У Х В А Л А

07 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 280/793/19

провадження № 61-12358ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 09 січня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 15 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій про стягнення грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні,

встановив:

ОСОБА_1 звернувся до суду з вищевказаним позовом. Під час розгляду справи уточнив позовні вимоги і остаточно просив стягнути з відповідача залишок невиплаченої грошової компенсації за невикористану щорічну відпустку в кількості 13 календарних днів на загальну суму 512, 73 грн та середній заробіток за весь час затримки починаючи від 16 лютого 2019 року по день фактичного розрахунку відповідно до статті 117 КЗпП України в сумі 25347, 30 грн. В обґрунтування позову зазначив, що при звільненні 15 лютого 2019 повний розрахунок з ним проведений не був.

Рішенням Коростишівського районного суду Житомирської області від 09 січня 2020 року позов задоволено частково. Стягнуто з Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку з 15 лютого 2019 року по день розрахунку 24 травня 2019 року в сумі 25347, 30 грн (без утримання податку й інших обов`язкових платежів). Вирішено питання судових витрат. В частині позовної вимоги щодо стягнення грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки відмовлено.

14 серпня 2020 року Мобільний рятувальнийцентр швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуаційнаправив засобами поштового зв`язку до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на рішення рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 09 січня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 15 червня 2020 року.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 102 грн.

Ціна позову в цій справі становить 25 860, 03 грн (512, 73 грн+ 25 347, 30 грн), що станом на 01 січня 2020 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн х 250 = 525 500 грн).

У касаційній скарзі відсутні посилання на вказані вище обставини, які є підставами для відкриття провадження у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржуванізаявником судовірішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і вони не підлягаютькасаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституцій України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій на рішення Коростишівського районного суду Житомирської області від 09 січня 2020 року та постанову Житомирського апеляційного суду від 15 червня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Мобільного рятувального центру швидкого реагування Державної служби України з надзвичайних ситуацій про стягнення грошової компенсації за невикористані дні щорічної відпустки та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук