Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

22.09.2020 Справа №607/11109/20

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Вийванко О. М.

за участю секретаря судового засідання Хримко У. А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду цивільну справу за позовом Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго», до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди, -

В С Т А Н О В И В :

Позивач Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго», звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 , про відшкодування завданої майнової шкоди.

Посилаючись на те, що 20.05.2019 року між Акціонерним товариством «Страхова компанія «Інго» та ОСОБА_1 було укладено Договір страхування №250578196.19, предметом якого є страхування автомобіля «Рено Дастер», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 . 31.07.2019 в м. Тернопіль на вул. 15 квітня та вул. Злуки трапилась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля марки «Рено Дастер», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , та автомобілем «Опель», державний реєстраційний номер НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_1 .. Постановою Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області відповідача було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та піддано адміністративному стягненню у вигляді штрафу.

До позивача звернувся потерпілий з заявою про пошкодження транспортного засобу в зв`язку з дорожньо-транспортною подією, яка є страховим випадком відповідно до умов Договору. Позивач на підставі страхового акту, розрахунку суми страхового відшкодування до нього, здійснив виплату страхового відшкодування на користь Потерпілого в розмірі 110 988,70 грн. Цивільно-правову відповідальність відповідача не було застраховано.

Узв`язку з недосягненням згоди щодо досудового врегулювання спору, з підстав викладених у позові, позивач просить позов задовольнити та стягнути з відповідача в користь позивача, шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 110988,70 грн., а також сплачені судові витрати.

Представник позивача у судове засідання не з`явився, однак подав клопотання про розгляд справи у його відсутності, позовні вимоги підтримує повністю, посилаючись на мотиви викладених у позовній заяві та просить позов задовольнити.

У судовому засіданні відповідач позов визнав та не заперечує проти його задоволення.

Відповідно до статті 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.

У разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

Враховуючи визнання відповідачем позову, яке не суперечить закону та не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд вважає, що є усі законні підстави ухвалити рішення про задоволення позову.

При розгляді справи судом учасниками справи подано заяви та клопотання та судом було вчинено інші процесуальні дії у справі.

Ухвалою суду відкрито провадження у справі.

Дослідивши об`єктивно та оцінивши зібранні у справі докази, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено фактичні обставини справи та зміст спірних правовідносин.

Частиною 2 статті 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ч. 1 ст. 16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Частиною другою цієї статті визначено способи захисту цивільних прав та інтересів. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 20 Цивільного кодексу України, право на захист особа здійснює на свій розсуд.

Судом встановлено, що 25 грудня 2014 року між ПАТ Акціонерним товариством «Страхова компанія «Інго» та ОТП Лізинг ТОВ укладено генеральну угоду №250598470.14 добровільного страхування наземного транспорту, цивільної відповідальності, водія та пасажирів від нещасних випадків.

20.05.2019 року між Акціонерним товариством «Страхова компанія «Інго» та ОТП Лізинг ТОВ було укладено Договір страхування №250578196.19, предметом якого є страхування автомобіля «Renault Duster», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 .

У відповідності до умов вказаного Договору страхування Акціонерним товариством «Страхова компанія «Інго» взяла на себе зобов`язання у разі настання страхового випадку сплатити на користь Страхувальника страхове відшкодування.

Відповідно до Постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 14.08.2019, справа 607/18657/19, ОСОБА_1 визнано винним у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, а саме, що ОСОБА_1 , 31 липня 2019 року близько 07 год. 35 хв. керував транспортним засобом марки «Opel Monterey», реєстраційний номер НОМЕР_2 , в м. Тернополі на перехресті вул.15 квітня - вул.Злуки, під час об`їзду автомобіля «Renault Duster» реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керування водія ОСОБА_2 , не врахував дорожньої обстановки, не переконався, що це буде безпечно, не створить перешкод або небезпеки іншим учасникам руху, не дотримався безпечного бокового інтервалу, не вибрав безпечної швидкості руху під час об`їзду перешкоди, не надав переваги у русі транспортному засобу марки «Fiat Scudo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , під керуванням водія ОСОБА_3 , який рухався в попутному напрямку по смузі руху на яку мав намір перестроїтися ОСОБА_1 , та допустив зіткнення із транспортними засобами «Renault Duster» реєстраційний номер НОМЕР_4 та «Fiat Scudo», реєстраційний номер НОМЕР_3 , внаслідок чого дані транспортні засоби отримали механічні пошкодження та завдано матеріальні збитки. Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п.п. 2.3(б), 10.1, 12.3, 13.1, 13.3 Правил дорожнього руху України.

Відповідно до ч. 6 ст. 82 ЦПК України, постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що між винними діями відповідача під час керування транспортним засобом транспортним засобом марки «Opel Monterey», реєстраційний номер НОМЕР_2 , та отриманням транспортним засобом марки «Renault Duster», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , механічних пошкоджень наявний причинний зв`язок.

Страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування.

Позивач на підставі рахунку на оплату №264 від 05 серпня 2019, складеного ТзОВ «Терко Авто Інтернешнл» на суму 110 988,70 грн., акту огляду транспортного засобу від 05.08.2019, здійснив виплату страхового відшкодування на користь страхувальника в розмірі 110 988,70 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 11161 від 20.08.2019.

На момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність відповідача транспортного засобу марки «Renault Duster», державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , була застрахована Акціонерним товариством «Страхова компанія «Інго» відповідно до Договір страхування №250578196.19.

Також судом встановлено, що цивільно правова відповідальність ОСОБА_4 , який керував транспортним засобом марки «Opel Monterey», реєстраційний номер НОМЕР_2 на момент дорожньо транспортної пригоди не була застрахована.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Виходячи з наведеного, страховик внаслідок виконання обов`язку винної особи (боржника) перед потерпілим (кредитором), набуває прав кредитора в частині фактично сплаченого страхового відшкодування. При цьому деліктне зобов`язання не припиняться, але відбувається заміна сторони у цьому зобов`язанні (заміна кредитора) - замість потерпілої особи прав кредитора набуває страховик.

Стаття 27 Закону України «Про страхування» та стаття 993 ЦК України передбачає перехід права вимоги до страховика, де перехід фактично означає, що право вимоги існувало раніше та продовжує існувати, але переходить від однієї особи до іншої, відповідно - від потерпілої особи у деліктному зобов`язанні до страховика.

У деліктному зобов`язанні право вимоги до винної особи у особи, що відшкодувала шкоду потерпілому, виникає у порядку статті 1191 ЦК України. У спірних (страхових) відносинах застосуванню підлягають норми статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України, які визначають спеціальний порядок переходу прав вимоги до винної особи від страхувальника (потерпілого) до страховика, що відшкодував шкоду потерпілому - суброгацію.

У частині першій статті 1166 ЦК України визначено, що майнова шкода, заподіяна майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується у повному обсязі особою, що її заподіяла. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Згідно зі статтею 1187 ЦК України джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов`язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

За загальним правилом, відповідальність за шкоду несе боржник - особа, яка завдала шкоди. Якщо шкода завдана джерелом підвищеної небезпеки (зокрема, діяльністю щодо використання, зберігання та утримання транспортного засобу), така шкода відшкодовується володільцем джерела підвищеної небезпеки - особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом (частина друга статті 1187 ЦК України).

Разом з тим правила регулювання деліктних зобов`язань допускають можливість відшкодування завданої потерпілому шкоди не безпосередньо особою, яка завдала шкоди, а іншою особою, якщо законом передбачено такий обов`язок.

Згідно з ч. 1 ст. 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, заподіяну іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлено законом.

Частинами 1, 5, 6, 7 статті 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях. Суд не може збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи, крім витребування доказів судом у випадку, коли він має сумніви у добросовісному здійсненні учасниками справи їхніх процесуальних прав або виконанні обов`язків щодо доказів, а також інших випадків, передбачених цим Кодексом

Судом встановлено, що саме з вини відповідача, який не застрахував цивільно правова відповідальність на транспортний засіб марки «Opel Monterey», реєстраційний номер НОМЕР_2 , сталася дорожньо-транспортна пригода, внаслідок якої заподіяно матеріальну шкоду в розмірі 110 988,70 грн., яку позивач відшкодував, згідно договору страхування.

За таких обставин, суд вважає, що позовні вимоги підлягають до задоволення шляхом стягнення в порядку регресу з відповідача в користь позивача сплачене страхове відшкодування у розмірі 11 988,70 грн.

Щодо стягнення судових витрати, суд зазначає наступне.

Згідно ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та

витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати, в тому числі: 1) на професійну правничу допомогу.

Згідно статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом із цим, частиною 1 статті 142 ЦПК України визначено, що у разі укладення мирової угоди до прийняття рішення у справі судом першої інстанції, відмови позивача від позову, визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті суд у відповідній ухвалі чи рішенні у порядку, встановленому законом, вирішує питання про повернення позивачу з державного бюджету 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову.

За вказаних обставин, зважаючи на визнання позову відповідачем до початку розгляду справи по суті, суд приходить до переконання, що з відповідача на користь позивача слід стягнути 50 відсотків судового збору, сплаченого при поданні позову, що становить 10510,00 гривень та 50 відсотків судового збору у сумі 1051,00 гривень повернути позивачці з державного бюджету.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 2, 4, 12, 13, 76-78, 258-268, 273, 352-355 ЦПК України, ст. 22, 27 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 1166, 1987, 1988, 1191, 1192, 1194 ЦК України, суд, -

У Х В А Л И В :

Задовольнити позов Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго», до ОСОБА_1 про відшкодування завданої майнової шкоди.

Стягнути з ОСОБА_1 в користь Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго», шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди в розмірі 110 988,70 грн. (сто десять тисяч дев`ятсот вісімдесят вісім гривень 70 копійок), сплачений судовий збір в розмірі 1051,00 грн. (тисячу п`ятдесят одну гривню 00 копійок).

Повернути Акціонерному товариству «Страхова компанія «Інго» з державного бюджету 1051,00 грн. (тисячу п`ятдесят одну гривню 00 копійок) судового збору, сплаченого згідно з платіжним дорученням №9703 від 19 червня 2020 року, виданого АТ «ОТП Банк».

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду або через Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області.

Якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення суду або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Позивач: Акціонерного товариства «Страхова компанія «Інго», місцезнаходження: м. Київ, вул. Бульварно-Кудрявська, код Єдиного державного реєстру підприємств, установ, організацій: 16285602.

Відповідач: ОСОБА_1 , місце проживання: с. заставя Тернопільського району Тернопільської області,реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_5 .

Повний текст рішення суду складено та підписано 22 вересня 2020 року.

Головуючий суддяО. М. Вийванко