Ухвала

21 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 205/6291/13-ц

провадження № 61-9831 ск20

Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник за довіреністю ОСОБА_2 , на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 березня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до управління Держгеокадастру у м. Дніпрі Дніпропетровської області, управління Держгеокадатру у Дніпропетровському районі Дніпропетровської області, правонаступником яких є Головне управління Держгеокадастру у Дніпропетровській області, Дніпровської міської ради, виконкому Дніпровської міської ради, ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , треті особи: приватний нотаріус Дніпровського міського нотаріального округу Нугаєва Оксана Миколаївна, реєстраційна служба Дніпропетровського міського управління юстиції у Дніпропетровській області, про визнання частково незаконними та скасування рішень виконкому Дніпропетровської міської ради в частині передачі у приватну власність та користування земельних ділянок, визнання недійсними державних актів про право власності на земельні ділянки, скасування державної реєстрації права власності на земельні ділянки, визнання недійсним договору купівлі-продажу на земельні ділянки та скасування державної реєстрації,

ВСТАНОВИВ:

У липні 2013 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним вище позовом.

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2018 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 31 березня 2020 року, у задоволенні позову ОСОБА_1 відмовлено.

До Верховного Суду 01 липня 2020 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 березня 2020 року у вказаній вище справі.

Ухвалою Верховного Суду від 22 липня 2020 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та запропоновано, відповідно до вимог частини другої статті 389 ЦПК України, надати суду касаційну скаргу з зазначенням конкретних обов`язкових підстав касаційного оскарження, уточнити зміст касаційної скарги відповідно до пункту 3 частини другої статті 392 ЦПК України та сплатити судовий збір у строк до 25 серпня 2020 року, але який не може перевищувати десяти днів з дня отримання ухвали.

Як видно із рекомендованих повідомлень про вручення поштового відправлення ОСОБА_1 отримав ухвалу суду від 22 липня 2020 року - 11 серпня 2020 року, його представник ОСОБА_2 - 17 серпня 2020 року.

У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.

Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі, однак станом на 21 вересня 2020 року ухвалу Верховного Суду від 22 липня 2020 року не виконано і відомості про те, що заявник вживав заходів щодо усунення недоліків скарги у Єдиній автоматизованій системі діловодства Верховного Суду відсутні, тому суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.

Відповідно до положень частини другої статті 393 ЦПК України та статті 185 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.

Оскільки у встановлений судом строк, станом на 21 вересня 2020 року недоліки касаційної скарги не усунуто, відповідно до статті 185 ЦПК України касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.

Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.

Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 , в інтересах якого діє представник за довіреністю ОСОБА_2 , на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 14 вересня 2018 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 31 березня 2020 року вважати неподаною та повернути заявнику.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя О. В. Білоконь