справа № 2-2630/10
провадження №6/489/345/20
УХВАЛА

25 вересня 2020 року м. Миколаїв

Суддя Ленінського районного суду міста Миколаєва Коваленко І.В., який є головуючим у справі, розглянувши заяву ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, в якій просить суд поновити строк на оскарження постанов приватного виконавця виконавчого округу Миколаївської області Булахевіч С.В. та визнати протиправною і скасувати постанову про відкриття виконавчого провадження № 62029478 від 08.05.2020 та постанову про арешт майна боржника по виконавчому провадженню № 62029478.

При ознайомленні з матеріалами скарги встановлено, що ОСОБА_2 звернувся до суду щодо оскарження дій приватного виконавця, що були вчинені в межах виконавчого провадження № 62029478, відкритого на підставі виконавчого листа № 2-2630/10, виданого Ленінським районним судом міста Миколаєва 29.03.2011 по справі № 2-2630/10.

Ухвалою судді Ленінського районного суду міста Миколаєва від 03.09.2020 справу прийнято до розгляду та зупинено провадження по справі до повернення з Верховного Суду цивільної справи № 2-2630/10 до Ленінського районного суду міста Миколаєва.

18.09.2020 ОСОБА_1 звернувся до суду з заявою, в якій просить суд тимчасово, до набрання рішення суду законної сили, зупинити стягнення на підставі виконавчого листа № 2-2630, виданого Ленінським районним судом міста Миколаєва 20.03.2011 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ВАТ «Райффайзен Банк Аваль» заборгованості за кредитним договором.

Свою заяву мотивував тим, що Законом України «Про виконавче провадження» не передбачено зупинення виконавчих дій у зв`язку з оскарженням у суді рішень приватного виконавця. Зупинення виконавчих дій можливо лише відповідно до пункту 2 частини першої статті 34 Закону України України «Про виконавче провадження» - зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Посилаючись на наведене заявник просить на підставі статті 140 ЦПК України, вжити передбачені статтею 150 ЦПК України заходи забезпечення позову, а саме зупинити стягнення на підставі виконавчого листа, так як не зупинення стягнення істотно ускладнить його майнове становище, а відповідно і оспорюванні інтереси, у тому числі і шляхом звернення стягнення на заробітну плату.

Вивчивши матеріали скарги з доданими до неї документами та заяви про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа, суд не вбачає підстав для задоволення заяви.

Як вбачається зі скарги, ОСОБА_1 оскаржує дії приватного виконавця, а не сам виконавчий документ, зупинення якого можливе відповідно до пункту 6 частини першої статті 150 ЦПК України.

Розгляд цивільної справи в якій видано виконавчий документ здійснюється Верховним Судом.

Відповідно до пункту 15 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 № 6 «Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судових рішень у цивільних справах», при розгляді скарги на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд не вправі вжити заходів забезпечення скарги (аналогічно забезпеченню позову) шляхом зупинення виконавчого провадження, зупинення дії оскаржуваного рішення тощо, оскільки зазначене не є повноваженнями суду, а є виключним повноваженням державного виконавця, яке може бути оскаржено до суду.

Отже, з аналізу наведених положень ЦПК України, з урахуванням пункту 2 частини першої статті 34 Закону України «Про виконавче провадження» слідує, що законодавством не передбачено забезпечення скарги на дії виконавця шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого листа.

За таких обставин, заява про зупинення стягнення на підставі виконавчого листа задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 258-260, розділом VІІ ЦПК України, суд

ухвалив:

Заяву ОСОБА_1 про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа залишити без задоволення.

Ухвала може бути оскаржена до Миколаївського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Повний текст ухвали суду складено 25.09.2020.

Суддя І.В. Коваленко