ХМЕЛЬНИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
____________________________________________________________________
Справа № 671/1867/18
Провадження № 22-ц/4820/550/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року м. Хмельницький

Хмельницький апеляційний суд у складі

колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ

Костенка А.М. (суддя-доповідач), Гринчука Р.С., Спірідонової Т.В.,

секретар судового засідання Чебан О.М.

розглянув у відкритому судовому засіданні цивільну справу № 671/1867/18 за апеляційною скаргою Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради на рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2019 року у складі судді Ніколової С.В. по цивільній справі за заявою Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради, заінтересовані особи - Волочиська районна державна адміністрація, Головне управління Державної фіскальної служби у Хмельницькій області, ОСОБА_1 про визнання спадщини відумерлою.

Заслухавши доповідача, перевіривши матеріали справи, ознайомившись з доводами апеляційної скарги, суд

в с т а н о в и в :

У вересні 2018 року Волочиська міська об`єднана територіальна громада в особі Волочиської міської ради Хмельницької області подала до суду заяву, в якій просила визнати спадщину, яка відкрилась ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_2 , що складається із земельної ділянки площею 2,6479 га, сертифікат на право на земельну частку (пай) серії ХМ № 0190339, відумерлою та передати у комунальну власність Волочиської міської ради Хмельницької області. В обґрунтування своїх вимог посилалась на те, що після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, проте спадкоємців на земельну частку (пай), які б прийняли спадщину у встановленому законом порядку немає, а тому заявник просила визнати її відумерлою.

Рішенням Волочиського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2019 року в задоволенні вказаної заяви про визнання спадщини, яка відкрилася ІНФОРМАЦІЯ_1 після смерті ОСОБА_2 , відумерлою та передачу нерухомого майна в комунальну власність відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням суду Волочиська міська об`єднана територіальна громада подала апеляційну скаргу, оскільки вважає рішення суду незаконним та необґрунтованим, ухваленим з порушенням норм матеріального права та неповним встановленням обставин, які мають значення для справи. Судом не враховано, що спадкове майно належить Волочиській міській ОТГ в особі Волочиської міської ради з моменту відкриття спадщини, адже спадщина відкрита у період чинності ЦК УРСР, застосуванню підлягають норми ЦК УРСР про належність спадщини спадкоємцеві з часу відкриття спадщини незалежно від оформлення права на спадщину, а згідно ст. 4 Земельного кодексу в редакції на час відкриття спадщини, за якою суб`єктами права державної власності на землю виступають в тому числі і міські ради народних депутатів, правонаступником Волочиської міської ради, яка і набула право власності на землю, є Волочиська ОТГ.

Перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційний суд залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.

Так судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с. Ожигівці Волочиського району Хмельницької області померла громадянка ОСОБА_2 .

На час смерті ОСОБА_2 була зареєстрована та проживала одна в житловому будинку в с. Ожигівці Волочиського району.

3 лютого 1982 року ОСОБА_2 склала заповіт, яким все своє майно заповіла онуці ОСОБА_1 .

За життя ОСОБА_2 , на її ім`я було видано сертифікат на право на земельну частку пай серії ХМ № 0190339 на підставі розпорядження Волочиської РДА від 13 травня 1996 року площею 3,0 в умовних кадастрових гектари земель колишнього КСП с. Ожигівці Волочиського району, даний сертифікат за життя не отримала.

Після смерті ОСОБА_2 відкрилася спадщина, яка і складається, зокрема, із права на земельну частку (пай) площею 3,0 в умовних кадастрових гектарах

Відповідно довідки старости с. Ожигівці в управління спадковим майном після померлої ОСОБА_2 вступила її онука ОСОБА_1 .

Однак спадкова справа після смерті ОСОБА_2 не заводилась, спадкоємці ОСОБА_2 у встановленому порядку право власності на спадкове майно не зареєстрували.

Вказані обставини судом правильно встановлені та підтверджуються наявними в матеріалах справи та дослідженими судом доказами.

Відповідно до п.п. 4, 5 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України він застосовується до цивільних відносин, що виникли після набрання ним чинності.

Щодо цивільних відносин, які виникли до набрання чинності Цивільним кодексом України, положення цього Кодексу застосовуються до тих прав і обов`язків, що виникли або продовжують існувати після набрання ним чинності.

Правила книги шостої Цивільного кодексу України застосовуються також до спадщини, яка відкрилася, але не була прийнята ніким із спадкоємців до набрання чинності цим Кодексом.

Правила статті 1277 Цивільного кодексу України про відумерле майно застосовуються також до спадщини, від дня відкриття якої до набрання чинності цим Кодексом спливло не менше одного року.

Пунктом 5 ч. 1 ст. 555 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року було встановлено, що спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину.

Цивільний кодекс УРСР ст. 555 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року не обмежував строк для отримання свідоцтва про право на спадщину за законом або заповітом, у тому числі й для держави. Тому, якщо упродовж встановленого шестимісячного строку ніхто зі спадкоємців за законом або за заповітом не прийняв спадщину, вважається, що спадщина переходить до держави.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 ЦК УРСР спадкоємець прийняв спадщину, якщо він фактично вступив в управління або володіння спадковим майном; якщо він подав державній нотаріальній конторі за місцем відкриття спадщини заяву про прийняття спадщини. Зазначені у цій статті дії повинні бути вчинені протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

Згідно ч. 1 ст. 1277 ЦК України у разі відсутності спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття орган місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини, а якщо до складу спадщини входить нерухоме майно - за його місцезнаходженням, зобов`язаний подати до суду заяву про визнання спадщини відумерлою.

Враховуючи, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 і спадщина на право на земельну частку (пай), площею 3,0 га відкрилася в період дії Цивільного кодексу УРСР 1963 року, суд першої інстанції прийшов до правильного висновку, що до правовідносин, що виникли, слід застосовувати положення ЦК УРСР 1963 року.

Оскільки Цивільний кодекс УРСР 1963 року не передбачав можливість набуття органами місцевого самоврядування права на спадкове майно в порядку визнання спадщин відумерлою, суд першої інстанції обґрунтовано відмовив Волочиській міській об`єднаній територіальній громаді в особі Волочиської міської ради у задоволенні заяви.

Крім того слід звернути уваги, що заінтересована особа у справі ОСОБА_1 має право в судовому порядку довести факт родинних відносин з ОСОБА_2 , факт прийняття спадщини та оформити спадкові права.

Доводи апеляційної скарги про неправильне застосування норм матеріального права, зокрема ст. ст. 524, 549,555 ЦК УРСР 1963 року, не врахування, що згідно ст. 4 Земельного кодексу в редакції на час відкриття спадщини, за якою суб`єктами права державної власності на землю виступають в тому числі і міські ради народних депутатів, правонаступником Волочиської міської ради є Волочиська ОТГ, яка і набула право власності на землю слід відхилити.

За нормами ч. 2 ст. 549 ст. Цивільного кодексу Української РСР 1963 року прийнята спадщина визнається належною спадкодавцеві з моменту відкриття спадщини, а згідно п. 5 ч. 1 ст. 555 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави, якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину.

Тобто проаналізувавши норми ст. ст. 549, 555 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, слід дійти висновку, що якщо жоден із спадкоємців не прийняв спадщину спадкове майно за правом спадкоємства переходить до держави в силу закону з моменту відкриття спадщини та не потребується від держави вчинення дій, передбачених норами ст. 549 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року, тобто держава з моменту відкриття спадщини набула право власності на спадкове майно.

Таким чином в даному випадку право власності на землю перейшло до держави в особі відповідних компетентних органів на підставі норм ст. 555 Цивільного кодексу Української РСР 1963 року як на спадкове майно, а не на підставі норм Земельного кодексу.

Тому відсутні підстави для застосування при вирішенні даного спору норм Земельного кодексу в редакції 1991 року.

З врахуванням викладеного слід дійти висновку, що суд правомірно відмовив у задоволенні заяви про визнання спадщини відумерлою.

Рішення суду ґрунтується на повно і всебічно досліджених обставинах справи та ухвалено з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому підстав для його скасування в межах доводів апеляційної скарги не вбачається.

Керуючись ст.ст. 374, 375, 382, 384, 389, 390 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу Волочиської міської об`єднаної територіальної громади в особі Волочиської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Волочиського районного суду Хмельницької області від 28 листопада 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повне судове рішення складено 10 березня 2020 року.

Судді А.М. Костенко

Р.С.Гринчук

Т.В. Спірідонова