У Х В А Л А

07 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 343/376/20

провадження № 61-12319ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 23 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів,

встановив:

У лютому 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом, у якому зазначила, що перебувала з відповідачем у зареєстрованому шлюбі, від якого у них народилася дочка ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Після розірвання шлюбу дитина залишилася проживати з нею та знаходиться на її повному утриманні та вихованні. Відповідач свої батьківські обов`язки щодо дитини не виконує, не приймає участі у її вихованні та не надає матеріальної допомоги на її утримання, хоча є здоровою працездатною особою, інших утриманців та стягнень по виконавчих документах не має, працює за кордоном.

Посилаючись на наведене, просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на дочку ОСОБА_3, ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500, 00 грн щомісячно до досягнення дитиною повноліття.

Заочним рішенням Долинського районного суду від 17березня 2020 року позов ОСОБА_2 задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 аліменти на їх неповнолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в твердій грошовій сумі в розмірі 2 500, 00 грн щомісячно з часу звернення до суду з даним позовом - з 27лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

Рішення суду в частині стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць допущено до негайного виконання.Вирішено питання судових витрат.

Постановою Івано-Франківського апеляційного суду від 23 липня 2020 року вказане заочне рішення суду першої інстанції в частині розміру стягуваних з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_2 аліментів на малолітню дочку ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , змінено. Зменшено суму стягуваних аліментів з 2 500, 00 грн щомісячно до 2 000, 00 грн щомісячно з часу звернення до суду з даним позовом - з 27 лютого 2020 року і до досягнення дитиною повноліття.

В решті заочне рішення Долинського районного суду від 17 березня 2020 року залишено без змін.

11 серпня 2020 року ОСОБА_2 надіслала засобами поштового зв`язку до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 23 липня 2020 року, в якій просила скасувати оскаржуване судове рішення та залишити без змін рішення Долинського районного суду від 17 березня 2020 року.

Суди дану справу розглядали як малозначну.

Згідно з пунктом 3 частини шостої статті 19 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Предметом позову у цій справі єстягнення аліментів, а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Заявник зазначив, що дана справа оскаржується з підстав, передбачених підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України.

У касаційній скарзі ОСОБА_2 посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки Івано-Франківським апеляційним судом неоднаково застосовано положення статей 141, 182, 184 СК України щодо визначення розміру аліментів у твердій грошовій сумі у даній справі та іншій аналогічній справі.

Крім цього, заявник вказує, що дана справа має для неї виняткове значення, оскільки від розміру аліментів залежить створення умов для комфортного життя її дитини.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Касаційний цивільний суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що справа становить виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, так і для висновку про те, що розгляд справи судом касаційної інстанції потрібен для формування єдиної судової практики правозастосування, у зв`язку з чим відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржуване заявником судоверішення ухвалено у малозначній справі і воно не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституцій України, пунктом 3 частини шостої статті 19, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Івано-Франківського апеляційного суду від 23 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук