У Х В А Л А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м.Київ

Солом`янський районний суд м. Києва

в складі головуючого судді - Жовноватюк В.С.,

за участю секретаря - Дерев`янко К.С.,

представника скаржника ОСОБА_1 ,

представника стягувача ОСОБА_2 ,

представника ВДВС - Дубровіна С.І.,

розглянувши в судовому засіданні в залі суду в м. Києві скаргу боржника - ОСОБА_3 на рішення, дії та бездіяльність державного виконавця в порядку ст. 447 ЦПК України, зацікавлені особи: стягувач - ОСОБА_4 , старший державний виконавець відділу ДВС Солом`янського районного управління юстиції Мацко Денис Анатолійович , Головний державний виконавець Солом`янського районного відділу ДВС ГТУЮ у м. Києві Кедик Тетяна Володимирівна, -

ВСТАНОВИВ:

Сторона виконавчого провадження - боржник ОСОБА_3 звернувся до суду із вищезазначеною скаргою, в якій просив поновити строк на оскарження дій та бездіяльності державних виконавців під час виконання виконавчого листа Солом`янського районного суду м. Києва №760/17604/14-ц від 28.04.2015 та визнати незаконними і скасувати постанови про відкриття виконавчого провадження №47493261 від 12.05.2015, постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження від 08.09.2015 та постанови про арешт коштів боржника від 09.08.2019, мотивуючи свої вимогши наступним.

Так, 13.02.2015 Солом`янським районним судом м. Києва постановлено рішення у справі №760/17604/14-ц, яким позов ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа КП "Індустріальне", про зобов`язання вчинити певні дії, відшкодування матеріальної та моральної шкоди, - задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_3 на користь ОСОБА_4 матеріальну шкоду в розмірі 13535,00 грн, моральну шкоду в розмірі 2000,00 грн, витрати на спеціаліста в розмірі 3500,00 грн, 142,16 грн, витрати на правову допомогу в розмірі 730,80 грн, судовий збір 487,20 грн, а всього - 20395,16 грн. Відповідно судом видано і виконавчі листи.

08.05.2015 стягувач ОСОБА_4 звернулась із заявою до виконавчої служби про відкриття виконавчого провадження.

12.05.2015 постановою старшого державного виконавця Солом`янського районного відділу ДВС м. Києва ГТУЮ у м. Києві Мацко Д.А. про відкриття виконавчого провадження відкрито виконавче провадження №47493261 з примусового виконання вищезазначеного виконавчого листа.

Боржник стверджує, що всупереч імперативним положенням Закону України "Про виконавче провадження" копія даної постанови боржнику направлена не була.

08.09.2015 тим же державним виконавцем винесена постанова про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Дана постанова також, за твердження боржника, рекомендованим листом йому направлена не була, як і постанова головного державного виконавця Солом`янського районного відділу ДВС у м. Києві ГТУЮ у м. Києві Кедік Т.В. , якою накладено арешт на кошти боржника, від 09.08.2019.

З цих підстав, а саме не направлення даних постанов боржнику, останній просить визнати їх незаконними та скасувати. Крім того, боржник зазначає, що йому взагалі нічого не було відомо про це відкрите виконавче провадження. Про його існування він дізнався тільки в серпні 2019 року, коли його представник озаноймився із матеріалами даного виконавчого провадження. Тому і просить поновити строк на звернення до суду із даною скаргою.

Також боржник стверджує, що державні виконавця чинили протиправну бездіяльність, не закриваючи дане виконавче провадження, оскільки особи з прізвищем " ОСОБА_5 " не існує з тим ідентифікаційним кодом, який фігурує в матеріалах виконавчого провадження. Є особа на прізвище " ОСОБА_3 ", і це він.

В судовому засіданні представник боржника підтримав доводи скарги з підстав, викладених вище, та додав, що "ми не будемо виконвувати рішення суду, яке постановлено з помилками, де замість прізвища " ОСОБА_3 " зазначено " ОСОБА_5 ".

На питання суду щодо строку, який положеннями ст. 449 ЦПК України визначений 10 днів з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення її права або свободи, в контексті того, що за твердженням боржника вони дізналися про існуюче виконавче провадження в серпні 2019 року, коли і ознайомились із його матеріалами, а до суду звернулися з даною скаргою через 6 місяців, в лютому 2020 року, представник боржника відповів, що йому необхідний був такий тривалий час на підготовку доводів скарги.

На питання чи звертався боржник до суду із заявами про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, оскільки серед підстав даної скарги він наводить і те, що взагалі даний виконавчий лист не підлягнає виконанню, відповів, що так, але він не погоджується із ухваленим за наслідками розгляду такої заяви рішенням.

Представник стягувача в судовому засіданні категорично заперечував проти задоволення скарги. Звернув увагу суду на те, що від моменту постановлення рішення у справі боржник ОСОБА_3 займає активну позицію в тому, якби не виконати рішення суду. Так, він подає всіляки скарги від апеляційних на саме рішення, до скарг на дії виконавців, також заяви про визнання виконавчого листа таким , що не підлягає виконанню. При цьому, в цих скаргах і заявах він зазначає одні й ті ж самі доводи, яким суди різних інстанцій вже давно надали свою правову оцінку і визнали необгрунтованими.

Представник стягувача додав, що описка в самому рішення і прізвищі боржника вже давно виправлена. Про існування такого виконавчого провадження боржнику також вже давно відомо. Переконував суд, що боржник взагалі подаючі за викладених обставин чергові безпідставні скарги зловживає свої процесуальними правами.

Щодо строку поновлення звернення до суду із даною скаргою зауважив, що поважних причин пропуску боржник не навів. Більше того. просив враховувати строк не з серпня 2019 року, коли боржник нібито дізнався про виконавче провадження, а саме 2015 рік, коли, стверджує представник стягувача, він ообисто спілкувався із боржником, і в той час з його представниками саме по матеріалам відкритого виконавчого провадження.Але якщо і брати за відлік серпень 2019 року, то 6 місяців це занадто великий строк для підготовки саме таких, як викладені боржником, доводів скарги. Просив врахувати співмірність та розумність. Захистити інтереси стягувача в конктексті правової визначеності.

Також представник стягувача надав суду розрахунок витрат стягувача на правову допомогу. Просив стягнути з боржника 10000,00 грн.

В свою чергу, представник боржника жодних зауважень щодо такого розрахунку не навів, ні в частині складності справи, ні в частині виконаних адвокатом робіт, обсягом наданих послуг.

Представник ВДВС також категорично заперечував проти доводів скарги. Зазначив, щона виконання ухвали суду про витребюування доказів направлені належним чином засвідчені матеріали виконавчого провадження. Наголосив, що діюче законодавсто вимагає направлення рекомендованим листом виключно постанови про відкриття виконавчого провадження на адресу боржника, зазначену у виконавчому документі. Безумовно, рекомендованим листом постанова і була направлена. Але, за спливом 5 років такі реєстри не зберіглися. Термін їх зберігання 1 рік. До того ж наголосив, що за матеріалами виконавчого провадження представник боржника знайомився з даними матеріалами виконавчого провадження ще в 2015 році, про що зробив розписку в справі. Інший вже представник - повторно ознайомився в серпні 2019 року. Переконує суд в тому, що від самого початку боржнику було джобре відомо про це відкрите виконаче проваджєння та про винесені державними виконавцями рішення.

Представник боржника задав питання представнику ДВС, а чи може він стверджувати, що представник боржника, який знайомився з відповідними матеріалами виконавчого провадження в 2015 році, довів цю інформацію до свого клієнта, тобто боржника ОСОБА_3 .? Але зазначене питання було знято судом. Також суд не приймає до уваги відповідні зауваження представника боржника з цього приводу.

Заслухавши учасників та дослідивши матеріали скарги, суд приходить до наступного висновку.

Відповідно до ст.447 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншою посадової особи державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

При цьому, скаргу може бути подано до суду у 10-денний строк з дня, коли особа дізналася або повинна буула дізнатися про порушення її права або свободи (ч.1 ст.449 ЦПК України).

Пропущений з поважних причин строк для подання скарги може бути поновдено судом (ч.2 ст.449 ЦПК України).

Так, боржник звернувся до суду із даною скаргою 07.02.2020.

За матеріалами свої скарги про ймовірне порушення свого права він дізнався випадково з Автоматизованої системи виконавчого провадження 07.08.2019.

З представлених матеріалів виконавчого провадження №47493261 вбачається, що даний представник боржника ОСОБА_3 - ОСОБА_1 06.08.2019 ознайомився із матеріалами даного виконавчого провадження (а.с.110).

Крім того, в матеріалах даного виконавчого провадження наявний договір №358 про надання правлвлї допомоги ОСОБА_3 . Адвокатським об`єднанням "Адвокатський кабінет Дмитра Макучкіна" від 05.03.2015 та розписка адвоката Серьогіна К.В. - представника боржника про ознайомлення з матеріалами даного виконавчого провадження 14.09.2015 (а.с.143, 170).

За викладених обставин суд приходить до висновку про те, що 10 денний строк на оскарження дій, бездіяльності, рішень державного виконавця боржником безумовно пропущений.

Щодо можливості поновити цей строк, то слід наголосити, що закон вимагає наведення поважних причин пропуску і подальшої оцінки їх судом. Пояснення представника боржника, що 6 місяців він готував доводи за скаргою такими поважними причиниами вважатися не може.

Крім того, самі підстави скарги також спростовуються матеріалами наданого виконавчого провадження.

Дійсно, відповідно до ч.1 ст.31 Закону України "Про виконавче провадження" в редакції 05.04.2015, копії постанов державного виконавця та інші документи виконавчого провадження, що державний виконавець зобов`язаний довести до відома сторін та інших учасників виконавчого провадження , надсилаються адресатам із супровідними листами простою кореспонденцією, крім постанов про відкриття виконавчого провадження або відмову у відкритті виконавчого провадження, поверення виконавчого документа стягувачу, що надсилаються рекомендованим листом з повідомленням про вручення. Боржник вважається повідомленим про відкриття виконавчого провадження, якщо йому надіслано постанову про відкриття виконавчого провадження за адресою, зазначеною у виконавчому документі.

Так, з представлених матеріалів виконавчого провадження вбачається, що 12.05.2015 постановою державного виконавця відкрито виконавче провадження ВП №47493261, копія направлена боржнику та стягувачу (а.с.153, 154).

08.09.2015 постановою державного виконавця накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, копія направлена боржнику та стягувачу (а.с.146, 147).

09.08.2019 державним виконавцем винесена постанова про арешт коштів боржника, копія направлена боржнику та стягувачу (а.с.129, 130).

Відтак, доводи боржника спростовані матеріалами наданого виконавчого провадження.

Такж під час розгляду справи знайшли своє підтвердження заперечення представника стягувача, що боржник від моменту ухвалення основного рішення в 2015 році неодноразово звертався до суду із різноманітними скаргами та заявами, від апеляційних скарг до заяв про визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню. Зазначеним скаргам та заявами судами була надана правова оцінка. Також вбачається, що доводи з прводу неналежно оформленого виконавчого листа в частині правильного зазначення прізвища боржника не " ОСОБА_5 ", а " ОСОБА_3 " були оцінені судами та підстав для визнання виконавчого листа таким, що не підлягає виконанню, суд не знайшов (а.с.73-85).

Також вбачається, що ухвалою Солом`янського районного суду м. Києва від 18.02.2020 виправлено описку, допущену в рішенні суду від 13.02.2015 у цивільній справі за позовом ОСОБА_4 до ОСОБА_3 , третя особа КП "Індустріальне", про відкшодування матеріальної та моральної шкоди , заподіяної внаслідок залиття квартири, а саме правильно зазначено прізвище боржника " ОСОБА_3 " (а.с.84).

Примйаючи рішення про відмову в задоволенні вимог по скарзі через порушення скаржником строку звернення до суду із даною скаргою та по суті заявлених вимог.

Також суд стягує відповідно до ст.137 ЦПК України розмір витрат на професійну допомогу.

Згідно із ч.4 ст.137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із

1)складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг),

2)часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг),

3)обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт,

4)ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.

Лише у разі недотримання вимог ч.4 ст.137 ЦПК України суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між стороанми.

Клопотань з цього приводу з боку представника боржника не надходило.

Представником стягувача надано відповідні документи на підтвердження (а.с.95-104).

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.133-141, 447-453 ЦПК України, суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги, - відмовити.

Стягнути з ОСОБА_3 , код ІПН НОМЕР_1 , на користь ОСОБА_4 , код ІПН НОМЕР_2 , витрати на професійну правничу допомогу 10000 (десять тисяч) грн.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому ухвала суду не були вручені у день її проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Суддя В.С. Жовноватюк

Повний текст виготоволено 24.09.2020