Провадження № 2/761/1644/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 січня 2020 року Шевченківський районний суд м. Києва в складі:

головуючого-судді: Пономаренко Н.В..

з участю секретаря: Ганущака А.М.

позивача: ОСОБА_1

відповідача: ОСОБА_2

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в приміщенні суду в м. Києві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, -

в с т а н о в и в:

У липні 2019 року ОСОБА_1 звернулась до Шевченківського районного суду м. Києва з позовом, згідно з яким просить розірвати шлюб, укладений між нею та ОСОБА_2 .

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що 19.09.2002 року ОСОБА_1 уклала шлюб з ОСОБА_2 , від якого вони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 ; ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 ; ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 .

Разом з тим, позивач вказує, що спільне життя з відповідачем у них не склалось. Від самого початку з чоловіком були напружені стосунки, уклали шлюб через вагітність. З 2014 року родина трималась лише заради дітей, проте стосунки не покращились, мали місце постійні сварки в присутності дітей, сторони не могли дійти згоди у побуті і майнових домовленостях.

У 2017 році фізична близькість із чоловіком стала для позивача нестерпною, через постійні сварки і духовну відчуженість. На пропозиції позивача розійтись, відповідач відмовлявся заради дітей, в результаті сторони три роки проживали в сусідніх кімнатах.

Вказує, що на початку 2018 року позивач дізналась, що вони мають заборгованість по квартплаті у розмір 85 тис. гривень., за що відповідав відповідач за спільною домовленістю. Вказує, що в них різні погляди на сімейне життя та ведення спільного господарства, мають місце непорозуміння з різних питань сімейного житня, із-за взаємних претензій один до одного. Подальше спільне життя між сторонами і збереження шлюбу не можливе та суперечить їх інтересам. Спору про поділ майна, що є їх спільною власністю немає, досягнуто угоду про утримання дітей. Питань щодо утримання та виховання дітей спору немає, оскільки за домовленістюб діти будуть проживати разом із матір`ю.

Ухвалою суду від 12.07.2019 року позов було залишено без руху.

Ухвалою суду від 28.10.2019 року було відкрито провадження в цивільній справі за вказаним позовом, розгляд якої вирішено проводити за правилами загального позовного провадження.

В підготовчому судовому засіданні позивач позов підтримала та просила задовольнити, зазначила, що підтримує викладені обставини у позовній заяві. Підтвердила, що 2 роки шлюбні стосунки з відповідачем припинені, діти спілкуються з батьком, досягнуто уогоду.

Відповідач в підготовчому судовому засіданні позовні вимоги визнав. Вказав, що причина розпаду шлюбу - зрада дружини.

Вислухавши пояснення сторін, дослідивши письмові докази, які містяться в матеріалах справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню, виходячи з наступних підстав.

Положеннями ч.ч. 3, 4 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем. Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Відповідно до ч.4 ст. 206 ЦПК України, у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Відповідно до ч. 1 ст. 110 СК України, позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя.

Як вбачається з матеріалів справи, сторони перебувають в зареєстрованому шлюбі з 19.02.2002 року, що підтверджується копією Свідоцтва про шлюб Серії НОМЕР_1 (а.с. 5). Від шлюбу сторони мають неповнолітніх дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_2 (а.с.6); ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_3 (а.с.7); ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується копією Свідоцтва про народження Серії НОМЕР_4 (а.с. 8).

При цьому, з пояснень позивача та відповідача в судовому засіданні встановлено, що сторони по справі втратили почуття любові та поваги один до одного, не знаходили взаєморозуміння по жодному питанню, які виникали в їхній сім`ї, що, як наслідок, призвело до того, що два роки припинені шлюбні стосунки.

Шлюб існує формально і його збереження не відповідає інтересам сторін, які категорично заперечували проти надання строку для примирення. Наразі спорів про поділ спільного майна подружжя, утримання і проживання дітей немає.

Вимогами ч. 2 ст. 112 СК України передбачено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, що має істотне значення.

З огляду на зазначене та враховуючи те, що сторони від примирення відмовилися, а відповідач позов визнав, суд прийшов до висновку, що сім`я сторін розпалась і подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечитиме їх інтересам, а тому позов підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 113 СК України, особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище.

Сторони не виявили бажання змінювати прізвища після розірвання шлюбу.

За приписами ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається а сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, відповідно до ч. 1 ст. 142 ЦПК України.

У разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову (ч. 3 ст. 7 Закону України «Про судовий збір»).

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 12, 13, 76-81, 89, 95, 141, 200, 206, 229, 258, 259, 263-265, 268, 273, 352, 354, п.п. 15.5 п.15 Розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, ЦПК України, суд , -

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб між ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_5 , місце проживання: АДРЕСА_1 ), зареєстрований 19.09.2002 року у Центральному відділі реєстрації шлюбів м.Києва з державним Центром розвитку сім`ї, актовий запис №2114, - розірвати.

Прізвища після розірвання шлюбу залишити без змін.

Рішення суду може бути оскаржене до Київського апеляційного суду через Шевченківський районний суд м. Києва шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя: