Справа № 946/4214/20
Провадження № 2/946/2455/20
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2020 року Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області

в складі: головуючого судді - Бурнусуса О.О.,

за участю: секретаря судового засідання - Коробко О.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Ізмаїла в загальному порядку цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до суду з позовом, яким просили:

- визначити, що частка ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки - :01:015:0014, є рівними та становлять по 1/2 частки кожному.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на:

- житловий будинок з надвірними спорудами та господарським будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки - :01:015:0014;

- Визнати за ОСОБА_2 , право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарським будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. їм відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину з зв`язку із тим, що відсутні документи на ім`я померлого, що посвідчують право власності на створений об`єкт та частка у праві власності на земельну ділянку померлого не визначена в праві спільної сумісної власності.

В судове засідання позивачі ОСОБА_1 та ОСОБА_2 не з`явились про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином, представник позивачів надав суду заяву про розгляд справи за їх відсутності, якою позовні вимоги підтримують в повному обсязі та просять позов задовольнити.

Представник відповідача Ізмаїльської міської ради Одеської області в судове засідання не з`явилась, про час та місце розгляду справи повідомлялась належним чином, надала суду клопотання про розгляд справи за її відсутності.

Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 4 ЦПК України - кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно до ч. 1 ст. 5 ЦПК України - здійснюючи правосуддя, суд захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.

Відповідно до ч. 3 ст. 12 ЦПК України - кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Статтею 76 ЦПК України визначено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Ухвалою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 14.09.2020 року року закрито підготовче провадження у справі за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 до Ізмаїльської міської ради Одеської області про визнання права власності на спадкове майно та справу призначено до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_3 належало наступне майно:

- житловий будинок з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , на підставі договору дарування будинку від 19 березня 2002 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Єфіменко М.Д., зареєстрований в реєстрі за № 797;

- 1/2 частина житлового будинку з надвірними спорудами та господарськими будівлями, розташованого за адресою: АДРЕСА_1 на підставі договору забудови від 03 грудня 1970 року, посвідченого нотаріусом Ізмаїльської державної нотаріальної контори та зареєстрованого в реєстрі під №2-6449 (1/2 частина зазначеного будинку належить позивачу ОСОБА_1 );

- 1/2 частина земельної ділянки, передана для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер - :01:015:0014, згідно Державного акту на право власності на земельну ділянку серії ЯК №479535 виданого 25.11.2010 року на підставі рішення Ізмаїльської міської ради за № 2724 - V від 20.11.2009 року, зареєстрованого в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 02 (1/2 частина зазначеного будинку належить позивачу ОСОБА_1 ).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 10.12.2019 року, виданого Ізмаїльським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції в Одеській області, ОСОБА_3 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Після смерті ОСОБА_3 , згідно ст.1220 ЦК України, відкрилася спадщина на спадкове майно, до якої входить вищезазначене спадкове майно.

Відповідно до ст. 1216 ЦК України - спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Статтею 1217 ЦК України визначено, що спадкування здійснюється за заповітом або за законом.

Згідно ч. 1 ст. 1220 ЦК України - спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою.

Відповідно до ч. 1 ст. 1222 ЦК України - спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Статтею 1233 ЦК України передбачено, що заповітом є особисте розпорядження фізичної особи на випадок своєї смерті.

Відповідно до заповіту від 31.07.2019 року, посвідченого приватним нотаріусом Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г., зареєстрованого в реєстрі нотаріальних дій за № 1906, ОСОБА_3 , все своє майно, де б воно не було та з чого б воно не складалося, і взагалі все те, що на день смерті йому буде належати та на що за законом він матиме право заповів ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Частиною 1 ст. 1241 ЦК України, встановлено, що малолітні, неповнолітні, повнолітні непрацездатні діти спадкодавця, непрацездатна вдова (вдівець) та не працездатні батьки спадкують, незалежно від змісту заповіту, половину частки, яка належала кожному з них у разі спадкування за законом (обов`язкова частка).

До осіб, які мають право на обов`язкову частку у спадщині незалежно від змісту заповіту після смерті ОСОБА_3 відноситься його дружина ОСОБА_1 , оскільки на час відкриття спадщини була непрацездатна.

Обов`язкова частка ОСОБА_1 у спадщині складає 1/6 частину у всьому спадковому майні (якщо б спадкування здійснювалося б за законом, спадкоємцями першої черги спадкування окрім безпосередньо дружини - ОСОБА_1 , є також сини - ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , а отже розмір обов`язкової частки складає 1/2 х 1/3 = 1/6 ), а частка ОСОБА_2 відповідно - 5/6 частин.

Згідно ч. 3 ст. 1268 ЦК України спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Позивач ОСОБА_2 на час відкриття спадщини проживав разом із спадкодавцем ОСОБА_3 , що підтверджено записом в будинковій книзі на спадковий житловий будинок, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , тому вважається таким, що фактично прийняв спадщину відповідно до вимог ч. 3 ст. 1268 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 1269 ЦК України спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно до ч. 1 ст. 1270 ЦК України - для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

В свою чергу, позивач ОСОБА_1 у передбачений ст. 1270 ЦК України строк звернулась до приватного нотаріуса Ізмаїльського міського нотаріального округу Одеської області Гнесько В.Г. із заявою про прийняття спадщини, тому вважається такою, що фактично прийняла спадщину відповідно до вимог ст. 1269 ЦК України.

Відповідно до ст. 1267 ЦК України частки у спадщині кожного із спадкоємців за законом є рівними. Спадкоємці за усною угодою між собою, якщо це стосується рухомого майна, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них. Спадкоємці за письмовою угодою між собою, посвідченою нотаріусом, якщо це стосується нерухомого майна або транспортних засобів, можуть змінити розмір частки у спадщині когось із них.

Судом встановлено, що між позивачами була досягнута домовленість про розподіл спадкогово майна, а саме, позивач ОСОБА_1 не заперечує проти визнання за ОСОБА_2 права власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарським будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_2 , а ОСОБА_2 в свою чергу не заперечує проти визнання за ОСОБА_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарським будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 та на 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки - :01:015:0014.

Згідно із п. 23 Постанови Пленуму Верховного суду України від 30.05.2008 року № 7 "Про судову практику у справах про спадкування", за наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про встановлення факту та визнання права власності на спадкове майно судовому розглядові не підлягають. У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутись до суду за правилами позовного провадження.

Враховуючи викладене, іншим (крім судового) шляхом захистити права позивачів неможливо, суд приходить до висновку про обґрунтованість заявлених позивачем вимог про визнання права власності на спадкове майно та право позивача на спадщину такими, що підлягають захисту в зв`язку з чим задовольняє позов.

Судом не виявлено обставин, що суперечать закону або порушують права, свободи чи інтереси інших осіб.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 133, 141, 259, 263-265 ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 (паспорт серії НОМЕР_2 , виданий Ізмаїльським МВ УМВС України в Одеській області від 23.12.1996 року, РНОКПП - НОМЕР_3 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (паспорт серії НОМЕР_4 , виданий Ізмаїльським РВ УМВС України в Одеській області від 13.01.1996 року, РНОКПП - НОМЕР_5 , мешкає за адресою: АДРЕСА_3 ) до Ізмаїльської міської ради Одеської області (розташована за адресою: Одеська область, м. Ізмаїл, пр. Суворова, 62, код ЄДРОПУ - 26569223) про визнання права власності на спадкове майно - задовольнити.

Визначити, що частки ОСОБА_3 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 та ОСОБА_1 у праві спільної сумісної власності на земельну ділянку для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки - :01:015:0014, є рівними та становлять по 1/2 частки кожному.

Визнати за ОСОБА_1 , право власності на:

- житловий будинок з надвірними спорудами та господарським будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_1 ;

- 1/2 частину земельної ділянки для будівництва та обслуговування жилого будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , кадастровий номер земельної ділянки - :01:015:0014.

Визнати за ОСОБА_2 , в порядку спадкування за заповітом після смерті ОСОБА_3 , померлого ІНФОРМАЦІЯ_1 право власності на житловий будинок з надвірними спорудами та господарським будівлями, розташований за адресою: АДРЕСА_2 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга подається апеляційному суду через суд першої інстанції, який ухвалив оскаржуване судове рішення. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст рішення складено та підписано 22.09.2020 року.

Суддя: О.О.Бурнусус