У Х В А Л А

про залишення позовної заяви без руху

22 вересня 2020 року м. Черкаси

Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Миколаєнко Т.А., отримавши матеріали позовної заяви ОСОБА_1 до Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності, -

в с т а н о в и л а:

03 вересня 2020 ОСОБА_1 (зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 ), звернулася до суду із позовною заявою до Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області (місцезнаходження: вул. 30-річчя Перемоги, 42, с. Будище, Черкаський район, Черкаська область), у якій просила суд:

-відкрити провадження у справі;

-визнати договір купівлі-продажу № 365-2 від 09 жовтня 1997 року, завірений «Українською біржею нерухомості» (Черкаська філія), таким, що є дійсним;

- визнати за нею право власності на житлове приміщення (квартиру) за адресою: АДРЕСА_1 , відповідно до договору купівлі-продажу № 365-2 від 09 жовтня 1997 року, завіреного «Українською біржею нерухомості» (Черкаська філія).

Згідно зі ст. 33 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) автоматизованою системою документообігу суду, з урахуванням положень ст.ст. 36, 37 ЦПК України, було визначено головуючу суддю Миколаєнко Т.А. та 04 вересня 2020 року передано їй дану справу.

Враховуючи, що 05 вересня 2020 року та 06 вересня 2020 року були вихідними днями, а у період з другої половини дня 08 вересня 2020 року по 21 вересня 2020 року включно головуюча суддя Миколаєнко Т.А. перебувала на лікарняному, питання про можливість відкриття провадження у даній справі вирішується саме сьогодні.

Вивчивши вказану позовну заяву з доданими до неї матеріалами, вважаю, що вона повинна бути залишена без руху, виходячи з наступних підстав.

Вимоги до оформлення позовної заяви визначені статтею 175 ЦПК України.

Згідно з частиною 1 статті 175 ЦПК України у позовній заяві позивач викладає свої вимоги щодо предмета спору та їх обґрунтування.

Відповідно до вимог п. п. 3, 4, 5, 8, 9 ч. 3 ст. 175 ЦПК України позовна заява повинна містити: зазначення ціни позову, якщо позов підлягає грошовій оцінці; зміст позовних вимог: спосіб (способи) захисту прав або інтересів, передбачений законом чи договором, або інший спосіб (способи) захисту прав та інтересів, який не суперечить закону і який позивач просить суд визначити у рішенні; якщо позов подано до кількох відповідачів - зміст позовних вимог щодо кожного з них; виклад обставин, якими позивач обґрунтовує свої вимоги; зазначення доказів, що підтверджують вказані обставини; перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви; зазначення доказів, які не можуть бути подані разом із позовною заявою (за наявності); зазначення щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових або електронних доказів, копії яких додано до заяви; попередній (орієнтований) розрахунок суми судових витрат, які позивач поніс і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Частиною 4 статті 177 ЦПК України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі, або документи, що підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону.

За змістом статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 840,80 грн та не більше 10510 грн.

Згідно з частиною 2 статті 6 Закону України «Про судовий збір» у разі якщо судовий збір сплачується за подання позовної заяви до суду в розмірі, визначеному з урахуванням ціни позову, а встановлена при цьому позивачем ціна позову не відповідає дійсній вартості спірного майна або якщо на день подання позову неможливо встановити точну його ціну, розмір судового збору попередньо визначає суд з подальшою сплатою недоплаченої суми або з поверненням суми переплати судового збору відповідно до ціни позову, встановленої судом у процесі розгляду справи.

Як убачається з позовної заяви та доданих до неї матеріалів, позивачем заявлено одну позовну вимогу майнового характеру, за яку сплачено судовий збір сплачено у сумі 878 гривень 80 коп., та одну позовну вимогу немайнового характеру, за яку судовий збір сплачено не було.

Частиною третьою статті 6 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до суду позовної заяви майнового характеру фізичною особою ставка судового збору становить 1 відсоток ціни позову, але не менше 0,4 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб та не більше 5 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто не менше 840,80 грн та не більше 10510 грн, а за подання до суду фізичною особою позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору становить 0,4 % розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, тобто 840,80 грн.

Отже, позивачка не сплатила судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру у сумі 840 гривень 80 копійок.

Крім того, для визначення правильного розміру сплати судового збору позивачем за позовну вимогу майнового характеру, до матеріалів позовної заяви мають бути додані документи, що підтверджують оціночну вартість житлового приміщення, стосовно якого позивач просить визнати за нею право власності.

У цьому контексті суд зауважує, що позивач не позбавлена можливості отримати у відповідних органах документи про оціночну вартість зазначеного житлового приміщення для остаточного визначення ціни позову.

Крім того, як убачається з матеріалів позовної заяви, до неї додано копію технічного паспорту квартири АДРЕСА_2 , однак, всупереч вимогам п. 8 ч. 3 ст. 175 ЦПК України, у додатках до позовної заяви відомості щодо долучення копії технічного паспорту відсутні.

Також, за приписами частини 5 статті 177 ЦПК України позивач зобов`язаний додати до позовної заяви всі наявні в нього докази, що підтверджують обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги (якщо подаються письмові чи електронні докази позивач може додати до позовної заяви копії відповідних доказів).

Частиною 2 статті 83 ЦПК України визначено, що позивач, особи, яким законом надано право звертатися до суду в інтересах інших осіб, повинні подати докази разом з поданням позовної заяви.

Статтею 79 ЦПК України встановлено, що достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.

Так, вимогам, встановленим ст.ст. 175, 177 ЦПК України, позовна заява ОСОБА_1 не відповідає з огляду на наступне:

- позивачем зазначено в якості відповідача Будищенську сільську раду Черкаського району Черкаської області, однак, не зважаючи на те, що зміст позову це вказівка позивача на спосіб захисту вже порушеного права (ст. 16 ЦК України), жодних самостійних вимог до юридичної особи позивач не пред`являє та не вказує, яким чином порушені її права даним відповідачем, а в позовній заяві відсутнє посилання на докази спору саме між сторонами по справі;

- позивачем не зазначено ціну позову, хоч даний позов підлягає грошовій оцінці, та не надано жодних доказів на підтвердження дійсної ринкової вартості житлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1 , стосовно якого позивач хоче визнати за собою право власності, та з якої має бути сплачено судовий збір;

- з позовної заяви вбачається, що вона одночасно містить одну вимогу немайнового характеру (визнання дійсним договору купівлі-продажу) та вимогу майнового характеру (визнання права власності на нерухоме майно), проте судовий збір сплачено лише в сумі 878,80 грн, у зв`язку з чим позивачу необхідно доплатити судовий збір з урахуванням ціни позову;

- до матеріалів позовної заяви додано копію технічного паспорта на квартиру, складеного станом на 02 жовтня 1997 року, при цьому у позові не вказано, чи проводились у спірній квартирі будь-які добудови чи перебудови;

- не зазначено відомості щодо наявності інвентаризаційної справи на підтвердження проведення відповідним бюро технічної інвентаризації реєстрації за позивачем спірної квартири;

- не вказано інформації щодо наявності у позивача або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

- відсутній попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи.

Крім того, суд зауважує, що в позовній заяві позивач вказує про те, що зверталась до державного нотаріуса щодо оформлення даного договору купівлі-продажу і отримала відмову в прийнятті договору як правовстановлюючого документу, оскільки він не відповідає вимогам чинного законодавства, однак доказів такої відмови до позовної заяви вона не долучає.

Відповідно до частини четвертої статті 83 ЦПК України, якщо доказ не може бути поданий у встановлений законом строк з об`єктивних причин, учасник справи повинен про це письмово повідомити суд та зазначити: доказ, який не може бути подано; причини, з яких доказ не може бути подано у зазначений строк; докази, які підтверджують, що особа здійснила всі залежні від неї дії, спрямовані на отримання вказаного доказу.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 84 ЦПК України учасник справи, у разі неможливості самостійно надати докази, вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 цього Кодексу. Якщо таке клопотання заявлено з пропуском встановленого строку, суд залишає його без задоволення, крім випадку, коли особа, яка його подає, обґрунтує неможливість його подання у встановлений строк з причин, що не залежали від неї. У клопотанні повинно бути зазначено: 1) який доказ витребовується; 2) обставини, які може підтвердити цей доказ, або аргументи, які він може спростувати; 3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має відповідна особа; 4) вжиті особою, яка подає клопотання, заходи для отримання цього доказу самостійно, докази вжиття таких заходів та (або) причини неможливості самостійного отримання цього доказу.

За даних обставин, вимоги ЦПК України щодо пред`явлення позову не дотримано, а тому вирішення питання про відкриття провадження в даній справі буде передчасним.

Відповідно до статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» від 23 лютого 2006 року № 3477-IV суди застосовують Конвенцію з прав людини та основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Згідно усталеної практики Європейського суду з прав людини, реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду, кожна держава-учасниця Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентним є рішення Європейського суду з прав людини у справі «Креуз проти Польщі» (СASE OF KREUZ v. POLAND), заява № 28249/95, від 19 червня 2001 року, у пункті 53 якого Суд зазначив: "Право на суд" не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави.

Крім того, у пункті 22рішення у справі "Мельник проти України" (заява № 23436/03) від 28 березня 2006 року, Суд нагадує, що право на суд, одним з аспектів якого є право доступу до суду, не є абсолютним; воно може бути обмеженим, особливо щодо умов прийнятності скарги. Однак право доступу до суду не може бути обмежено таким чином або у такій мірі, що буде порушена сама його сутність. Ці обмеження повинні мати законну мету та бути пропорційними між використаними засобами та досягнутими цілями.

За змістом частин першої третьої статті 185 ЦПК України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, викладених у статтях 175 і 177 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня надходження до суду позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Якщо позивач відповідно до ухвали суду у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтями 175 і 177 цього Кодексу, позовна заява вважається поданою в день первісного її подання до суду. Якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви у строк, встановлений судом, заява вважається неподаною і повертається позивачеві.

Отже, ОСОБА_1 необхідно:

- уточнити суб`єктний склад учасників справи або вказати, яким чином порушені її права даним відповідачем;

- зазначити ціну позову, виходячи з дійсної вартості квартири на час звернення до суду, на яку вона фактично просить визнати за собою право власності, та сплатити судовий збір відповідно до даної суми, з урахуванням уже сплаченої суми судового збору - 878 гривень 80 копійок, яка враховується судом, та надати суду документальне підтвердження його сплати (ціну позову можливо встановити шляхом звернення позивача до відповідних експертних та інших установ з метою проведення оцінки майна, після визначення якої можливо встановити ціну позову і сплатити відповідний розмір судового збору);

- сплатити судовий збір за позовну вимогу немайнового характеру у розмірі 840 гривень 80 копійок, та надати суду оригінал доказу сплати судового збору;

- повідомити, чи проводились у спірній квартирі будь-які добудови чи перебудови;

- вказати відомості щодо наявності інвентаризаційної справи на підтвердження проведення відповідним бюро технічної інвентаризації реєстрації за позивачем спірної квартири;

- зазначити інформацію щодо наявності у неї або іншої особи оригіналів письмових доказів, копії яких додано до заяви;

- надати попередній (орієнтовний) розрахунок суми судових витрат, які позивач понесла і які очікує понести у зв`язку із розглядом справи;

- зазначити актуальний перелік документів та інших доказів, що додаються до заяви;

- подати всі докази разом з поданням позовної заяви, а в разі неможливості їх подання у встановлений законом строк з об`єктивних причин, письмово повідомити про це суд.

Суд зауважує, що у разі неможливості самостійно надати докази, позивач вправі подати клопотання про витребування доказів судом. Таке клопотання повинно бути подане в строк, зазначений у частинах другій та третій статті 83 ЦПК України.

З урахуванням вищевикладеного, позовну заяву ОСОБА_1 необхідно залишити без руху і надати позивачу строк для усунення вищевказаних недоліків.

Керуючись ст.ст. 175, 177, 185 ЦПК України, суддя, -

п о с т а н о в и л а:

Позовну заяву ОСОБА_1 до Будищенської сільської ради Черкаського району Черкаської області про визнання договору купівлі-продажу дійсним та визнання права власності - залишити без руху, надавши позивачці десятиденний строк з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху для усунення вказаних недоліків.

Роз`яснити позивачці, що у разі, якщо вона у встановлений строк виконає вимоги, визначені статтею 175 ЦПК України, позовна заява буде вважатися поданою в день первісного її подання до суду.

У разі невиконання ухвали суду, позовна заява вважатиметься неподаною та буде повернена позивачці.

Ознайомитись з повним текстом ухвали суду, в електронній формі, сторони можуть за веб-адресою Єдиного державного реєстру судових рішень: http://www.reyestr.court.gov.ua/.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею і оскарженню не підлягає.

Суддя: Т. А. Миколаєнко