Житомирський апеляційний суд
Справа №274/7185/19 Головуючий у 1-й інст. Корбут В. В.
Категорія 3 Доповідач Талько О. Б.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючої судді: Талько О.Б.,

суддів: Шевчук А.М., Коломієць О.С.,

за участю секретаря Пеклін Л.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу №274/7185/19 за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства "Альфа-Банк", Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Житомирського району Житомирської області в особі державного реєстратора Годзя Євгена Івановича, третя особа ОСОБА_2 , про визнання протиправними та скасування рішень про державну реєстрацію прав, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства "Альфа-Банк" на ухвалу судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 листопада 2019 року, постановлену під головуванням судді Корбута В.В.,

В С Т А Н О В И В :

У листопаді 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом, в якому зазначив, що з метою забезпечення належного виконання ОСОБА_2 кредитних зобов`язань він 5 вересня 2007 року передав в іпотеку АТ «Укрсоцбанк» належний йому незакінчений будівництвом житловий будинок, загальною площею 212, 4 кв.м., житловою площею 69,4 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку, площею 1000, 00 кв.м., розташовану за вищевказаною адресою.

29 жовтня 2019 року йому стало відомо про те, що право власності на зазначене нерухоме майно зареєстроване за АТ « Укрсоцбанк» на підставі рішень державного реєстратора « Центру державної реєстрації» Садківської сільської Годзь Є.І., про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності здійснено відповідні записи.

На думку позивача, при реєстрації права власності на спірне майно за АТ «Укрсоцбанк» не були враховані положення Закону України « Про мораторій на стягнення майна громадян України, наданого як забезпечення кредитів в іноземній валюті».

Окрім того, на даний час судом розглядається справа про звернення стягнення на іпотечне майно й наданий банком у цій справі розрахунок заборгованості за кредитним договором істотно відрізняється від розрахунку, який містився у вимозі про дострокове погашення всієї суми боргу, направленій боржнику у березні 2011 року. Після направлення цієї вимоги банк втратив право нараховувати проценти за кредитом, отже сума заборгованості є спірною й реєстрація права власності на іпотечне майно була проведена всупереч вимогам законодавства, адже такий спосіб звернення стягнення є позасудовим й може застосовуватись у разі відсутності спору, за добровільної згоди іпотекодавця. Проте така згода була відсутня.

Окрім того, при вирішенні питання про звернення стягнення на іпотечне майно підлягають застосуванню положення цивільного законодавства про позовну давність. Отже зазначені обставини у своїй сукупності свідчать про відсутність передбачених законом підстав для звернення стягнення на вказане майно шляхом реєстрації права власності на нього за іпотекодержателем.

З огляду на вищезазначене, позивач просив визнати незаконними та скасувати рішення державного реєстратора Комунального підприємства «Центр державної реєстрації» Садківської сільської ради Годзя Є.І. про державну реєстрацію права власності за АТ « Укрсоцбанк» на незакінчений будівництвом житловий будинок, загальною площею 212, 4 кв.м., житловою площею 69,4 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку, площею 1000, 00 кв.м., розташовану за вищевказаною адресою.

Разом з позовною заявою ОСОБА_1 подав до суду заяву про забезпечення позову, в якій просив накласти арешт на вказаний незакінчений будівництвом житловий будинок та земельну ділянку й заборонити державним реєстраторам та органам державної реєстрації прав вчиняти будь-які реєстраційні дії щодо цього нерухомого майна, а також заборонити представникам АТ «Укрсоцбанк» виселяти та знімати з реєстрації мешканців даного незакінченого будівництвом житлового будинку й вселяти до цього житла інших осіб.

Обгрутовуючи заяву, зазначив, що на даний час представники банку вчиняють активні дії щодо відчуження цього будинку. Так, 7 листопада 2019 року на території спірного будинковолодіння був вивішений плакат з оголошенням про те, що цей будинок є приватною власністю банку.

Ухвалою Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 листопада 2019 року заяву задоволено частково.

Накладено арешт на належні АТ « Укрсоцбанк» незакінчений будівництвом житловий будинок, загальною площею 212, 4 кв.м., житловою площею 69,4 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку, кадастровий номер :01:028:0024, площею 1000, 00 кв.м., розташовану за вищевказаною адресою.

В задоволенні решти вимог заяви відмовлено.

В апеляційній скарзі АТ «Альфа Банк», яке є правонаступником АТ «Укрсоцбанк», посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати ухвалу та постановити нове судове рішення,- про відмову у задоволенні заяви про забезпечення позову.

Зокрема, зазначає, що позов містить суто формальний характер та поданий до суду з метою перешкодити банку розпоряджатися майном, право власності на яке набуто у встановленому законом порядку. Вжиття заходів забезпечення позову є правом, а не обов`язком суду й, враховуючи зміст позовних вимог та обгрунтування позову, суд повинен був відмовити у задоволенні заяви.

При вирішенні питання щодо забезпечення позову суд врахував інтереси лише позивача й залишив поза увагою ту обставину, що в даному випадку порушуються права банку, який є іпотекодержателем й вправі задовольнити свої вимоги за рахунок іпотечного майна. За умови чинності іпотечного договору вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на іпотечне майно є неспівмірним із заявленими позовними вимогами.

В судовому засіданні представник АТ « Альфа Банк» підтримав апеляційну скаргу.

На думку представника позивача, апеляційна скарга є безпідставною.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення осіб, які з`явились в судове засідання, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

За правилами ч.ч.1,2 ст. 149 ЦПК України суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених статтею 150 цього Кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Отже, метою забезпечення позову є вжиття судом, у провадженні якого перебуває справа, заходів щодо охорони матеріально-правових інтересів позивача від можливих недобросовісних дій з боку відповідача з тим, щоб забезпечити позивачу реальне та ефективне виконання судового рішення, якщо воно буде прийняте на користь позивача, в тому числі й задля попередження потенційних труднощів у подальшому виконанні такого рішення.

Згідно зі ст. 150 ЦПК України позов забезпечується, зокрема, накладенням арешту на майно та (або) грошові кошти, що належать або підлягають передачі або сплаті відповідачеві і знаходяться у нього чи в інших осіб; забороною вчиняти певні дії.

Відповідно до роз`яснень, які містяться у п. 4 постанови Пленуму Верховного Суду України від 22 грудня 2006 року №9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову», розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд ( суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитись, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовним вимогам.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами виникли спірні правовідносини щодо правомірності реєстрації за АТ «Укрсоцбанк», правонаступником якого є АТ « Альфа-Банк», права власності на незакінчений будівництвом житловий будинок, загальною площею 212, 4 кв.м., житловою площею 69,4 кв.м., який знаходиться в АДРЕСА_1 , а також земельну ділянку, площею 1000, 00 кв.м., розташовану за цією ж адресою.

Досліджений в судовому засіданні витяг з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності містить інформацію про те, що державним реєстратором Годзь Є.І. прийнято рішення про державну реєстрацію за АТ «Укрсоцбанк» права власності на вказане майно, яке було передане позивачем в іпотеку банку.

Враховуючи ту обставину, що спір з приводу реєстрації вказаного нерухомого майна в судовому порядку остаточно не вирішений, а застосований судом вид забезпечення позову є співмірним та відповідає позовним вимогам, підстави для скасування ухвали відсутні.

Доводи апеляційної скарги є безпідставними та не спростовують висновків суду.

Керуючись ст. ст. 259, 268,367,368,374,375,381-384 ЦПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства "Альфа-Банк" залишити без задоволення, а ухвалу судді Бердичівського міськрайонного суду Житомирської області від 18 листопада 2019 року, - без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуюча Судді:

Повний текст постанови складений 6 березня 2020 року.