речей належних відповідачу в будинку не має. Після дарування своєї частки в зазначеній квартирі дочці ОСОБА_5 відповідач фактично виселився з квартири, переїхав проживати за іншою адресою, але знятись з реєстрації не бажає, чим чинить позивачу перешкоди у володінні та розпорядженні своєю власністю, в отриманні субсидії на оплату комунальних послуг. Тому просить визнати ОСОБА_3 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 .

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 02 грудня 2019 року відкрито провадження у справі та призначено підготовче судове засідання.

Ухвалою Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 15 січня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

В суді позивач та її представник позов підтримали, просять задовольнити.

Відповідач повторно в судове засідання не з`явився, причини неявки не повідомив, про час і місце слухання справи повідомлений своєчасно належним чином.

Треті особи у судове засідання не з`явилися повідомлені своєчасно та належним чином судовою повісткою.

Суд вважає за можливе розглянути справу у відсутності відповідача на підставі наявних у справі доказів.

Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст. 280 ЦПК України.

Заслухавши позивача та її представника, свідків, дослідивши матеріали справи у їх сукупності, суд вважає, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на житло від 06.02.1997 року виданого відділом приватизації державного житлового фонду міськвиконкому, квартира АДРЕСА_1 належить на праві спільної сумісної власності ОСОБА_1 , ОСОБА_7 , ОСОБА_4 , ОСОБА_3 , ОСОБА_8 , ОСОБА_6 .

Відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом від 18 листопада 2014 року спадкоємцем майна ОСОБА_7 , а саме 1/6 частки квартири за АДРЕСА_1 є його донька ОСОБА_4 .

Відповідно до рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду від 16.01.2015 р. шлюб між ОСОБА_4 та ОСОБА_3 зареєстрований 28.04.1992 року відділом РАЦСу Кам`янець-Подільського міськвиконкому, актовий запис №223 - розірвано.

Відповідно довідки № 1271 від 16.10.2019 р., виданої КП УК «Господар», та записів в домовій книзі, в квартирі АДРЕСА_1 зареєстровані ОСОБА_9 , 2016 року народження, ОСОБА_1 , 1937 року народження, ОСОБА_3 , 1966 року народження, ОСОБА_4 , 1970 року народження, ОСОБА_6 , 1989 року народження, ОСОБА_5 , 1993 року народження. Згідно зазначеної довідки ОСОБА_3 зареєстрований як член сім`ї.

Відповідно до договору дарування від 21 вересня 2017 року ОСОБА_3 подарував доньці ОСОБА_5 1/6 частку квартири за АДРЕСА_1 . Право власності ОСОБА_5 на частку в зазначеній квартирі зареєстровано в Державному реєстрі речових прав, реєстраційний № об`єкта 04.

Згідно технічного паспорту квартира АДРЕСА_2 народів, складається з 3-х житлових кімнат, загальною площею 63 кв. м. в тому числі 35,9 кв. м.

Згідно акту перевірки паспортного режиму від 30.10.2017 р., 15.01.2018 р., 02.05.2018 р., 12.08.2019 р. ОСОБА_3 в квартирі АДРЕСА_1 , не проживає з 30.10.2017 року.

В судовому засіданні свідок ОСОБА_6 суду показав, що ОСОБА_3 не проживає в будинку ОСОБА_1 більше одного року. ОСОБА_3 після розірвання шлюбу переїхав проживати в інше місце. З 2011 року в квартирі позивач не з`являвся, участі у витратах по утриманню будинку не приймає, його особистих речей в квартирі немає, жодних перешкод в проживанні ОСОБА_3 ОСОБА_1 не чинила.

Відповідно до ч.1,3 ст. 47 Конституції України кожен має право на житло. Ніхто не може бути примусово позбавлений житла інакше як на підставі закону за рішенням суду.

Згідно з ч.4 ст. 9 ЖК України ніхто не може бути виселений із займаного жилого приміщення або обмежений у праві користування жилим приміщенням інакше як з підстав і в порядку, передбачених законом.

Відповідно ч.2,4 ст. 3 СК України сім'ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають взаємні права та обов`язки. Сім`я створюється на підставі шлюбу, кровного споріднення, усиновлення, а також на інших підставах, не заборонених законом і таких, що не суперечать моральним засадам суспільства.

Відповідно до ч.1-4 ст. 29 ЦК України місцем проживання фізичної особи є житло, в якому вона проживає постійно або тимчасово.

Згідно зі ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.1,3 ст. 319 ЦК України власник володіє, користується та розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Усім власникам забезпечуються рівні умови здійснення своїх прав.

Відповідно до ч.1,2 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.

Відповідно до ст. 391 ЦК України власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування й розпорядження своїм майном.

Згідно з ч.1 ст. 383 ЦК України власник житлового будинку, квартири має право використовувати помешкання для власного проживання, проживання членів своєї сім`ї, інших осіб і не має права використовувати його для промислового виробництва.

Згідно з ч.1 ст. 405 ЦК України члени сім`ї власника житла, які проживають разом з ним, мають право на користування цим житлом відповідно до закону. Житлове приміщення, яке вони мають право займати, визначається його власником. Член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Відповідно до ст. 150 ЖК Української РСР громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей і мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.

Відповідно до ч.2,3 ст. 64 ЖК Української РСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство. Якщо особи, зазначені в частині другій цієї статті, перестали бути членами сім`ї наймача, але продовжують проживати в займаному жилому приміщенні, вони мають такі ж права і обов`язки, як наймач та члени його сім`ї.

Згідно з ч.1,4 ст. 156 ЖК Української РСР члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Відповідно до ч.3 ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно з ч.ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Оцінюючи зібрані у справі докази, суд вважає, що відповідач ОСОБА_3 втратив право на користування квартирою АДРЕСА_1 , оскільки не проживає за місцем реєстрації понад один рік без поважних причин.

Реєстрація відповідача за адресою позивача чинить їй перешкоди у розпорядженні майном.

Відповідно до абзацу 6 ст. 3 Закону України від 11.12.2003 р «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» реєстрація - внесення відомостей до паспортного документа про місце проживання або місце перебування із зазначенням адреси житла особи та внесення цих даних до реєстраційного обліку відповідного органу спеціально уповноваженого центрального органу виконавчої влади з питань реєстрації. Тобто правовою підставою для перебування на реєстраційному обліку є проживання чи перебування в житлі за певною адресою.

Відповідач своїм правом на подання заперечень щодо позову не скористався.

Згідно ч.1 ст.7 Закону України „Про свободу пересування та вільний вибір проживання в Україні рішення суду є достатньою підставою для зняття відповідача з реєстраційного обліку в зазначеному будинку.

У відповідності ст. 141 ЦПК України підлягають стягненню з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору.

Таким чином, суд вважає, що позовні вимоги позивача підлягають до задоволення.

Керуючись ст. ст. 12, 13, 81, 89, 128, 141, 263-265, 280 ЦПК України, ст..ст. 317, 321, 391, ЦК України, -

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , треті особи без самостійних вимог на стороні позивача ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 про усунення перешкод в користуванні житлом, шляхом визнання особи, таким, що втратила право на користування жилим приміщенням - задовольнити.

Визнати ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на користування житлом в квартирі АДРЕСА_1 .

Стягнути з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_1 768 грн. 40 коп. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання АДРЕСА_3 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , місце реєстрації АДРЕСА_3 .

Третя особа ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_3 , місце проживання АДРЕСА_3 .

Третя особа ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , РНОКПП НОМЕР_4 , місце проживання АДРЕСА_3 .

Третя особа ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , РНОКПП НОМЕР_5 , місце проживання АДРЕСА_3 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданною протягом 30 днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення складено 07 лютого 2020 року.

Суддя Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Швець О.Д.