ЖОВТНЕВИЙ РАЙОННИЙ СУД
Миколаївської області
Справа №477/970/20
Провадження №2/477/534/20
22 вересня 2020 року Жовтневий районний суд Миколаївської області
у складі: головуючого у справі судді - Глубоченка С.М.,
за участі секретаря судового засідання - Оселедченко Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа - товарна біржа «Мегаполіс-Інфо»
про визнання договору міни дійсним
та встановлення факту належності правовстановлюючого документа,
09 червня 2020 року позивач ОСОБА_1 звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить визнати дійсним договір міни нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 на належну йому квартиру АДРЕСА_2 , укладеного на товарній біржі «Мегаполіс-Інфо» за №374 та встановити факт належності йому договору міни нерухомого майна від 26 жовтня 2000 року №374 на квартиру АДРЕСА_1 , яка належала ОСОБА_2 .
В обґрунтування позову позивач вказав, що 26 жовтня 2000 року між ним та відповідачем укладено договір міни нерухомого майна за №374 на товарній біржі «Мегаполіс-Інфо», відповідно до якого сторони обмінялися належними їм квартирою АДРЕСА_2 та квартирою АДРЕСА_3 . Внаслідок обміну квартира АДРЕСА_3 перейшла у власність ОСОБА_3 , а квартира АДРЕСА_2 ОСОБА_2 . Договір міни нерухомого майна виконаний у повному обсязі, сторони обмінялись майном, здійснили взаємний переїзд, зняття з реєстрації місця проживання та провели сплату комунальних і других платежів до 01 листопада 2000 року. У зв`язку з тим, що договір не посвідчений нотаріально, а також у зв`язку із наявністю помилки у договорі в написанні його прізвища, він не може в повному обсязі розпоряджатись належним йому майном та змушений звернутися до суду з вказаним позовом.
Ухвалою суду від 01 вересня 2020 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження та призначено розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження.
В судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, про дату, час і місце судового засідання повідомлений належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомив.
Представник позивача - адвокат Колесник Ю.В. у судове засідання не з`явилась, надіслала заяву, в якій позовні вимоги підтримала в повному обсязі, просила судове засідання провести за її відсутності та не заперечувала проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлена належним чином, причини неявки в судове засідання не повідомила, відзив не подала.
Третя особа - товарна біржа «Мегаполіс-Інфо» в судове засідання свого представника не направила, про дату та час розгляду справи повідомлена належним чином, причини неявки суду не відомі.
Ухвалою суду від 22 вересня 2020 року постановлено розгляд справи здійснювати в заочному порядку за правилами спрощеного позовного провадження.
Відповідно до частини 2 статті 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.
У судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Відповідно до частини шостої статті 259 ЦПК України у виняткових випадках залежно від складності справи складання повного рішення (постанови) суду може бути відкладено на строк не більш як десять днів, а якщо справа розглянута у порядку спрощеного провадження, - не більш як п`ять днів з дня закінчення розгляду справи.
Складання повного рішення судом відкладено до 28 вересня 2020 року.
Дослідивши матеріали справи, оцінивши в сукупності досліджені докази, суд установив наступні факти та відповідні їм правовідносини.
Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 19 травня 2016 року №1377-VІІІ «Про перейменування окремих населених пунктів та районів» Жовтневий район Миколаївської області перейменовано на Вітовський район.
26 жовтня 2000 року між ОСОБА_2 та ОСОБА_3 був укладений договір міни нерухомого майна, а саме квартири АДРЕСА_3 на квартиру АДРЕСА_2 (а.с.5-7).
Вказаний договір зареєстрований у відповідності до статті 15 Закону України «Про товарну біржу» (діючої на момент реєстрації договору) на Товарній біржі «Мегаполіс-Інфо».
Зі змісту спірного договору вбачається, що квартира АДРЕСА_3 належала ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності на житло від 08 серпня 1994 року, зареєстрованому в КП «ММБТІ» 23 серпня 2000 року за реєстраційним №269, а квартира АДРЕСА_2 - ОСОБА_3 на праві свідоцтва про право власності на житло від 11 жовтня 2020 року, зареєстрованого в КП «ММБТІ» 20 жовтня 2000 року за реєстраційним №276 (а.с.5).
Згідно пункту 4 спірного договору в наслідок обміну квартира АДРЕСА_3 належить ОСОБА_3 , а квартира АДРЕСА_2 належить ОСОБА_2 .
Відповідно до реєстраційного посвідчення КП «ММБТІ» від 06 листопада 2000 року за ОСОБА_3 на підставі спірного договору міни зареєстровано право власності на квартиру АДРЕСА_3 реєстраційним №269 (а.с.6).
На думку суду, позивач ОСОБА_1 та особа, яка зазначена стороною в спірному договорі міни нерухомого майна як « ОСОБА_3 » є однією й тією ж особою, а прізвища « ОСОБА_4 » та « ОСОБА_5 » у документах є ідентичними, оскільки така розбіжність в написанні прізвища заявника виникла внаслідок неусталеності правил і принципів міжмовного перетворення та впливу російської орфоепії та орфографії.
Указана позиція судом сформована виходячи з такого.
11 жовтня 2000 року Житлово-комунальним підприємством «Заселье Быт» на ім`я « ОСОБА_6 » видано свідоцтво про право власності на житло -квартиру АДРЕСА_2 , яке виготовлено російською мовою (а.с.18).
Прізвище позивача в паспорті громадянина України серії НОМЕР_1 , виданого Жовтневим РВ УМВС України в Миколаївській області 23 жовтня 2000 року російською мовою зазначено як « ОСОБА_4 » (зворотна сторона а.с.10).
Згідно копії Будинкової книги для прописки громадян, що проживають в будинку АДРЕСА_4 позивач ОСОБА_1 «перепрописаний» в 2000 році з АДРЕСА_5 (а.с.12-13).
Пункт 1 спірного договору міни містить посилання на свідоцтво про право власності на житло від 11 жовтня 2020 року, зареєстрованого в КП «ММБТІ» 20 жовтня 2000 року за реєстраційним №276, згідно якого ОСОБА_3 є власником кв. АДРЕСА_2 .
Факт, про встановлення якого просить заявник, має для нього юридичне значення, оскільки встановлення цього факту необхідне для реалізації права як власника нерухомого майна.
Відповідно до статті 241 ЦК УРСР від 18 липня 1963 року (в редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) (далі - ЦК УРСР) за договором міни між сторонами провадиться обмін одного майна на інше. Кожний з тих, хто бере участь у міні, вважається продавцем того майна, яке він дає в обмін, і покупцем майна, яке він одержує.
До договору міни застосовується відповідно правила про договір купівлі-продажу, якщо інше не випливає з змісту відносин сторін (стаття 242 ЦК УРСР).
Зі змісту статті 227 ЦК УРСР вбачається, що договір купівлі-продажу нерухомого майна укладається в письмовій формі та підлягає обов`язковому нотаріальному посвідченню, якщо хоча б одна із сторін є громадянином.
Згідно приписів частини першої статті 47 ЦК УРСР недотримання вимог, передбачених статтею 227 ЦК УРСР тягне за собою недійсність договору.
Відповідно до частини другої статті 47 ЦК УРСР суд може визнати дійсною угоду, що потребує нотаріального посвідчення, коли сторони досягли згоди за всіма її істотними умовами і одна сторона ухиляється від нотаріального посвідчення останньої за відсутності передбачених законодавством перешкод для цього.
В судовому засіданні встановлено, що по спірному договору досягнуто всіх істотних умов, сторони по договору, в силу статті 145 ЦК УРСР є добросовісними набувачами.
На підставі викладеного, оцінивши в сукупності докази по справі, суд дійшов висновку, що вимоги позивача обґрунтовані і підлягають задоволенню в повному обсязі, що відповідає способам судового захисту, передбаченого статтею 16 ЦК України.
Керуючись статтями 258, 259, 263, 265, 268, 319 ЦПК України,
Позов задовольнити повністю.
Встановити факт належності ОСОБА_1 договору міни нерухомого майна від 26 жовтня 2000 року за №374, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на товарній біржі «Мегаполіс-Інфо».
Визнати дійсним договір міни нерухомого майна від 26 жовтня 2000 року за №374, укладеного між ОСОБА_3 та ОСОБА_2 на товарній біржі «Мегаполіс-Інфо», зареєстрованого в КП «ММБТІ» 06 листопада 2000 року за реєстраційним №269.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

У відповідності до підпункту 15.5 пункту 1 Перехідних положень ЦПК України в редакції від 03 жовтня 2017 року, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди.

Повне найменування сторін та інших учасників справи:

позивач - ОСОБА_1 , АДРЕСА_6 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 ;

відповідач - ОСОБА_2 , АДРЕСА_7 ;

третя особа - товарна біржа «Мегаполіс-Інфо», 54055, м. Миколаїв, вул. Погранична, 167, код в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України - 30283032.

Повне рішення складено 28 вересня 2020 року.

СУДДЯ С.М. ГЛУБОЧЕНКО