Справа № 627/415/20
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
21 вересня 2020 року смт. Краснокутськ
Краснокутський районний суд Харківської області в складі:
головуючого: судді Каліберди В.А.,
при секретарі Коломієць Н.Д.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом акціонерного товариства «Укргазвидобування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
В травні 2020 року акціонерне товариство «Укргазвидобування» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Позовна заява мотивована тим, що між публічним товариством «Укргазвидобування», правонаступником якого є акціонерне товариство «Укргазвидобування» та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 укладено угоду №10 від 01.01.2013 р. про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна.
Відповідно до умов Угоди позивач (балансоутримувач за Угодою) забезпечує обслуговування приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , на 1 поверсі магазину загальною площею 135,5 кв.м., а відповідач (користувач за Угодою) відшкодовує витрати позивача з утримання об`єкту та комунальні платежі.
Керуючись п.2 Угоди відповідач зобов`язується щомісячно, до 20 числа кожного місяця підписувати акт узгодження витрат і відшкодовувати позивачу вартість понесених витрат згідно п.4 Угоди.
На виконання умов даної угоди позивач забезпечив належним чином обслуговування приміщення в травні 2019, та поніс витрати (в т.ч. комунальні) на утримання даного об`єкту.
В той же час відповідач свої зобов`язання за Угодою не виконав, не відшкодував Позивачу вартість понесених ним витрат в травні 2019, у зв`язку з чим утворилася заборгованість у сумі - 5070,32грн.
Окрім цього, відповідно до пункту 6 Угоди при несвоєчасному внесенні плати, відповідач зобов`язується сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення.
Також ст. 625 ЦК України встановила, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції на весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом, а тому позивач прохав стягнути з відповідача, як фізичної особи, оскільки у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як за фізичною особою, суму боргу в розмірі 5070, 32 грн., пеню в розмірі 1275,11 грн., 3 % річних в розмірі в розмірі 136,53 грн., інфляційних збитків в розмірі 106,48 грн. Також прохав стягнути понесені судові витрати.
В судовому засіданні представник позивача підтримала заявлені АТ «Укргазвидобування» позовні вимоги та прохала їх задовольнити.
Відповідач, належним чином повідомлений про дату, час і місце розгляду справи судом, в судове засідання повторно не з`явився, про причини неявки суду не повідомив, заяву про розгляд справи у свою відсутність не надав.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів якщо відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання та не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин.
Суд, оцінивши наявні у справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному, об`єктивному та безпосередньому досліджені наявних у справі доказів, встановив наступні обставини:
01 січня 2013 року між фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 та публічним акціонерним товариством «Укргазвидобування», правонаступником якого є акціонерне товариство «Укргазвидобування» (рішення акціонера №237 Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» від 21 травня 2018 року, Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань) було укладено угоду №10 про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна.
Згідно п.п.1,2 вказаної угоди балансоутримувач за Угодою (позивач) забезпечує обслуговування приміщення, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , приміщення на 1 поверсі магазину загальною площею 135,5 кв.м., а користувач за Угодою (відповідач) відшкодовує витрати балансоутримувача з утримання об`єкту та комунальні платежі.
Також відповідач зобов`язувався щомісячно, до 20 числа кожного місяця, підписувати акт узгодження витрат і відшкодовувати позивачу вартість понесених витрат згідно п.4 Угоди.
Відповідно до п.4 щомісячно, до 20 числа місяця, наступного за звітним, користувач (відповідач) зобов`язується, відшкодувати балансоутримувачу (позивачу) витрати, які останній несе на утримання об`єкту в розмірі 40,00 грн. за 1 кв.м. площі з ПДВ та комунальні платежі, відповідно щомісячного розрахунку. Сума витрат за обслуговування визначається актом узгодження витрат, складеним на підставі щомісячного розрахунку відшкодування комунальних витрат та витрат на утримання об`єкту.
Як вбачається з акту відшкодування витрат балансоутримувача на утримання нерухомого майна згідно угоди №10 від 01.01.2013 року, складеного представником АТ «Укргазвидобування» та фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 , то сума витрат балансоутримувача по приміщенню на 1 поверсі магазину, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , загальною площею 135,5 кв.м. за період з 01.05.2019 року по 29.05.2019 року за травень 2019 року становить 5 070,32 грн. - витрати на утримання об`єкту з ПДВ.
В зв`язку з порушенням відповідачем умов Угоди щодо не проведення розрахунків за травень 2019 року, позивачем було направлено на адресу відповідача претензію №2 про сплату основного боргу та штрафів, нарахованих в зв`язку з простроченням термінів оплати в сумі 6 144,89 грн. станом на 24.01.2020 року.
На вказану претензію відповідачем 27.01.2020 року було надано заяву, в якій він суму боргу в розмірі 6144,89 грн. визнав та зобов`язувався сплатити її до 31.04.2020 року, однак свої зобов`язання перед АТ «Укргазвидобування» не виконав.
Однак, згідно зі статтею 51 ЦК до підприємницької діяльності фізичних осіб застосовуються нормативно-правові акти, що регулюють підприємницьку діяльність юридичних осіб, якщо інше не встановлено законом або не випливає із суті відносин.
Частиною третьою статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" передбачено, що фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця.
Відповідно до статті 52 ЦК ФОП відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном, крім майна, на яке згідно із законом не може бути звернено стягнення.
ФОП, яка перебуває у шлюбі, відповідає за зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм особистим майном і часткою у праві спільної сумісної власності подружжя, яка належатиме їй при поділі цього майна.
Зокрема, відповідно до статей 51, 52, 598-609 ЦК, статті 46 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" однією з особливостей підстав припинення зобов`язань для ФОП є те, що у випадку припинення суб`єкта підприємницької діяльності - фізичної особи (виключення з реєстру суб`єктів підприємницької діяльності) її зобов`язання за укладеними договорами не припиняються, а залишаються за нею як фізичною особою, оскільки фізична особа не перестає існувати. ФОП відповідає за своїми зобов`язаннями, пов`язаними з підприємницькою діяльністю, усім своїм майном.
Аналогічний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 09 серпня 2017 року у справі № 915/1056/16.
А тому враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що відповідач повинен нести відповідальність за невиконання зобов`язань перед АТ «Укргазвидобування» як фізична особа.
Відповідно ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Статтями 525, 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.
Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Частиною 1 ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Положеннями ст. 611 ЦК України передбачено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Згідно п. 6 Угоди, при несвоєчасному внесенні плати, відповідач зобов`язується сплатити пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожен день прострочення, в зв`язку з чим необхідно стягнути з відповідача на користь позивача пеню в розмірі 1275,11 грн.
Також, ст. 625 ЦК України встановила, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції на весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
При цьому, передбачене частиною другою статті 625 ЦК України нарахування 3 % річних має компенсаційний, а не штрафний характер, оскільки виступає способом захисту майнового права та інтересу, який полягає в отриманні компенсації від боржника. Такі висновки містяться, зокрема, у постанові Верховного Суду України від 06 червня 2012 року №6-49цс12.
Згідно з листом ВСУ від 03.04.97 р. № 62-97р і постановою ВГСУ від 01.02.2012 р. № 52/30 індекс інфляції розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць. Сума інфляційних втрат визначається шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу, а тому слід стягнути з відповідача на користь позивача 3 % річних в розмірі 136,53 грн. та інфляційні збитки в розмірі 106,48 грн.
Згідно ст. 89 ЦПК України, виключне право оцінки доказів належить суду, який має оцінювати докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Оцінюючи аргументи, викладені в позовній заяві, суд в тому числі керується прецедентною практикою Європейського суду з прав людини, який зазначав, що хоча п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. (рішення у справі «Руїз Торіха проти Іспанії» (Ruiz Toriya v. Spaine), рішення від 09.12.94 р., Серія A, N 303-A, параграф 29; справа «Серявін проти України», § 58, рішення від 10 лютого 2010 року).
З урахуванням встановлених обставин справи суд вважає, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, а тому виходячи з наведеного, суд вважає, що позовні вимоги АТ «Укргазвидобування» про стягнення заборгованості підлягають задоволенню.
Відповідно до ч.1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог, а тому з відповідача на користь позивача слід стягнути документально підтверджені витрати по сплаті судового збору за звернення до суду з даним позовом в розмірі 2102 грн.
Керуючись ст.ст. 4,5,13,76-83,141,265,280-283 ЦПК України, ст.ст.610,611,625 ЦК України, суд ,
Позов акціонерного товариства «Укргазвидобування» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача поданою протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи
ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 , ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 ).
Суддя Каліберда В. А.