УХВАЛА

21 вересня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Булах Є.М.,

секретар судового засідання Яковлєва О.М.,

справа №766/12079/20; провадження №4-с/766/158/20

розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву представника ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 про зміну підстав та предмету скарги та про виклад вимог скарги у новій редакції у справі за скаргою ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на рішення державного виконавця, особа дії якої оскаржуються: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м. Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) (, місце знаходження: 73036, м. Херсон, вул. Перекопська, буд. 166), заінтересовані особи у справі: Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (, місце знаходження: 03115, м. Київ, вул. Ф. Пушиної, буд. 21),-

ВСТАНОВИВ:

07.08.2020 року до суду надійшла вказана скарга, у якій скаржник просила визнати неправомірною постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Праведного М.Ю. про відкриття виконавчого провадження №62460420 від 02.07.2020 року; зобов`язати начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати постанову державного виконавця Праведного М.Ю. про відкриття виконавчого провадження №62460420 від 02.07.2020 року, зобов`язати державного виконавця Праведного М.Ю. зняти арешт з майна ОСОБА_2 та повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання.

В обґрунтування скарги ОСОБА_2 зазначила, що на виконанні відділу державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження №62460420 по виконанню виконавчого листа №666/1372/15-ц, виданого 23.06.2015 року Дніпровським районним судом м. Херсона, про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованості.

02.07.2020 року державним виконавцем Праведним М.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку отримано скаржником 23.07.2020 року.

Зі змісту постанови вбачається, що виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження, видано 23.06.2015 року. Раніше виконавчий лист до виконання не пред`являвся. За таких обставин, скаржник вважає, що державний виконавець неправомірно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження поза межами строків пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Окрім того, 08.07.2020 року державним виконавцем відповідною постановою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 , що є безпідставним з огляду на те, що державний виконавець не повинен був відкривати виконавче провадження взагалі.

За таких обставин, скаржник змушений звернутися до суду з вище вказаними вимогами.

Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 11.08.2020 року скаргу прийнято до розгляду, призначено судове засідання по справі на 17 серпня 2020 року.

Судові засідання 17.08.2020р., 26.08.2020 р., не відбулися у зв`язку із неявкою представника особи, дії якої оскаржуються. Судові засідання призначені на 08.09.2020р., та 16.09.2020 року також було відкладено за клопотанням представника скаржника та державного виконавця Дніпровського районного відділу ДВС у місті Херсоні через необхідність ознайомлення з матеріалами справи.

Крім того, 26.08.2020 року представник скаржника ОСОБА_1 , посилаючись на ст. 49 ЦПК України просив сформулювати вимоги за скаргою ОСОБА_2 наступним чином: «1. Визнати неправомірною постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Праведного М.Ю. про відкриття виконавчого провадження №62460420 від 02.07.2020 року; 2. Визнати неправомірною постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Праведного М.Ю. про відкриття виконавчого провадження №62460420 від 02.07.2020 року; 2. Визнати неправомірною постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Праведного М.Ю. про накладення арешту від 08.07.2020 року у виконавчому провадженні №62460420; 3. Зобов`язати начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати постанову державного виконавця Праведного М.Ю. про відкриття виконавчого провадження №62460420 від 02.07.2020 року, зобов`язати державного виконавця зняти арешт з всього рухомого та нерухомого майна ОСОБА_2 ». Заява про виклад вимог у новій редакції на обговорення та вирішення судом не ставилась, оскільки судові засідання відкладалися за клопотанням учасників справи.

16.09.2020 року представник скаржника ОСОБА_1 , який діє на підставі ордеру, через канцелярію суду подав заяву, у якій посилаючись на ст. 49 ЦПК України просив змінити підставу та предмет скарги та викласти вимоги у наступній редакції: «1. Визнати неправомірною постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Праведного М.Ю. про відкриття виконавчого провадження ?62460420 від 02.07.2020 року; 2. Визнати неправомірною постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Праведного М.Ю. про накладення арешту від 08.07.2020 року у виконавчому провадженні №62460420; 3. Зобов`язати начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати постанову державного виконавця Праведного М.Ю. про відкриття виконавчого провадження №62460420 від 02.07.2020 року; 3. зобов`язати державного виконавця зняти арешт з всього рухомого та нерухомого майна ОСОБА_2 ».

В обґрунтування заявленого клопотання зазначав, що після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ним було виявлено, що за змістом виконавчого листа виконанню підлягає звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором б,н від 18.04.2007 року, за реєстровим № 1599, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 69,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 для задоволення вимог ПАТ «Укрсиббанк».

Замість цього державним виконавцем відкрито виконавче провадження «Про стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсиббанк», що є неправомірним, оскільки при стягненні коштів виконавцем звертається стягнення на кошти, рухоме майно, здійснюються інші заходи примусового стягнення та накладаються обмеження, хоча виконавчий документ прямо передбачає звернення стягнення лише на предмет іпотеки шляхом проведення торгів. У зв`язку із чим накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника є неправомірним, у той час як арешт має бути накладено лише на забезпечене іпотекою майно.

У судовому засіданні представник скаржника ОСОБА_1 підтримав заяву, подану 16.09.2020 року після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, та просив її задовольнити. Усно пояснив, що не вважає у заяві від 16.09.2020 року про виклад вимог скарги у новій редакції обставини таким, що свідчать про зміну підстав та предмету скарги, оскільки, хоча і вказані у заяві, положення ст. 49 ЦПК України застосовуються лише до справ позовного провадження. А посилання у заяві на ст. 49 ЦПК України є формальним. При цьому просив до уваги та вирішення заяву про уточнення вимог від 26.08.2020 року не брати, а остаточною редакцією викладу обставин та вимог скарги просив вважати заяву від 16.09.2020 року.

Державний виконавець Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) Беккер О.М. з доводами представника скаржника не погодилася, у задоволенні заяви просив відмовити.

Дослідивши матеріали скарги в межах заявлених доводів, та заяву представника скаржника ОСОБА_1 про зміну підстав та предмету скарги та про виклад вимог скарги у навій редакції встановив наступне.

До суду зі скаргою на рішення державного виконавця 07.08.2020 року звернулася ОСОБА_2 у якій вказала, що на виконанні відділу державної виконавчої служби перебуває виконавче провадження №62460420 по виконанню виконавчого листа №666/1372/15-ц, виданого 23.06.2015 року Дніпровським районним судом м. Херсона, про стягнення з ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсиббанк» заборгованості.

02.07.2020 року державним виконавцем Праведним М.Ю. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, яку отримано скаржником 23.07.2020 року.

Зі змісту постанови вбачається, що виконавчий лист, на підставі якого відкрито виконавче провадження, видано 23.06.2015 року. Раніше виконавчий лист до виконання не пред`являвся. За викладених обставин, вважала, що державний виконавець неправомірно виніс постанову про відкриття виконавчого провадження поза межами строків пред`явлення виконавчого листа до виконання.

Окрім того, 08.07.2020 року державним виконавцем відповідною постановою накладено арешт на все рухоме та нерухоме майно ОСОБА_2 , що є безпідставним з огляду на те, що державний виконавець не повинен був відкривати виконавче провадження взагалі.

Зважаючи на викладені обставини, саме через пропуск строків на пред`явлення виконавчого листа до виконання, просила суд визнати неправомірною постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Праведного М.Ю. про відкриття виконавчого провадження №62460420 від 02.07.2020 року; зобов`язати начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати постанову державного виконавця Праведного М.Ю. про відкриття виконавчого провадження №62460420 від 02.07.2020 року, зобов`язати державного виконавця Праведного М.Ю. зняти арешт з майна ОСОБА_2 та повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання.

У подальшому, представником ОСОБА_2 ОСОБА_1 , через канцелярію суду 16.09.2020 року було подано заяву у якій останній виклав інші обставини скарги, а саме вказав, що після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ним було виявлено, що за змістом виконавчого листа виконанню підлягає звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором б,н від 18.04.2007 року, за реєстровим № 1599, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 69,6 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 для задоволення вимог ПАТ «Укрсиббанк».

Замість цього державним виконавцем відкрито виконавче провадження «Про стягнення коштів з ОСОБА_2 на користь АТ «Укрсиббанк», що є неправомірним, оскільки при стягненні коштів виконавцем звертається стягнення на кошти, рухоме майно, здійснюються інші заходи примусового стягнення та накладаються обмеження, хоча виконавчий документ прямо передбачає звернення стягнення лише на предмет іпотеки шляхом проведення торгів. У зв`язку із чим накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника є неправомірним, у той час як арешт має бути накладено лише на забезпечене іпотекою майно.

На підставі викладеного просив 1. Визнати неправомірною постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Праведного М.Ю. про відкриття виконавчого провадження ?62460420 від 02.07.2020 року; 2. Визнати неправомірною постанову державного виконавця Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Праведного М.Ю. про накладення арешту від 08.07.2020 року у виконавчому провадженні №62460420; 3. Зобов`язати начальника Дніпровського районного відділу державної виконавчої служби м. Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) скасувати постанову державного виконавця Праведного М.Ю. про відкриття виконавчого провадження №62460420 від 02.07.2020 року; 3. зобов`язати державного виконавця зняти арешт з всього рухомого та нерухомого майна ОСОБА_2 .

Цю редакцію обставин та вимог просив вважати остаточною.

За змістом абзацу 3 п. 13 Постанови Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ №6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах» у редакції від 07.02.2014 року у разі відсутності спеціальної норми щодо вирішення певних питань, що виникають при розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб державної виконавчої служби, при розгляді таких скарг мають застосовуватися положення ЦПК, якими врегульовано аналогічні питання, а саме: стаття 122 ЦПК - про відкриття провадження у справі (нині ст. 187 ЦПК України); статті 26, 27, 45 ЦПК - щодо кола осіб, які беруть участь у справі, їхніх прав та обов`язків (нині ст. 42, 43, 56 ЦПК України); статті 74-77 ЦПК - про судові виклики та повідомлення (нині ст. 128, 129 ЦПК України); глави 4 розділу III ЦПК - про судовий розгляд (нині гл. 6 розділу ІІІ ЦПК України); глав 1, 2 розділу V ЦПК - щодо апеляційного та касаційного оскарження судових рішень (гл. 1, 2 розділу V ЦПК України) тощо.

З урахуванням зазначеного, на підставі ч. 9 ст. 10 ЦПК України, вирішуючи питання про прийняття заяви про зміну підстав та предмету скарги та про виклад вимог скарги у навій редакції, суд керується приписами ст. 49 ЦПК України.

Відповідно до п. 2 ч. 2, ч. 3 ст. 49 ЦПК України позивач( у даному випадку скаржник) вправі збільшити або зменшити розмір позовних вимог до закінчення підготовчого засідання або до початку першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. До закінчення підготовчого засідання позивач має право змінити предмет або підстави позову шляхом подання письмової заяви. У справі, що розглядається за правилами спрощеного позовного провадження, зміна предмета або підстав позову допускається не пізніше ніж за п`ять днів до початку першого судового засідання у справі.

За загальними правилами, позовом у процесуальному сенсі є звернення до суду з вимогою про захист своїх прав та інтересів, який складається із двох елементів: предмета і підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

ЦПК України передбачає право позивача змінити або предмет позову, або підстави позову, оскільки в разі одночасної зміни предмета та підстав позову фактично виникає нова матеріально-правова вимога позивача, яка обґрунтовується іншими обставинами, а це за своєю суттю уже новий позов. У зв`язку з чим, одночасна зміна предмета позову та підстав позову прямо забороняється.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру. Під збільшенням розміру позовних вимог не може розумітися заявлення ще однієї чи кількох вимог, додатково до викладених у позовній заяві.

Як вбачається зі змісту скарги, поданої ОСОБА_2 07.08.2020 року, предметом оскаржуваних рішень державного виконавця є постанова про відкриття виконавчого провадження №62460420 від 02.07.2020 року з підстав пропущення стягувачем 3-річного строку пред`явлення до виконання виконавчого листа №666/1372/15-ц, виданого 23.06.2015 року Дніпровським районним судом м. Херсона і з цих же підстав скаржник просив зобов`язати держаного виконавця зняти арешт з майна боржника та повернути виконавчий документ стягувачу без прийняття до виконання. Обґрунтовуючи вимоги, скаржник керувався ст. ст.4 , 12, 74 ЗУ «Про виконавче провадження», ЦК України та ЦПК України.

У поданій 16.09.2020 року заяві, представник скаржника ОСОБА_5 зазначає про зміну підстав та предмету скарги і просить крім іншого додатково визнати неправомірною постанову державного виконавця від 08.07.2020 року про накладення арешту у виконавчому провадженні №62460420 та зобов`язати начальника ДВС вчинити певні дії. В обґрунтування заявленого вказує, що виконанню підлягає судове рішення в частині звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором б/н від 18.04.2007 року, за реєстровим №1599, а саме: трикімнатну квартиру, загальною площею 69,6 кв. м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 , що є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_2 для задоволення вимог ПАТ «Укрсиббанк» та оскільки виконавчий документ передбачає звернення стягнення лише на предмет іпотеки шляхом проведення торгів то накладення арешту на все рухоме та нерухоме майно боржника є неправомірним.

За своєю суттю скарга на дії державного виконавця передбачає заявлення вимоги немайнового характеру у зв`язку з оскарженням рішень, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення. А у заяві від 16.09.2020 року скаржником фактично ставиться питання про збільшення вимог скарги шляхом зміни як предмету так і підстав скарги, що не передбачено цивільним процесуальним законодавством. Крім того, суд зазначає, що право учасників виконавчого провадження ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження гарантовано ч. 1 ст. 19 ЗУ «Про виконавче провадження». На підтвердження факту неможливості ознайомитися з матеріалами виконавчого провадження до дати звернення до суду зі скаргою у первісній редакції, представником скаржника не надано жодних належних та допустимих доказів, що не узгоджується із заявою про зміну предмету та підстав скарги після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, які долучено представником органу виконавчої служби до судової справи.

На підставі викладено, суд приходить до висновку про відсутність процесуальних підстав для прийняття і задоволення заяви про зміну підстав та предмету скарги та про виклад вимог скарги у новій редакції.

Керуючись ст. ст. 49, 183, 258, 260, 353, 447, 450 Цивільного процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Заяву представника ОСОБА_1 , що діє в інтересах ОСОБА_2 про зміну підстав та предмету скарги та про виклад вимог скарги у новій редакції у справі за скаргою ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) на рішення державного виконавця, особа дії якої оскаржуються: Дніпровський районний відділ державної виконавчої служби м. Херсона Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Одеса) (, місце знаходження: 73036, м. Херсон, вул. Перекопська, буд. 166), заінтересовані особи у справі: Акціонерне товариство «УкрСиббанк» (, місце знаходження: 03115, м. Київ, вул. Ф. Пушиної, буд. 21) залишити без задоволення.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею та окремому оскарженню не підлягає.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 353 ЦПК України заперечення на ухвали, що не підлягають оскарженню окремо від рішення суду, включаються до апеляційної скарги на рішення суду.

Повний текст ухвали складено 22.09.2020 року.

Суддя Є.М. Булах