ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 552/5930/18 Номер провадження 22-ц/814/878/20Головуючий у 1-й інстанції Васильєва Л. М. Доповідач ап. інст. Дорош А. І.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

Головуючого судді - доповідача Дорош А.І.

Суддів: Лобова О.А., Триголова В.М.

при секретарі Філоненко О.В.

переглянув у відкритому судовому засіданні в м. Полтаві за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1

на рішення Київського районного суду Полтавської області від 27 листопада 2019 року, ухвалене суддею Васильєвою Л.М., повний текст рішення складено - 29 листопада 2019 року

у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні власністю,-

В С Т А Н О В И В:

У жовтні 2018 року ОСОБА_2 звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про усунення перешкод в користуванні належними йому на праві приватної власності ѕ частками житлового будинку АДРЕСА_1 , зобов`зати співвласника ОСОБА_1 не чинити йому перешкоди у проведенні будівельно - ремонтних робіт даху і покрівлі вказаного будинку, шляхом демонтажу частини слухового вікна у будинку АДРЕСА_1 , що належить йому (квартира АДРЕСА_2 ).

Позовна заява мотивована тим, що на підставі свідоцтва про право власності № 268 від 11 травня 1980 року, яке видане виконавчим комітетом Полтавської міської ради народних депутатів, йому належить ѕ частки спірного будинку. ј частка цього будинку належить ОСОБА_1 . Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 16 квітня 2018 року виділена належна йому частка нерухомого майна в натурі та визнано за ним право власності на: в частині житлового будинку літера «А-1» приміщення тамбуру площею 3,5 кв.м, коридор 1-1 площею 2,1 кв.м, опалювальна 1-2 площею 2,4 кв.м, кухня 1-3 площею 9,6 кв.м, житлова кімната 1-4 площею 11,3 кв.м, житлова кімната 1-5 площею 15,4 кв.м, житлова кімната 1-6 площею 8,8 кв.м, житлова кімната 1-5 площею 12,0 кв.м, загальною площею 65,1 кв.м. ОСОБА_1 у будинку літ. №А-1» виділено: приміщення кухні 2-1 площею 13,7 кв.м, житлова кімната 2-2 площею 11,5 кв.м, житлова кімната 2-3 площею 12,4 кв.м, загальна площа 37,8 кв.м. Поділ горища житлового будинку зобов`зано провести по лінії поділу (виділу частки) першого поверху будинку. Він постійно проживає у належній йому частині будинку разом із сином, іншого житла у нього та сина немає та має намір провести капітальний ремонт даху належної йому частини будинку у зв`язку з його зношеністю. Для виконання цих робіт йому необхідно провести демонтаж спільного слухового вікна на даху будинку. Відповідач не проживає у належній йому частині будинку, але не дозволяє йому провести вказані ремонтні роботи, тим більше знести слухове вікно на даху. Не досягнувши домовленості з відповідачем на проведення ремонтних робіт, він звернувся до Полтавського відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені засл. проф. М.С. Бокаріуса з тим, щоб спеціалістами у галузі будівництва визначили, чи можливо провести капітальний ремонт та реконструкцію покрівлі над його частиною будинку без демонтажу спільного слухового вікна. Відповідно до висновку № 1241 експертного будівельно - технічного дослідження від 23 липня 2018 року встановлено, що провести реконструкцію покрівлі над частиною будинку, що йому належить без демонтажу спільного слухового вікна неможливо. Так як відповідач категорично заперечує проти проведення ним вказаних ремонтних робіт та демонтажу слухового вікна, вважає свої права, як власника, порушеними та такими, що підлягають захисту у судовому порядку. Просив суд усунути йому перешкоди у користуванні належними йому на праві приватної власності ѕ частками житлового будинку АДРЕСА_1 , зобов`завши співвласника ОСОБА_1 не чинити йому перешкоди у проведенні будівельно - ремонтних робіт даху і покрівлі вказаного будинку шляхом демонтажу частини слухового вікна в будинку АДРЕСА_1 , що належить йому (квартира АДРЕСА_2 ).

Рішенням Київського районного суду Полтавської області від 27 листопада 2019 року позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено.

Усунуто ОСОБА_2 перешкоди в користуванні ѕ частками будинку АДРЕСА_3 ), зобов`завши ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 провести будівельно - ремонтні роботи даху і покрівлі шляхом демонтажу частини слухового вікна в будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 (квартира АДРЕСА_2 ) за умови, що залишеного пройому (лазу) буде достатньо ОСОБА_1 для доступу до приміщень горища належної йому частини будинку (квартира АДРЕСА_4 ).

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 судові витрати у розмірі 704,80 грн.

Рішення суду першої інстанції мотивоване тим, що згідно ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном. Частинами 1 та 2 ст. 319 ЦК України передбачено, що власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Власник має право вчиняти щодо свого майна будь-які дії, які не суперечать закону По справі встановлено, що у частині будинку, яка належить ОСОБА_2 (квартира №1), протікає дах, а отже покрівля потребує ремонту. Вказана обставина не заперечувалася відповідачем у справі. Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 23 липня 2018 року провести реконструкцію покрівлі над частиною житлового будинку по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 (квартира АДРЕСА_2 ), без демонтажу спільного слухового вікна неможливо. Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи №303 від 17 вересня 2019 року спір між сторонами можливо вирішити шляхом облаштування окремого виходу на горище відповідачу ОСОБА_1 поза межами існуючого слухового вікна. Під час проведення демонтажу частини слухового вікна ОСОБА_2 . ОСОБА_1 не потрібно буде здійснювати будь-які роботи з облаштування частини слухового вікна, за умови, що залишеного пройому (лазу) буде достатньо ОСОБА_1 для доступу до приміщення горища. Статтею 360 ЦК України, передбачено, що співвласники зобов`язані брати участь у збереженні спільного майна. Та обставина, що дах над частиною будинку позивача (квартира АДРЕСА_2 ) протікає, це може призвести до руйнування спільного майна, а також позбавляє позивача та його родину проживати у нормальних санітарних умовах. Усунення вказаних пошкоджень можливе лише шляхом проведення ремонтних робіт покрівлі частини житлового будинку, що належить позивачеві (квартира АДРЕСА_2 ), але ремонтні роботи неможливо провести без демонтажу слухового вікна.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить рішення суду першої інстанції скасувати з підстав порушення судом норм процесуального права та неправильного застосування норм матеріального права, неповного з`ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеністю обставини, що мають значення для справи, а також невідповідністю висновків, викладених у рішенні обставинам справи, і ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити у повному обсязі, стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судові витрати зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги у розмірі 1057,30 грн.

Апеляційна скарга мотивована тим, що всупереч вимогам ч. 1 ст. 81 ЦПК України ОСОБА_2 не було доведено факту порушення ОСОБА_1 права позивача користуватися належною йому частиною будинку, дахом, зробити ремонт, оскільки позивачем у позовній заяві не було наведено конкретних обставин, які б свідчили про вчинення відповідачем будь-яких протиправних дій, спрямованих на створення перешкод позивачу у реалізації його прав, як законного власника частини житлового будинку, а також не надано будь- яких доказів на підтвердження існування таких обставин. Зі змісту позовної заяви перешкоджання у реалізації права користування позивачем проявляється лише у тому, що відповідач не надає згоду на проведення ремонту покрівлі даху над частиною будинку, яка належить позивачу. Відповідно до змісту висновку № 1241 експертного будівельно-технічного дослідження від 23 липня 2018 року, в частині житлового будинку по АДРЕСА_1 , в якому знаходиться квартира АДРЕСА_2 , що належить позивачу, конструкції покрівлі знаходяться в незадовільному стані, тому потрібно провести реконструкцію покрівлі шляхом заміни несучих дерев`яних елементів та улаштування нового покриття покрівлі, що неможливо зробити без демонтажу спільного слухового вікна. В суді першої інстанції відповідачем наголошувалося на тому, що він не виступає проти проведення позивачем ремонту покрівлі даху над його частиною будинку, оскільки це є його законним правом, проте він не може надати згоду на здійснення демонтажу спільного слухового вікна на даху будинку, що за твердженнями позивача є необхідною умовою для виконання робіт з реконструкції покрівлі даху над його квартирою, з тієї причини, що спільне слухове вікно для нього є єдиним способом доступу до горища над його частиною житлового будинку, і після демонтажу слухового вікна він не зможу користуватися горищем без облаштування окремого виходу до нього. Тому, здійснення демонтажу спільного слухового вікна над частиною житлового будинку, де проживає відповідач, безпосередньо впливає на можливість реалізації його прав як власника, зокрема, призведе до обмеження права користуватися горищем над його частиною будинку. ОСОБА_1 зазначає, що рішенням Київського районного суду м. Полтави від 16 квітня 2018 року у справі № 552/1109/17 не було припинено право спільної часткової власності позивача та відповідача на житловий будинок по АДРЕСА_1 , оскільки ними не було зареєстровано у встановленому законом порядку право власності на виділені вказаним судовим рішенням частки у житловому будинку. Відповідно до ст. 391 ЦК України власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном. У постанові Верховного Суду від 29 березня 2018 року у справі № 918/317/17 суд, аналізуючи положення ст. 391 ЦК України зазначив, що «у розумінні приписів наведеної норми право власності може бути також порушене без безпосереднього вилучення майна у власника. Власник у цьому випадку має право вимагати захисту свого права і від особи, яка перешкоджає його користуванню та розпорядженню своїм майном, тобто може звертатися до суду з негаторним позовом. Позивачем негаторного позову може бути власник або титульний володілець, у якого знаходиться річ і щодо якої відповідач ускладнює здійснення повноважень користування або розпорядження, а відповідачем - лише та особа, яка перешкоджає позивачеві у здійсненні його законного права користування чи розпорядження річчю. Підставою для подання негаторного позову є вчинення третьою особою перешкод власнику в реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном. Однією з умов подання негаторного позову є триваючий характер правопорушення і наявність його в момент подання позову. Характерною ознакою негаторного позову є протиправне вчинення перешкод власникові у реалізації ним повноважень розпорядження або (та) користування належним йому майном». Однак, надаючи оцінку обставинам справи, суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги доводи, що надавати чи не надавати згоду на здійснення демонтажу спільного слухового вікна, що безпосередньо впливатиме на можливість реалізації відповідачем права користування горищем, є законним правом ОСОБА_1 як співвласника житлового будинку, тому ненадання такої згоди не може вважатися протиправною поведінкою, а порушення права власності на майно може бути спричинене виключно протиправною поведінкою. Судом першої інстанції не було встановлено будь-яких обставин, підтверджених наданими позивачем доказами, які б свідчили про вчинення відповідачем дій, що створювали об`єктивні перешкоди позивачу у користуванні його частиною житлового будинку. Після отримання висновку судової будівельно-технічної експертизи № 303 від 17 вересня 2019 року, відповідно до якого при проведенні реконструкції покрівлі даху над частиною житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить позивачу можливо здійснити демонтаж частини слухового вікна, а не демонтаж усього слухового вікна, позивач під час розгляду справи по суті, не змінюючи предмет позову, почав наполягати на задоволенні позовних вимог, зобов`язавши ОСОБА_1 не чинити йому перешкоди провести будівельно-ремонтні роботи даху і покрівлі шляхом демонтажу частини слухового вікна в будинку по АДРЕСА_1 , що належить позивачу, за умови, що залишеного пройому (лазу) буде достатньо відповідачу для доступу до приміщень горища належної йому частини будинку. Проте, беручи до уваги викладене, суд першої інстанції задовольняючи позов, всупереч вимогам ч.2 ст. 264 ЦПК України вийшов за межі заявлених позовних вимог, оскільки вирішив усунути перешкоди позивачу зобов`язавши відповідача ОСОБА_1 не чинити перешкоди провести будівельно-ремонтні роботи даху і покрівлі шляхом демонтажу частини слухового вікна, хоча позивач просив суд усунути йому перешкоди зобов`язавши відповідача не чинити перешкоди при проведенні будівельно-ремонтних робіт даху і покрівлі з демонтажем усього слухового вікна.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 3 ст. 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Відповідно до ч. 1. ст. 352 ЦПК України учасники справи, а також особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.

Згідно встановлених судом першої інстанції та неоспорених обставин вбачається, що ОСОБА_2 та ОСОБА_1 мають у спільній власності житловий будинок АДРЕСА_1 , ОСОБА_2 - ѕ частки (квартира АДРЕСА_2 ), ОСОБА_1 - ј частку (квартира № АДРЕСА_4 ) (а.с. 8).

Рішенням Київського районного суду м. Полтави від 16 квітня 2018 року позов задоволено частково. Виділено та визнано за ОСОБА_2 відповідно до висновку №23 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 21 березня 2018 року, проведеною судовим експертом ОСОБА_3 , в частині житлового будинку літера «А-1» приміщення: тамбур 1 площею 3,5 кв.м, коридор 1-1 площею 2,1 кв.м, опалювальна 1-2 площею 2,4 кв.м, кухня 1-3 площею 9,6 кв.м, житлова кімната 1-4 площею 11,3 кв.м, житлова кімната 1-5 площею 15,4 кв.м, житлова кімната 1-6 площею 8,8 кв.м, житлова кімната 1-7 площею 12,0 кв.м, загальною площею 65,1 кв.м. Виділено та визнано за ОСОБА_2 відповідно до висновку №23 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 21 березня 2018 року, проведеною судовим експертом ОСОБА_4 Н ОСОБА_5 М ОСОБА_5 , в частині будівель та споруд: погріб літера «Ж», літня кухня літера «Б», тамбур літера «б», сарай літера «б1» вбиральня літера «Г», погріб літера «а5», Ѕ частину огорожі №1, Ѕ частину воріт огорожі №2, Ѕ частину колодязя питного №3, Ѕ частину вимощення №4.Виділено та визнано за ОСОБА_1 відповідно до висновку №23 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 21 березня 2018 року, проведеною судовим експертом ОСОБА_3 , в частині житлового будинку літера «А-1» приміщення: кухню 2-1 площею 13,7 кв.м, житлову кімнату 2-2 площею 11,5 кв.м, житлову кімнату 2-3 площею 12,4 кв.м, загальною площею 37,6 кв.м. Виділено та визнано за ОСОБА_1 відповідно до висновку №23 додаткової судової будівельно-технічної експертизи від 21 березня 2018 року, проведеною судовим експертом ОСОБА_4 Н ОСОБА_5 М ОСОБА_5 , в частині будівель та споруд: сарай літера «Е», вбиральня літера «З», душ літера «З1», погріб літера «а4», Ѕ частину огорожі №1, Ѕ частину воріт огорожі №2, Ѕ частину колодязя питного №3, Ѕ частину вимощення №4. Поділ горища житлового будинку по АДРЕСА_1 у відповідності до пункту 3.19 «Методичних рекомендацій щодо проведення досліджень з поділу, виділу та визначення порядку користування нерухомим майно» проведено по лінії поділу (виділу частки) першого поверху будинку. В користування ОСОБА_2 відповідно до висновку №81 додаткової судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 31 січня 2018 року, проведеною судовим експертом ОСОБА_3 , виділено земельну ділянку (на плані червоного кольору), яка описується наступними межами: з боку земельної ділянки по АДРЕСА_5 довжина межової лінії складає: 30, 86 м, з боку земельної ділянки, що знаходиться в користуванні співвласникам домоволодіння ОСОБА_1 довжина межової лінії складає: 1,74 м, 9,64 м, 2,5 м, з боку земельної ділянки, що знаходиться в спільному користуванні співвласників домоволодіння довжина межової лінії складає: 8,22 м, 2,07 м, 2,43 м, 1,5 м, 11, 74 м, з боку земельної ділянки по АДРЕСА_6 , довжина межової лінії складає 7,41 м, 4,35 м, з боку земельної ділянки, що знаходиться в користуванні співвласника домоволодіння ОСОБА_1 довжина межової лінії складає: 1,2 м, 1,6 м, 5,31 м, 4,84 м, 2,99 м, 4,33 м, З боку земельної ділянки по АДРЕСА_6 довжина межової лінії складає: 6,92 м. Безпосередньо відокремлена частина ділянки площею 297 кв.м В користування ОСОБА_1 відповідно до висновку №81 додаткової судової будівельно-технічної та земельно-технічної експертизи від 31 січня 2018 року, проведеною судовим експертом ОСОБА_3 , виділено земельну ділянку (на плані синього кольору), яка описується наступними межами: з боку земельної ділянки по АДРЕСА_5 довжина межової лінії складає: 10,51 м, з боку земельної ділянки міської ради (вулиця АДРЕСА_5 ) довжина межової лінії складає: 10,24 м, з боку земельної ділянки по АДРЕСА_1 а довжина межової лінії складає: 7,76 м, з боку земельної ділянки по АДРЕСА_6 довжина межової лінії складає: 3,26 м, 2,04 м, 0,34 м, 4,76 м, 6,64 м, 7,28 м, з боку земельної ділянки по АДРЕСА_6 довжина межової лінії складає: 5,9 м, з боку земельної ділянки співвласника ОСОБА_2 довжина межової лінії складає: 4,33 м, 2,99 м, 4,84 м, 5,31 м, 1,6 м, 1,2 м, 1,74 м, 9,64 м, 2,5 м, з боку земельної ділянки, що знаходиться в спільному користуванні співвласників домоволодіння довжина межової лінії складає: 5,38 м, 6,05 м., 5,2 м, 2,35 м, 2,68 м, 6,1 м. Безпосередньо відокремлена частина ділянки площею 275 кв.м В спільному користуванні співвласників домоволодіння ОСОБА_2 та ОСОБА_1 залишено земельну ділянку та септик площею 80 кв.м (на плані жовтого кольору) для проходу та обслуговування будівель та септику (а.с. 9-11).

При цьому, визначаючи статус спірного будинку, як спільну часткову власність сторін, суд першої інстанції не взяв до уваги рішення Київського районного суду м. Полтави від 16.04.2018, яким у користування сторонам по справі виділені належні їм частки спірного будинку та визнано на них право власності за кожною стороною, т.я. вказаним рішенням право спільної часткової власності сторін не припинене. Крім цього, на час розгляду справи за сторонами по справі не зареєстроване право власності на належну їм частку нерухомого майна відповідно до вищевказаного Закону, а тому суд першої інстанції виходив з того, що на час розгляду справи спірне нерухоме майно перебуває у спільній частковій власності.

Між співвласниками спірного домоволодіння виникли неприязні відносини, що підтверджується вироком Київського районного суду м. Полтави від 02 березня 2016 року, яким ОСОБА_1 визнаний винним у навмисному спричиненні ОСОБА_6 (сину позивача ОСОБА_2 ) на грунті неприязних відносин легких тілесних ушкоджень, що спричинили короткочасний розлад здоров`я (а.с. 43).

З наданих ОСОБА_2 доказів фотокарток (а.с. 53-54) вбачається, що в частині будинку, яка йому належить (квартира № АДРЕСА_2 ) протікає дах, а тому покрівля потребує ремонту.

Вказана обставина не заперечувалася відповідачем по справі та не спростована ним.

Відповідно до висновку експертного будівельно-технічного дослідження від 23 липня 2018 року провести реконструкцію покрівлі над частиною житлового будинку по АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 (квартира АДРЕСА_2 ) без демонтажу спільного слухового вікна неможливо (а.с. 17-20).

Зазначений висновок підтвердив у суді першої інстанції судовий експерт ОСОБА_7 ., який проводив вказане дослідження, а також проводив судову будівельно-технічну експертизу за ухвалою суду.

Також експерт у суді першої інстанції повністю підтвердив висновок судової будівельно-технічної експертизи №303 від 17.09.2019 р. та пояснив, що спір між сторонами можливо вирішити шляхом облаштування окремого виходу на горище відповідачу ОСОБА_1 поза межами існуючого слухового вікна, та надав варіант розміщення окремого виходу, що під час проведення демонтажу частини слухового вікна ОСОБА_2 . ОСОБА_1 не потрібно буде здійснювати будь-які роботи з облаштування частини слухового вікна, за умови, що залишеного пройому (лазу) буде достатньо ОСОБА_1 для доступу до приміщення горища.

У суді першої інстанції, представники позивача, враховуючи висновок судової будівельно-технічної експертизи №303 від 17.09.2019, просили задовольнити позовні вимоги зобов`завши ОСОБА_1 не чинити перешкоди ОСОБА_2 провести будівельно - ремонтні роботи даху і покрівлі, шляхом демонтажу частини слухового вікна в будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 (квартира АДРЕСА_2 ) за умови, що залишеного пройому (лазу) буде достатньо ОСОБА_1 для доступу до приміщень горища належної йому частини будинку (квартира АДРЕСА_4 ).

Та обставина, що дах над частиною будинку позивача (квартира АДРЕСА_2 ) протікає, може призвести до руйнування спільного майна, а також позбавляє позивача та його родину проживати у нормальних санітарних умовах, а за приписами ст. 360 ЦК України передбачено, що співвласники зобов`язані брати участь у збереженні спільного майна.

Проте, усунення вказаних пошкоджень можливе лише шляхом проведення ремонтних робіт покрівлі частини житлового будинку, що належить позивачеві (квартира АДРЕСА_2 ), але ремонтні роботи неможливо провести без демонтажу слухового вікна.

З відзиву на позов та пояснень відповідача вбачається, що він категорично проти проведення позивачем ремонту покрівлі, з частковим демонтажем слухового вікна, що створює перешкоди позивачеві у користуванні належним йому нерухомим майном, яке є для нього та його сина єдиним житлом та створює умови, неможливі для нормального проживання.

У суді першої інстанції сторона позивача не пропонувала вирішити спір шляхом облаштування окремого виходу на горище відповідачу ОСОБА_1 поза межами існуючого слухового вікна по варіанту, що наданий експертом, позивач не змінював позовні вимоги в цій частині та взагалі такий варіант вирішення спору сторонами не обговорювався.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 303 від 17 вересня 2019 року слухове вікно на даху будинку АДРЕСА_1 розділено між співвласниками навпіл у відповідності до висновку додаткової судової будівельно-технічної експертизи № 23 від 21 березня 2018 року (а.с. 108-113).

Апеляційний суд у складі колегії суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Розглядаючи спір, який виник між сторонами у справі, суд першої інстанції правильно визначився з характером спірних правовідносин та нормами матеріального права, які підлягають застосуванню, повно та всебічно дослідив наявні у справі докази і дав їм належну оцінку, правильно встановив обставини справи, внаслідок чого ухвалив законне та обгрунтоване рішення, яке відповідає вимогам матеріального та процесуального права.

Відповідно до висновку судової будівельно-технічної експертизи № 303 від 17 вересня 2019 року, за умови забезпечення стійкості частини слухового вікна, яка залишається, розширення, за необхідності, розміру проходу до приміщень горища та забезпечення заходів, які унеможливлюватимуть потрапляння атмосферних опадів до приміщення горища зі сторони демонтованої частини слухового вікна, що належить ОСОБА_2 , при проведенні реконструкції покрівлі над частиною житлового будинку АДРЕСА_1 , що належить ОСОБА_2 , можливий демонтаж частини слухового вікна з боку власника ОСОБА_2 , а не демонтаж усього слухового вікна. Після демонтажу частини слухового вікна (з боку власника ОСОБА_2 ) при проведенні реконструкції покрівлі даху, за умови розширення, за необхідності, розміру проходу до приміщень горища, відповідач ОСОБА_1 буде мати можливість використовувати слухове вікно, як вихід на горище через існуючий лаз.

Як правильно мотивував суд першої інстанції, що виходячи з висновку судової будівельно-технічної експертизи № 303 від 17 вересня 2019 року, підлягають задоволенню вимоги в межах заявлених позивачем.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач після демонтажу слухового вікна не зможе користуватися горищем без облаштування окремого виходу до нього, що він не може дати згоду на демонтаж спільного слухового вікна на даху будинку, то ці доводи підтверджують ті обставини, що відповідач чинить перешкоди у належному користуванні позивачем своєю часткою житлового будинку. Ці доводи спростовуються судовою будівельно-технічною експертизою № 303 від 17.09.2019 року, за висновками якої відповідач буде мати можливість користуватися горищем.

Щодо доводів апеляційної скарги про те, що відповідач висловив свою незгоду як співвласник нерухомого майна на здійснення повного демонтажу спільного слухового вікна, то згідно висновку експертизи можливий демонтажу частини слухового вікна з боку власника ОСОБА_2 при проведенні реконструкції покрівлі даху.

З огляду на те, що рішення суду відповідає вимогам закону, зібраним по справі доказам, обставинам справи, підстав для його скасування з мотивів, викладених в апеляційній скарзі, апеляційний суд у складі колегії суддів не вбачає.

Відповідно до ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладене та керуючись ч. 1 ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, так як рішення суду першої інстанції ухвалене з додержанням норм матеріального та процесуального права.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити апеляційну скаргу - без задоволення, а рішення суду - без змін, оскільки доводи апеляційної скарги висновків суду не спростовують.

Керуючись ст. ст. 367 ч.1,2, 368 ч.1, 374 ч.1 п.1, 375 ч.1, 381 384 ЦПК України, Полтавський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.

Рішення Київського районного суду Полтавської області від 27 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, касаційна скарга на неї подається протягом тридцяти днів з дня її прийняття безпосередньо до суду касаційної інстанції, датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 11 березня 2020 року.

СУДДІ: А. І. Дорош О. А. Лобов В. М. Триголов