Справа №: 272/175/20
Провадження № 2/272/212/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 березня 2020 року

Андрушівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого судді - Карповця В.В.,

за участі секретаря судового засідання - Степанчук Т.В.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м.Андрушівка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Андрушівської міської ради про визнання права власності на спадкове майно, суд, -

встановив:

Позивачка звернулася до суду з позовом в якому зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її чоловік ОСОБА_2 , який до смерті постійно проживав в АДРЕСА_1 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне йому на день смерті майно, зокрема на житловий будинок АДРЕСА_1 , який належав померлому на підставі свідоцтва на право особистої власності на жилий будинок виданого виконкомом Андрушівської міської ради від 01.02.1994, а також на земельні ділянки: площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та площею 0,02 га для ведення особистого селянського господарства, що розташовані в АДРЕСА_1 , які були передані ОСОБА_2 у приватну власність на підставі рішення виконкому Андрушівської міської ради народних депутатів від 20.03.1994 №85.

Позивачка є дружиною померлого ОСОБА_2 , та спадкоємцем першої черги за законом після його смерті у відповідності до положень ст.529 ЦК Української РСР в редакції 1963 року який діяв на час відкриття спадщини. Інших спадкоємців немає. При цьому, визначений вимогами ст.549 ЦК Української РСР 1963 року строк позивачка звернулася до Андрушівської державної нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини, та частково реалізувала свої спадкові права після смерті чоловіка шляхом отримання 07 квітня 2003 року свідоцтва про право на спадщину за законом на житловий будинок розташований в АДРЕСА_1 .

В позасудовому порядку позивачка не в змозі в повному обсязі реалізувати свої спадкові права після смерті чоловіка ОСОБА_2 , а саме на вищевказані земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавцем за життя на вказане спадкове майно не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом. Вказані документи не можуть бути виготовлені в силу ст.ст.26, 346 ч.1 п.11 ЦК України у зв`язку зі смертю власника.

Враховуючи вищезазначене, позивачка просить суд, визнати за нею, ОСОБА_1 право власності на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, в АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,02 га для ведення особистого селянського господарства в АДРЕСА_1 , як на спадщину за законом після смерті її чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 . Судовий збір з відповідача просить не стягувати.

Позивачка та її представник адвокат Павлушко Л.А. в підготовче судове засідання не з`явилися, надіслали на адресу суду заяви в яких розгляд справи просять провести у їх відсутність, позовні вимоги підтримують в повному обсязі, позов просять задовольнити.

Представник відповідача Андрушівської міської ради в підготовче судове засідання не з`явився, надіслав на адресу суду заяву в якій розгляд справи просить провести без його участі, позовні вимоги визнає та не заперечує проти задоволення позову.

У відповідності до ч.2 ст.247 ЦПК України, в зв`язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Згідно ч.3 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Згідно ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку. Згідно копії свідоцтва про смерть вбачається, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер ОСОБА_2 (а.с.7). Позивачка ОСОБА_1 є дружиною померлого ОСОБА_2 , що підтверджується копією свідоцтва про одруження (а.с.19). На день смерті ОСОБА_2 проживав та був зареєстрований в АДРЕСА_1 , та разом з ним проживала та була зареєстрована дружина - ОСОБА_1 , що підтверджується довідкою виданою Андрушівською міською радою від 04.02.2020 №320 (а.с.8). Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина на належне йому на день смерті майно, зокрема на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,02 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_2 , які були передані ОСОБА_2 у приватну власність на підставі рішення Виконкому Андрушівської міської Ради народних депутатів від 20.03.1994 №85 Про передачу у приватну власність громадянам земельних ділянок (а.с.11). Згідно розпорядження Андрушівської міської ради Житомирської області від 19 лютого 2016 року №6-ОД Про перейменування вулиць та провулків міста Андрушівка вбачається, що вулицю Дзержинського в місті Андрушівка, Житомирської області, було перейменовано на вулицю Софіївська (а.с.21). Відповідно до повідомлення та інформаційної довідки зі Спадкового реєстру наданих Андрушівською державною нотаріальною конторою Житомирської області вбачається, що спадщину яка відкрилась після смерті ОСОБА_2 прийняла дружина померлого ОСОБА_1 та на ім`я останньої держнотконторою 07 листопада 2002 року за реєстровим №2231 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на грошові вклади які зберігаються в Ощадбанку та 07 квітня 2003 року за реєстровим №556 видано свідоцтво про право на спадщину за законом на житловий будинок АДРЕСА_2 (а.с.31-32). Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 03.01.2005 вбачається, що ОСОБА_1 зареєструвала право приватної власності на житловий будинок, що розташований за адресою: АДРЕСА_2 (а.с.10).

В позасудовому порядку позивачка не в змозі в повному обсязі реалізувати свої спадкові права після смерті чоловіка ОСОБА_2 , а саме на вищевказані спадкові земельні ділянки: для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, та для ведення особистого селянського господарства, оскільки спадкодавцем за життя на них не були виготовлені відповідні правовстановлюючі документи, у зв`язку з чим нотаріусом було відмовлено у видачі свідоцтв про право на спадщину за законом, що підтверджується листом нотаріуса (а.с.20).

Зазначені обставини визнані відповідачем, підтверджені дослідженими судом доказами та вважаються судом доведеними в порядку ч.1 ст.82 ЦПК України.

Згідно роз`яснення Пленуму Верховного Суду України в постанові № 7 від 30.05.2008 «Про судову практику у справах про спадкування» в п.1 зазначено, що відносини спадкування регулюються правилами ЦК України, якщо спадщина відкрилася не раніше 2004 року. У разі відкриття спадщини до зазначеної дати застосовується чинне на той час законодавство, зокрема, відповідні правила Цивільного Кодексу Української РСР, у тому числі щодо прийняття спадщини, кола спадкоємців.

Відповідно до ст.534 ЦК Української РСР від 1963 року кожний громадянин може залишити за заповітом усе своє майно або частину його (не виключаючи предметів звичайної домашньої обстановки і вжитку) одній або кільком особам як тим, що входять, так і тим, що не входять до кола спадкоємців за законом, а також державі або окремим державним, кооперативним та іншим громадським організаціям.

Відповідно до ст.548 ЦК Української РСР від 1963 року для придбання спадщини необхідно, щоб спадкоємець її прийняв. Не допускається прийняття спадщини під умовою або з застереженнями.

Відповідно до ст.549 ЦК Української РСР від 1963 року визнається, що спадкоємець прийняв спадщину: 1) якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; 2) якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини.

Згідно ст.328 ЦК України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно ст.392 ЦК України власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Згідно ст.120 ЗК України у разі набуття права власності на жилий будинок, будівлю або споруду, що перебувають у власності, користуванні іншої особи, припиняється право власності, право користування земельною ділянкою, на якій розташовані ці об`єкти. До особи, яка набула право власності на жилий будинок, будівлю або споруду, розміщені на земельній ділянці, що перебуває у власності іншої особи, переходить право власності на земельну ділянку або її частину, на якій вони розміщені, без зміни її цільового призначення.

Відповідно до ст.125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Враховуючи вищезазначене,суд дійшов висновку, що позивачка має право на спадкування майна спадкодавця, однак в позасудовому порядку позбавлена можливості його оформити в зв`язку з відсутністю відповідних правовстановлюючих документів, тому позов підлягає задоволенню в межах заявлених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.12, 13, 76, 80-81, 89, 200, 206, 259, 264, 265, 268, 315, 354 ЦПК України, ст.ст.328, 392 ЦК України, ст.ст.525, 534, 548, 549 ЦК Української РСР від 1963 року, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) право власності на земельну ділянку площею 0,10 га для будівництва та обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , та на земельну ділянку площею 0,02 га для ведення особистого селянського господарства, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 , як на спадщину за законом після смерті чоловіка ОСОБА_2 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Житомирського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

При цьому, у відповідності до підпункту 15.5. пункту 15 розділу ХІІІ Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Андрушівський районний суд Житомирської області.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя:В. В. Карповець