Справа № 441/2124/19 Головуючий у 1 інстанції: Яворська Н.І.
Провадження № 22-ц/811/111/20 Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м.Львів

Справа № 441/2124/19

Провадження № 22ц/811/111/20

Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,

суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.,

секретар Іванова О.О.

розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1

на ухвалу Городоцького районного суду Львівської області, постановлену у м. Львові 9 грудня 2019 року у складі судді Яворської Н.І.

у справі

за скаргою ОСОБА_1 на постанову начальника Мостиського районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області Дідика Р.З.,-

встановив:

27 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася зі скаргою на постанову начальника Мостиського районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області Дідика Р.З.

Ухвалою Городоцького районного суду Львівської області від 9 грудня 2019 рокускаргу залишено без розгляду.

Ухвалу суду оскаржила ОСОБА_1 . В апеляційній скарзі посилається на порушення судом норм процесуального права. Просить ухвалу суду скасувати та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. Вказує, що суд першої інстанції зробив помилковий висновок про участь у справі від її імені представника та, відповідно, відсутності у нього повноважень не ведення справи у суді порушивши її ( ОСОБА_1 ) особисту цивільну процесуальну дієздатність. Зазначає, що для підготовки, складання та оформленням скарги вона зверталась за професійною правничою допомогою до адвоката. Однак, подавала скаргу особисто від свого імені. Зазначає, що відповідно до ст.47 ЦПК України цивільна процесуальна дієздатність - це здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.Вважає, що суд першої інстанції безпідставно не визнав її здатність особисто здійснювати процесуальні дії.

Згідно з ч.2 ст.247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Відповідно до частин 4,5 ст.268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.

Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу належить задовольнити.

Відповідно до ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

На підставі ст.ст. 76-81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень належними, допустимими, достовірними та достатніми доказами, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Згідно зі ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданням цивільного судочинства.

Відповідно до ст. 264 ЦПК України під час ухвалення рішення суд вирішує такі питання: 1) чи мали місце обставини (факти), якими обґрунтовуються вимоги і заперечення, та якими доказами вони підтверджуються; 2) чи є інші фактичні дані, які мають значення для вирішення справи, та докази на їх підтвердження; 3) які правовідносини сторін випливають із встановлених обставин; 4) яка правова норма підлягає застосуванню до цих правовідносин; 5) чи слід позов задовольнити або в позові відмовити; а також питання щодо розподілу судових витрат, допуску рішення до негайного виконання, скасування заходів забезпечення позову.

Постановляючи ухвалу про залишення без розгляду скарги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідно до ч. 9 ст. 10 ЦПК України якщо спірні відносини не врегульовані законом, суд застосовує закон, що регулює подібні за змістом відносини (аналогія закону), а за відсутності такого - суд виходить із загальних засад законодавства (аналогія права).

Встановлено, що в обґрунтування своїх вимог скаржник посилається на ст. 447 ЦПК України, згідно якої сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду зі скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи. Так, скарга подається стороною виконавчого провадження.

ОСОБА_2 (боржник у виконавчому провадженні) повідомив суду першої інстанції, що ОСОБА_1 (його дружина), перебуває за кордоном і скарги не подавала особисто, а цим займався адвокат.

Суд першої інстанції прийшов до висновку про залишення скарги без розгляду, оскільки до скарги не додано доказів повноважень особи на ведення справи. Також на підставі вказаного, суд залишив без розгляду заяву про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа від 26 листопада 2019 року.

Колегія суддів не погоджується з такими висновками суду першої інстанції, з урахуванням наступного.

Встановлено, що 27 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернулася зі скаргою на постанову начальника Мостиського районного ВДВС ГТУЮ у Львівській області ОСОБА_3 Р.З. У скарзі зазначено, що її підписала ОСОБА_1 . Цю обставину вона стверджує в апеляційній скарзі, докази про інше відсутні.

Відповідно до ст. 15 ЦПК України учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.

Згідно із п. 1 ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до 47 цього Кодексу Здатність особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді (цивільна процесуальна дієздатність) мають фізичні особи, які досягли повноліття, а також юридичні особи.

Згідно із п.1, 2 ст. 257 ЦПК України суд постановляє ухвалу про залишення позову без розгляду, якщо: позов подано особою, яка не має цивільної процесуальної дієздатності; позовну заяву від імені заінтересованої особи подано особою, яка не має повноважень на ведення справи.

Колегія суддів приходить до висновку про відсутність підтверджень того, що скаргу подано особою, яка не мала повноважень на подання такої, оскільки ОСОБА_1 , не погодившись з оскаржуваною ухвалою подала на таку апеляційну скаргу, підтвердивши, що скаргу подано нею особисто.

Стаття 257 ЦПК України розміщена у розділі ІІІ цього Кодексу (позовне провадження).

Порядок судового контролю за виконанням судових рішень регулюються розділом VІІ зазначеного Кодексу, у якому не передбачено залишення скарги без розгляду.

Враховуючи наведені обставини, колегія суддів приходить до висновку про підставність апеляційної скарги та необхідність скасування оскаржуваної ухвали у зв`язку з порушенням норм процесуального права, які призвели до постановлення помилкової ухвали, що перешкоджає руху справи.

Керуючись: ст. 367, п.6 ч.1 ст.374, ст.ст. 379, 381-384, 388-391 ЦПК України, суд,-

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.

Ухвалу Городоцького районного суду Львівської області від 9 грудня 2019 року скасувати і направити справу для продовження розгляду до Городоцького районного суду Львівської області.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову складено та підписано 5 березня 2020 року.

Головуючий

Судді