Справа № 214/9171/19
2/214/367/20
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

03 березня 2020 року Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області в складі:

головуючого - судді Прасолова В.М.

при секретарі Улятовській М.О.

за участю позивачки ОСОБА_1

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Кривому Розі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини, суд

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , в якому просить: стягнути з ОСОБА_2 на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш ніж 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до його повноліття.

В обґрунтування позову вказала, що з відповідачем по справі перебуває у зареєстрованому шлюбі з 23 вересня 2016 року. Від шлюбу мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . На даний час сім`я розпалася, відповідач проживає окремо, дитина проживає з нею та перебуває на її утриманні. У порушення вимог ст. 180 СК України, відповідач матеріальної допомоги на утримання сина не надає, тому вимушена звернутися до суду з вказаним позовом. Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

У судовому засіданні позивачка позов підтримала, підтвердивши зміст позовної заяви. При цьому пояснила, що відповідач допомогу на утримання дитини надав один раз 100 грн, а другий 200 грн. Домовленості стосовно утримання дитини між нею та відповідачем не було. Щодо місця реєстрації сина довідки не має, але відповідач у своєму відзиві на позов визнав факт реєстрації сина разом з нею.

Відповідач у судове засідання не з`явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, подав заяву про розгляд справи за його відсутності, позов не визнав, просить залишити позовні вимоги без задоволення. Згідно поданого до суду відзиву на позовну заяву зазначив наступне. Від шлюбу з позивачкою має сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який перебуває на їхньому з позивачкою, спільному утриманню. Як батько, виконує сумлінно батьківськи обов`язки, цікавиться розвитком та станом здоров`я дитини. Приймає активну участь у купівлі продуктів харчування, медичних препаратів, сплаті батьківської плати до закладу, де навчається син, та надає іншу матеріальну допомогу. Йому не зрозумілі мотиви позивачки в даному позові, так як до цього існуючий порядок по утриманню дитини, цілком її влаштовував та відповідав їхньому усному договору про утримання. Також, позивачка у позові зазначає, що дитина проживає з нею, але крім довідки про реєстрацію місця проживання особи, будь-яких документів, що дійсно підтверджують місце проживання дитини не надала. Сімейні відносини між ними припинені у листопаді 2019 року, станом на сьогодення місце проживання дитини ще не визначено, тому вважає розгляд питання щодо стягнення аліментів передчасним. Свого сина матеріально утримує.

У судовому засіданні дослідженні наступні письмові докази: свідоцтва про народження (а.с.3), свідоцтво про шлюб (а.с.4), квитанції (а.с.23-26).

Суд, керуючись вимогами ст. 77 ЦПК України, згідно якої предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення, оцінюючи з точки зору належності досліджені у судовому засіданні докази, приходить до наступних висновків.

Суд вважає належними доказами: свідоцтво про народження (а.с.3), свідоцтво про шлюб (а.с.4), так як ці докази стосуються обставин, що підтверджують заявлені вимоги, а саме перебування сторін у шлюбі, батьківство сторін відносно неповнолітньої дитини ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Суд вважає належними доказами: квитанції (а.с.25 на суму 193,65грн.), (а.с.26), що підтверджують надання відповідачем матеріальної допомоги на утримання сина.

Суд вважає неналежними доказами: квитанції (а.с. 23,24), (а.с.25 на суми 96,25грн., 39,90грн., 225,80 грн.), оскільки з їх змісту неможливо встановити, що саме на утримання дитини та саме відповідачем були витрачені грошові кошти.

Суд, відповідно до ст. 78 ЦПК України, вважає досліджені у судовому засіданні письмові докази: свідоцтва (а.с.3,4), квитанції (а.с.25 на суму 193,65грн.), (а.с.26), допустимими, так як ці докази одержані без порушення порядку, встановленого законом.

Оцінюючи докази з точки зору їх достовірності, суд приходить до висновку, що досліджені у судовому засіданні письмові докази є достовірними.

Керуючись вимогами ст. 80 ЦПК України, суд вважає, що сукупність визнаних судом допустимими, належними та достовірними доказами є достатньою для встановлення наступних фактів та обставин.

Сторони по справі перебувають у зареєстрованому шлюбі, від якого мають сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , що вбачається зі свідоцтв (а.с.3,4). На даний час сторони проживають окремо, син проживає з позивачкою, на його утримання відповідач періодично надає матеріальну допомогу, а саме: 10 грудня 2019 року сплатив батьківську плату до закладу, де навчається син в сумі 146,25 грн.; 5 січня 2020 року сплатив батьківську плату до закладу, де навчається син в сумі 193,65 грн., а також 4 грудня 2019 року, 21 грудня 2019 оку та 26 грудня 2019 року поповнив банківську картку позивачки ОСОБА_1 відповідно на суми 300 грн., 100 грн., 200 грн., що встановлено поясненнями позивачки та поясненнями відповідача, викладеними у відзиві, квитанціями (а.с.25 на суму 193,65грн.), (а.с.26).

Відповідно до ст. 51 Конституції України, батьки зобов`язані утримувати дітей до їх повноліття.

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ст. 181 ч.3 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Відповідно до ст. 182 ч.2 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Відповідно до вимог ч.1 ст. 191 СК України, аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову.

Оскільки неповнолітня дитина проживає з позивачкою, а надання відповідачем на її утримання матеріальної допомоги має епізодичний характер, суд вважає, що позивачка обґрунтовано звернулася до суду з позовом про стягнення аліментів. На підставі ст. 182 СК України, суд вважає можливим стягнути з відповідача аліменти у розмірі 1/6 частки з усіх видів заробітку (доходу), але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

В силу ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави належить стягнути судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

Керуючись ст. ст. 180 - 182, 191 СК України, ст. ст. 2, 4, 12, 13, 77, 78, 80, 133, 141, 206, 258-260, 263-265, 430 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання дитини - задовольнити повністю.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрованої: АДРЕСА_2 , щомісяця, аліменти в розмірі 1/6 частини з усіх видів заробітку (доходу), але не менш, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на утримання ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , починаючи з 9 грудня 2019 року і до його повноліття.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованого: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 768 грн. 40 коп.

На підставі ч.1 ст. 430 ЦПК України рішення в частині стягнення аліментів за один місяць допустити до негайного виконання.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду протягом 30 днів з дати підписання шляхом подання апеляційної скарги через Саксаганський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги усіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження, або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 10 березня 2020 року.

Головуючий суддя: В.М. Прасолов