ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 676/2204/20
Провадження № 22-ц/4820/1297/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 вересня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Янчук Т.О. (суддя-доповідач),

Купельського А.В., Ярмолюка О.І.,

секретаря: Гриньової А.М.,

учасники справи: представник банку Москалюк С.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» на рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 червня 2020 року (суддя Бондар О.О.) за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

в с т а н о в и в :

У травні 2020 року Публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (далі АТ КБ «ПРИВАТБАНК») звернулося до суду з указаним позовом, в якому просило стягнути з ОСОБА_1 як спадкоємиці позичальника ОСОБА_2 , заборгованість за кредитним договором від 26.03.2012 року у розмірі 16258,63 грн., а також судовий збір.

Позовні вимоги обґрунтовувало тим, що 26 березня 2012 року з ОСОБА_2 укладено кредитний договір про надання кредиту в розмірі 4600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер. Станом на дату смерті заборгованість позичальника - ОСОБА_2 становила 16258,63 грн., що складається з 4150,87 грн. - заборгованості за кредитом, та 12107,76 грн. - заборгованості за відсотками.

Відповідачка, ОСОБА_1 прийняла спадщину, до складу якої входять, у тому числі, кредитні зобов`язання померлого, оскільки проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, є його дружиною, а тому позивач просив стягнути з відповідачки вказану вище заборгованість.

Рішенням Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 червня 2020 року у задоволенні позову відмовлено.

Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив із того, що позивачем пропущено передбачений ч.3 ст.1281 ЦК України строк пред`явлення вимог до спадкоємців, крім того, позивачем не доведено, що після смерті боржника відповідач прийняла спадщину та не надав доказів щодо вартості спадкового майна, яке залишилось у спадщину після смерті боржника.

В апеляційній скарзі АТ КБ «ПРИВАТБАНК» просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення про задоволення позову, посилаючись на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

Апеляційна скарга мотивована тим, що банку стало відомо про відкриття спадщини лише у серпні 2018 року, вказана обставина не була встановлена судом першої інстанції, а тому, на думку апелянта, суд безпідставно відмовив у задоволенні позову з цих підстав. Зазначає, що суд не дослідив наявність обставин, якими позивач обґрунтовував свої вимоги, зокрема, фактичне прийняття спадщини відповідачем у порядку, передбаченому ч.3 ст.1268 ЦК України та правовий статус житла, у якому відповідач проживала разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

В судовому засіданні представник банку Москалюк С.А. підтримала доводи апеляційної скарги, просила її задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення судової повістки.

Заслухавши доповідача, пояснення представника банку, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.376 ЦПК України, однією з підстав для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.

Судом встановлено, що 26.03.2012 року між ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір б/н, згідно умов якого останній отримав кредит у розмірі 4600,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.

ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 .

Станом на дату смерті позичальника заборгованість за кредитним договором становила 16258,63 грн., що складається з 4150,87 грн. - заборгованості за кредитом, та 12107,76 грн. - заборгованості за відсотками.

Дізнавшись про смерть позичальника, 16.08.2018 року позивач направив на адресу Другої Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори претензію кредитора, яку було отримано та передано за належністю приватному нотаріусу Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Яцкевич Г.В. за місцем відкриття спадкової справи.

Згідно довідки за №268/02-17 від 19.05.2020 року, виданої Слобідсько-Рихтівською сільською радою, ОСОБА_1 зареєстрована та проживає за адресою: АДРЕСА_1 .

Згідно довідки виданої виконкомом Слобідсько-Рихтівської сільської ради ОСОБА_2 до дня смерті постійно проживав і був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 . Вказана довідка міститься у матеріалах спадкової справи №262/2017.

Із матеріалів спадкової справи № 262/2017, заведеної приватним нотаріусом Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу, Яцевич Г.В., вбачається, що після смерті ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 (син померлого) та ОСОБА_5 (дочка померлого) подали заяви про відмову від прийняття спадщини після смерті батька.

Згідно витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна 23 липня 2020 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину, після смерті ОСОБА_2 , на спадкове майно житловий будинок, загальна площа 183 кв.м, розташований АДРЕСА_1 .

Згідно ст. 1218 ЦК України, до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.ст. 608, 1218, 1219 ЦК України, у зв`язку зі смертю боржника припиняються лише ті зобов`язання, які нерозривно пов`язані з його особою і не можуть бути виконані іншою особою, у той час як у результаті спадкування до спадкоємця переходять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцю на час відкриття спадщини й не припинилися у наслідок його смерті.

За змістом зазначених норм у разі смерті фізичної особи боржника за зобов`язанням у правовідносинах, що допускають правонаступництво в порядку спадкування, обов`язки померлої особи за загальним правилом переходять до іншої особи - її спадкоємців, таким чином, відбувається передбачена законом заміна боржників за зобов`язанням.

Відповідно ч.1 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

Згідно ч.3 ст. 1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї.

Як вбачається із матеріалів справи, останнє місце проживання спадкодавця ОСОБА_2 було за адресою АДРЕСА_1 . Відповідачка ОСОБА_1 , дружина померлого, зареєстрована та проживає теж за адресою: АДРЕСА_1 . Протягом строку передбаченого законодавством заяви про відмову від спадщини до нотаріуса не подавала, тому вона вважається такою, що прийняла спадщину.

Крім того, 23 липня 2020 року ОСОБА_1 отримала свідоцтво про право на спадщину, після смерті ОСОБА_2 , на спадкове майно: житловий будинок, загальна площа 183 кв.м, розташований АДРЕСА_1 .

Відповідно до ч.1 ст.1281 ЦК України (в редакції чинній на момент відкриття спадщини) спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги.

Згідно з ч.2 ст.1281 ЦК України (в редакції чинній на момент відкриття спадщини) кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги.

За нормами ч.3 ст.1281 ЦК України (в редакції чинній на момент відкриття спадщини), якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги.

Відповідачка ОСОБА_1 не повідомляла ПАТ КБ «ПРИВАТБАНК» про відкриття спадщини.

Позивач, дізнавшись про смерть ОСОБА_2 лише в серпні 2018 року, направив 16.08.2018 року на адресу Другої Кам`янець-Подільської державної нотаріальної контори претензію кредитора, яку було отримано та передано за належністю приватному нотаріусу Кам`янець-Подільського районного нотаріального округу Яцкевич Г.В. за місцем відкриття спадкової справи, тобто строк передбачений ст.1281 ЦК України позивачем не пропущено.

Відповідно до ч.1 ст.1282 ЦК України спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину.

У статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язуються надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити відсотки.

За змістом ч.ч.1, 2 ст.1055 ЦК України кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Згідно з ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

В силу ч.1 ст.526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.ч.1,6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

АТ КБ «ПРИВАТБАНК» обґрунтовувало свій позов у частині стягнення відсотків тим, що між сторонами був укладений кредитний договір, за умовами якого ОСОБА_2 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, однак, останній не виконав зобов`язання за цим договором, у зв`язку з чим виникла заборгованість.

На підтвердження вказаних обставин АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надало суду першої інстанції: розрахунок заборгованості за кредитним договором ОСОБА_2 , анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у Приватбанку від 26.03.2012 року, витяг з Умов та Правил надання банківських послуг, затверджених наказом від 06.03.2010 року №СП-2010-256.

Згідно наданого позивачем розрахунку заборгованості за договором №б/н від 26.03.2012 року, станом на дату смерті позичальника, 05.05.2017 року утворилась заборгованість в сумі 16258,63 грн., з яких 4150,87 грн. - заборгованість за кредитом, 12107,76 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом.

Підписана ОСОБА_2 анкета-заява від 26.03.2012 року не містить процентної ставки за надані кредитні кошти.

Витяг із Умов та Правил надання банківських послуг затверджених наказом від 06.03.2010 р. №СП-2010-256 (а.с. 12-35), що надані позивачем на підтвердження позовних вимог, визначають, у тому числі: пільговий період користування коштами, процентну ставку, розмір обов`язкового щомісячного платежу, права та обов`язки клієнта (позичальника) і банку, відповідальність сторін, зокрема пеня за несвоєчасне погашення кредиту та/або процентів, штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань та їх розміри і порядок нарахування, а також містяться додаткові положення, в яких зокрема визначено дію договору (12 місяців з моменту підписання), позовну давність щодо вимог банку - 50 років, а також інші умови.

Названий документ не підписаний позичальником, а матеріали справи не містять підтверджень, що саме ці витяги з тарифів та умов розумів ОСОБА_2 , ознайомився та погодився з ними, підписуючи анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг ПриватБанку.

У зв`язку з цим, до спірних правовідносин не можуть бути застосовані правила ч.1 ст.634 ЦК України, які регламентують правові засади договору приєднання.

Оскільки матеріали справи не містять доказів щодо істотних умов укладеного сторонами кредитного договору, то наданий АТ КБ «ПРИВАТБАНК» розрахунок заборгованості (а.с. 9-10) достовірно не вказує на розмір невиконаного відповідачем зобов`язання та є неналежним доказом.

За таких обставин, з відповідачки підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту спадкодавця ОСОБА_2 , 4150,87 грн., що відповідає межам вартості майна, одержаного ОСОБА_1 в спадщину.

Укладеним сторонами договором не встановлений розмір відсотків за користування кредитними коштами, а тому підстави для їх стягнення відсутні.

Суд першої інстанції, ухвалюючи рішення по справі неправильно застосував норми матеріального права неповно встановив обставини справи, дійшов помилкового висновку про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі, у зв`язку з чим рішення суду підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення. Позовна заява підлягає частковому задоволенню.

З ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» підлягає стягненню заборгованість за тілом кредиту 4150 грн. 87 коп. В задоволенні позовних вимог про стягнення заборгованості за відсотками слід відмовити.

Відповідно до ч.13 ст.141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Згідно з ч.1 ст.141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позовна заява АТ КБ «ПРИВАТБАНК» задоволена частково, з ОСОБА_1 на користь банку підлягає стягненню судовий збір сплачений ним за подання позовної заяви, та за подання апеляційної скарги в розмірі 1341 грн.60 коп.

Керуючись ст.ст. 374, 376, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд -

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» задовольнити частково.

Рішення Кам`янець-Подільського міськрайонного суду Хмельницької області від 04 червня 2020 року скасувати та ухвалити нове.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_2 ; реєстраційний номер облікової картки платника податків: НОМЕР_2 ) на користь Акціонерного товариства комерційний банк «ПРИВАТБАНК» (місцезнаходження: вул. Грушевського, 1-Д, місто Київ, 01001; ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України: 14360570) заборгованість за тілом кредиту 4150 грн. 87 коп. та судового збору 1341 грн. 60 коп., а всього 5492 грн. 47 коп.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 21 вересня 2020 року.

Судді: Т.О. Янчук

А.В. Купельський

О.І. Ярмолюк