н/п 2/490/1394/2020 Справа № 490/9403/19
Центральний районний суд м. Миколаєва
__________________________________________________________________
24 лютого 2020 року м. Миколаїв
Центральний районний суд м.Миколаєва в складі:
головуючого судді - Гуденко О.А.,
при секретарі - Дудник Г.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Миколаєві цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Кредитні ініціативи», ОСОБА_2 , заінтересовані особи ДП «НАІС» в особі Миколаївської регіональної філії, Публічне акціонерне товариство «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» про усунення перешкод у здійсненні права власності шляхом скасування обтяження, -
В жовтні 2019 року позивач звернувся до суду з вказаним позовом з подальшим наданням уточненої позовної заяви, в якому просила усунути ОСОБА_1 перешкоди в здійсненні права власності на автомобіль марки MAZDA 31.6, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , чорного кольору, випуск 2007 року; скасувати обтяження у вигляді застави рухомого майна та виключити запис з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що зареєстровано 01.12.2017 року 12:57:24 за №16601623 реєстратором Філії м. Києва та Київської області ДП «НАІС» - ОСОБА_3 ; вид обтяження: приватне обтяження; тип реєстрації: поточна; тип обтяження: застава рухомого майна; підстава обтяження: договір застави №1464-04/07 виданий 13.11.2007 року, видавник ТОВ «Кредитні ініціативи»; об`єкт обтяження: автомобіль легковий марки MAZDA 3 1.6, рік випуску 2007, колір чорний, тип легковий седан-В, номер об`єкта: НОМЕР_2 , номер державної реєстрації: НОМЕР_3 ; обтяжувач: ТОВ «Кредитні ініціативи»; боржник: ОСОБА_2 .
В обгрунтування позову посилалася на те, що 22 липня 2010 року вона придбала у власність вказаний автомобіль марки MAZDA 31.6, д/н НОМЕР_1 , 2007 року випуску та зареєструвала його відповідно до свідоцтва про реєстрацію ТЗ САА НОМЕР_4 від 22.07.2010 року.
У серпні 2019 року їй стало відомо, що автомобіль перебуває під приватним обтяженням, а саме відповідно до витягу з Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області від 23.08.2019 року цей автомобіль знаходиться в заставі на підставі договору застави №1464-04/07 від 13.11.2007 року, який було укладено попереднім власником автомобіля ОСОБА_2 , але при цьому зазначено, що зареєстровано вказане обтяження 01.12.2017 року.
В подальшому, їй стало відомо, що за рішенням Вознесенського міськрайонного суду Миколаївської області від 30.07.2010 року у справі №2-928/10 попередній власник - ОСОБА_2 13.11.2007 року уклала кредитний договір №1464-04/07 з ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», та в результаті невиконання нею зобов`язань за цим договором утворилася заборгованість яку було стягнуто в судовому порядку з боржника.
Проте, позивачка як набувач зазначеного рухомого майна під час укладення договору купівлі-продажу не знала та не могла знати про наявність будь-якого обтяження (застави), оскільки таких відомостей в Сервісному центрі м. Миколаєва не було, будь-яких питань під час укладення угоди не виникало.
20 січня 2020 року представником позивача адвокатом Бурдинським С.І. надано відповідь на відзив, в якому заперечує проти пояснень ДП "НАІС". Зазначає, що згідно п. 2 Порядку ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 р. № 830, державний реєстр обтяжень рухомого майна (далі - Реєстр) - єдина комп`ютерна база даних про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження; держатель Реєстру - Мін`юст, що забезпечує ведення Реєстру; адміністратор Реєстру - державне підприємство, що належить до сфери управління Мін`юсту, що відповідає за технічне, технологічне та програмне забезпечення Реєстру, збереження та захист даних, що містяться у Реєстрі; реєстратори - суб`єкти, уповноважені держателем Реєстру надавати послуги з державної реєстрації відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також звернення стягнення на предмет обтяження, приймати заяви, видавати завірені витяги з Реєстру та виконувати інші функції, передбачені цим Порядком.
Порядок внесення до Державного реєстру обтяжень рухомого майна відомостей про виникнення, зміни та припинення обтяжень регламентується ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» від 18.11.2003 № 1255-IV, Порядком ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженим постановою КМУ від 05.07.2004 № 830 та Інструкцією про порядок ведення Державного реєстру обтяжень рухомого майна та заповнення заяв, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 29.07.2004 № 73/5.
Ч.5 ст. 43 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» встановлено, що відомості про припинення обтяження реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі рішення суду або заяви обтяжувача.
Згідно ст. 13 ЗУ «Про судоустрій і статус суддів», судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України. Невиконання судових рішень має наслідком юридичну відповідальність, установлену законом.
Ухвалою суду від 20 січня 2020 року про забезпечення доказів витребувано у:
- ТОВ «Кредитні ініціативи» документи (в тому числі договір відступлення права вимоги (договір факторингу) укладений між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ТОВ «Кредитні ініціативи» щодо кредитног договору №1464-04/07 від 13.11.2007 року укладеного між ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк» та ОСОБА_2 ), що стали підставою для звернення до ДП «НАІС» із заявою про реєстрацію обтяження у вигляді застави рухомого майна та внесення запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, який було зареєстровано 01.12.2017 року 12:57:24 за №16601623 реєстратором Філії м. Києва та Київської області ДП «НАІС» - ОСОБА_3 ; вид обтяження: приватне обтяження; тип реєстрації: поточна; тип обтяження: застава рухомого майна; підстава обтяження: договір застави №1464-04/07 виданий 13.11.2007 року, видавник ТОВ «Кредитні ініціативи»; об`єкт обтяження: автомобіль легковий марки MAZDA 3 1.6, рік випуску 2007, колір чорний, тип легковий седан-В, номер об`єкта: НОМЕР_2 , номер державної реєстрації: НОМЕР_3 ; обтяжувач: ТОВ «Кредитні ініціативи»; боржник: ОСОБА_2 ;
- Регіонального сервісного центру ГУ НП в Миколаївській області, документи та відомості (договори, заяви, супровідні документи, тощо), які стали підставою для реєстрації за ОСОБА_1 транспортного засобу марки MAZDA 3 1.6, рік випуску 2007, колір чорний, тип легковий седан-В, номер об`єкта: НОМЕР_2 , номер державної реєстрації: НОМЕР_3 ;
- Миколаївської регіональної філії державного підприємства «Національні інформаційні системи» повний витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо наявності/відсутності обтяжень на автомобіль легковий марки MAZDA 3 1.6, рік випуску 2007, колір чорний, тип легковий седан-В, номер об`єкта: НОМЕР_2 , номер державної реєстрації: НОМЕР_3 , станом на 22.07.2010 року, або в разі неможливості надати відповідний витяг з Державного реєстру обтяжень рухомого майна щодо наявності/відсутності обтяжень витребувати відповідну інформацію у формі довідки.
Ухвала суду відповідачем н виконана не була, витребувані документи суду відповідачем не надано.

Представник позивача надав суду заяву про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує в повному обсязі та просить суд їх задовольнити.

Представник відповідача ТОВ "Кредитні ініціативи" та відповідачка Корольова О.В. до суду не зявивилися, відзиву на позов не надали.

Ухвалою суду справу розглянуто за відсутності сторін в порядку заочного розгляду, оскільки у відповідності до вимог ч.1 ст. 280 ЦПК України відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання (зворотні повідомлення наявні в матеріалах справи), відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин, відповідач не подав відзив та позивач не заперечує проти такого вирішення справи, а також у справі достатньо даних про права та взаємини сторін.

Вивчивши доводи позову, дослідивши матеріали справи, судом встановлені наступні факти та відповідні ним правовідносини.

Згідно Свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу САА 804943 від 22.07.2010 року. , автомобіль марки марки MAZDA 31.6, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , чорного кольору, випуск 2007р, зареєстрований за ОСОБА_1 .

Відповідно до Витягу державного реєстру обтяжень рухомого майна від 24.02.2020 року : 15.11.2007 року на автомобіль марки MAZDA 31.6, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , чорного кольору, випуск 2007 року накладено приватне обтяження, застава рухомого майна підстава обтяження - договір застави від 14.11.2007 року, посвідчений приватним нотаріусом ГММНО Горбуровим К.Є. , обтяжувач філія "Відділення Промінвестбанку в м.Миколаїв", боржником є ОСОБА_2 , строк дії - 15 листопада 2012 ( 15.11.2013) року.

22 лютого 2010 року реєстратором ОСОБА_4 МФ ДП "Інформаційний центр" МЮ України внесено зміни до реєстру- припинено обтяження.

01 грудня 2017 року , номер обтяження № 16601623 зареєстровано реєстратором Філії м. Києва та Київської області ДП «НАІС» - Цілепою Євгеном Миколайовичем; вид обтяження: приватне обтяження; тип реєстрації: поточна; тип обтяження: застава рухомого майна; підстава обтяження: договір застави №1464-04/07 виданий 13.11.2007 року, видавник ТОВ «Кредитні ініціативи»; об`єкт обтяження: автомобіль легковий марки MAZDA 3 1.6, рік випуску 2007, колір чорний, тип легковий седан-В, номер об`єкта: НОМЕР_2 , номер державної реєстрації: НОМЕР_3 ; обтяжувач: ТОВ «Кредитні ініціативи»; боржник: ОСОБА_2 .

Згідно інформації Регіонального сервісного центру МВС в Миколаївській області , 23 лютого2010 року вказаний автомобіль був зареєстрований за ОСОБА_1 на підставі бірдової угоди № 608 від 23.02.2010, укладеної на ТБ"Нерухомість-Південь".

Статтею 11 Цивільного кодексу України (надалі-ЦК України) визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку ( ч. 1 ст. 509 ЦК України).

За змістом ч. 1 ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов`язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Згідно зі ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Відповідно до ч. 1 ст. 576 Цивільного кодексу України предметом застави може бути будь-яке майно (зокрема річ, цінні папери, майнові права), що може бути відчужене заставодавцем і на яке може бути звернене стягнення.

Згідно з ч.ч. 3, 4 ст. 577 Цивільного кодексу України застава рухомого майна може бути зареєстрована на підставі заяви заставодержателя або заставодавця з внесенням запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна. Моментом реєстрації застави є дата та час внесення відповідного запису до Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Відповідно до статті 42 Закону України "Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" до Державного реєстру вносяться відомості про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження.

За змістом п. 2 Порядку ведення державного реєстру обтяжень рухомого майна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 05.07.2004 № 830 (далі - Порядок ведення державного реєстру), державний реєстр обтяжень рухомого майна - єдина комп`ютерна база даних про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження.

Пункт 4 Порядку визначає, що державна реєстрація відомостей про виникнення, зміну, припинення обтяжень, а також про звернення стягнення на предмет обтяження проводиться шляхом внесення до Реєстру запису, а також змін і додаткових відомостей до запису.

Відповідно до ст.59 Закону України «Про виконавче провадження» особа, яка вважає, що майно, на яке накладено арешт, належить їй, а не боржникові, може звернутися до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Правові, економічні та організаційні засади проведення державної реєстрації речових та інших прав, які підлягають реєстрації за цим Законом, та їх обтяжень визначені Законом України від 1 липня 2004 року № 1952-IV «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» (далі - Закон № 1952-IV).

Так, згідно приписів ст.ст. 3, 4 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяженням є право обтяжувача на рухоме майно боржника або обмеження права боржника чи обтяжувача на рухоме майно, що виникає на підставі закону, договору, рішення суду або з інших дій фізичних і юридичних осіб, з якими закон пов`язує виникнення прав і обов`язків щодо рухомого майна.

Обтяження поділяються на публічні та приватні, які можуть бути забезпечувальними та іншими договірними.

Забезпечувальним є обтяження, яке встановлюється для забезпечення виконання зобов`язання боржника або третьої особи перед обтяжувачем.

Отже, обтяження спірного транспортного засобу, зареєстроване 15.11.2007 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за договором застави є забезпечувальним.

В свою чергу, як зазначено у ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» предмет обтяження, право власності на який належить боржнику, може бути відчужений останнім, якщо інше не встановлено законом або договором.

При цьому, згідно зі ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. У разі передачі рухомого майна в забезпечення боржником, який не мав на це права, таке забезпечення є чинним, якщо в Державному реєстрі немає відомостей про попереднє обтяження відповідного рухомого майна.

Разом з тим, ч.3 ст. 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що якщо інше не встановлено договором або законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду нерухомого майна.

Згідно з ч.2 ст. 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено законом.

Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для звільнення майна з-під застави та припинення вказаного обтяження, посилається на те, що вона є добросовісним набувачем транспортного засобу.

Вказані посилання позивачки відповідають дійсним обставинам справи, оскільки судом встановлено, що на час реєстрації права власності позивача на спірний транспортний засіб 23 лютого 2010 року року на підставі біржової угоди - останній не перебував під обтяженням на підставі вищезазначеного договору застави ,оскільки в Реєстрі міститвся запис про припинення обтяження 22 лютого 2010 року, а в подальшому обтяження було зареєстровано лише 01 грудня 2017 за № 16601623, що підтверджується розширеним витягом з Державного реєстру обтяжень рухомого майна від 21.10.2019 року та від 24.02.2020 року , наявним в матеріалах справи .

Тобто, в розумінні положень ч.1 ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», позивач є добросовісним набувачем спірного транспортного засобу, оскільки на час його придбання було відсутнє діюче обтяження (застава рухомого майна) транспортного засобу.

Згідно зі ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого немайнового або майнового права та інтересу. Одним із способів захисту є відновлення становища, яке існувало до порушення та припинення правовідношення.Відповідно до ч. 1 ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

При цьому, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні ст. 79 ЦПК України доказами, певного суб`єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача.

У рішенні Конституційного суду України №18-рп/2004 від 01.12.2004 (справа про охоронюваний законом інтерес) визначено поняття "охоронюваний законом інтерес", що вживається в частині першій статті 4 Цивільного процесуального кодексу України та інших законах України у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права", яке треба розуміти як прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, як зумовлений загальним змістом об`єктивного і прямо не опосередкований у суб`єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам.

Конституційний суд України у вказаному рішенні зазначає, що види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв`язку з поняттям "права" як правило не визначаються у статтях закону, а тому фактично є правоохоронюваними. Охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об`єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.

Статтею 41 Конституції України та статтею 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, до якої України приєдналась 17.07.1997 року відповідно до Закону України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції», закріплено принцип непорушності права приватної власності, який означає право особи на безперешкодне користування своїм майном та закріплює право власника володіти, користуватися і розпоряджатися належним йому майном, на власний розсуд учиняти щодо свого майна будь-які угоди, відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Відповідно ст. 317 ЦК, власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.

Під правом володіння власністю визнається юридично забезпечена можливість фактичного «панування» власника над майном, не пов`язана з використанням його властивостей. Право користування власністю - це юридично забезпечена можливість власника добувати з належного йому майна корисні властивості. Під правом розпорядження розуміють юридично забезпечену можливість власника визначати долю майна.

Відповідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Статтею 328 ЦК України встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Таким чином, положеннями цієї статті закріплюється презумпція правомірності набуття права власності на певне майно, тобто право власності на конкретне майно вважається набутим правомірно, якщо інше не буде встановлено в судовому порядку або незаконність права власності не випливатиме із закону.

Відповідно ст. 391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

Матеріалами справи підтверджується, що позивачем представлено копію свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, р/н НОМЕР_1 від 22.07.2010, виданого Миколаївським ВРЕР УДАІ УМВС України , отже , враховуючи приписи Закону України «Про дорожній рух», а також положення Порядку державної реєстрації (перереєстрації), зняття з обліку автомобілів, автобусів, а також самохідних машин, конструйованих на шасі автомобілів, мотоциклів усіх типів, марок і моделей, причепів, напівпричепів, мотоколясок, інших прирівняних до них транспортних засобів та мопедів (затверджений Постановою Кабінету Міністрів України від 07.09.1998 № 1388, зі змінами та доповненнями), що регулюють процес реєстрації транспортних засобів у поєднанні з приписами Цивільного кодексу України, що регулюють питання набуття права власності, суд встановив доведення позивачем належними засобами доказування право власності на спірний транспортний засіб.

З наявного в матеріалах справи Витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна слідує, що запис про заборону відчуження спірного транспортного засобу припинено 22.02.2010 року, потім внесено 01 грудня 2017 , тобто на час реєстрації за позивачем права власності на ТЗ запис про обтяження автомобіля в Державному реєстрі був відсутній.

Беручи до уваги те, що відповідачем витягу з державного реєстру обтяжень щодо спірного майна станом на дату укладення договору застави не надано, суд на підставі наявних в матеріалах справи доказів, встановив, що на час відчуження третьою особою спірного транспортного засобу в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна були відсутні відомості про заборону відчуження вказаного майна. Тобто позивач є добросовісним набувачем майна в розумінні приписів ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» та ст. 388 ЦК України, а тому набув право власності на майно без обтяжень.

Оскільки в силу приписів закону на добросовісного набувача права власності на рухоме майно не поширюється незареєстроване у встановленому законом порядку обтяження, суд доходить до висновку про наявність правових підстав для скасування обтяження на вказаний автомобіль та вилучити відповідний запис в Державного реєстру обтяжень рухомого майна.

Враховуючи вищенаведене, суд дійшов висновку, що внесений ТОВ "Кредитні ініціативи" 01.12.2017 запис за № №16601623 щодо обмеження відчуження рухомого майна обмежує права позивача на здійснення ним своїх правочностей з розпорядження транспортним засобом, а тому позовні вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України судові витрати сплачені при подачі позову.

На підставі викладеного, керуючись ст. 18, 259, 263-265, 280, 281, 284 ЦПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ТОВ "Кредитні ініціативи", ОСОБА_2 про скасування обтяжень на автомобіль - задовольнити.

Усунути ОСОБА_1 перешкоди в здійсненні права власності на автомобіль марки MAZDA 31.6, державний номер НОМЕР_1 , номер шасі (кузова, рами) НОМЕР_2 , чорного кольору, випуск 2007 року .

Скасувати обтяження у вигляді застави рухомого майна та виключити запис з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, що зареєстровано 01.12.2017 року 12:57:24 за №16601623 реєстратором Філії м. Києва та Київської області ДП «НАІС» - ОСОБА_3 ; вид обтяження: приватне обтяження; тип реєстрації: поточна; тип обтяження: застава рухомого майна; підстава обтяження: договір застави №1464-04/07 виданий 13.11.2007 року, видавник ТОВ «Кредитні ініціативи»; об`єкт обтяження: автомобіль легковий марки MAZDA 3 1.6, рік випуску 2007, колір чорний, тип легковий седан-В, номер об`єкта: НОМЕР_2 , номер державної реєстрації: НОМЕР_3 ; обтяжувач: ТОВ «Кредитні ініціативи»; боржник: ОСОБА_2 .

Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання його повного тексту. Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Реквізити сторін :

позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , паспорт серія НОМЕР_5 , ІПН НОМЕР_6 , АДРЕСА_1

Відповідачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Кредитні ініціативи» ,, 04655, м. Київ, вул.. Вікентія Хвойки, 21

ОСОБА_2 , ІПН НОМЕР_7 , АДРЕСА_2

Третя особа: Державне підприємство «Національні інформаційні системи» особі Миколаївської регіональної філії, , 54029, м. Миколаїв, вул. Велика Морська, 34/1

Повний текст рішення суду виготовлено 05 березня 2020 року

СУДДЯ О.А.ГУДЕНКО

1.