Ухвала

28 лютого 2020року

м. Київ

справа № 357/6413/18

провадження № 61-48943св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

Стрільчука В. А. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Тітова М. Ю.,

провівши в порядку письмового провадження попередній розгляд справи за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-ГТВ» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року,

ВСТАНОВИВ:

У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з указаним позовом, в якому просив стягнути з відповідача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 05 лютого по 28 березня 2018 року в розмірі 22 056,72 грн без відрахування сум відповідних платежів до бюджету та допустити негайне виконання рішення суду в частині стягнення середнього заробітку, але не більше ніж за один місяць.

Рішенням Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2018 року позов задоволено частково. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-ГТВ» (далі - ТОВ «Інтер-ГТВ») на користь ОСОБА_1 середній заробіток за весь час затримки розрахунку при звільненні за період з 05 лютого по 28 березня 2018 року в розмірі 11 397,08 грн. Стягнуто з ТОВ «Інтер-ГТВ» в дохід держави судовий збір у розмірі 704,80 грн. В задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Київського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2018 року змінено в частині розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, що підлягає стягненню з ТОВ «Інтер-ГТВ» на користь ОСОБА_1 за період з 05 лютого по 28 березня 2018 року, шляхом збільшення з 11 397,08 грн до 11 651,40 грн. В решті рішення місцевого суду залишено без змін.

У касаційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року і ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права і порушення норм процесуального права.

Статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) визначено, що судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Ухвалою Верховного Суду у складі судді Касаційного цивільного суду від 22 січня 2019 року відкрито касаційне провадження в цій справі та витребувано її матеріали з Білоцерківського міськрайонного суду Київської області.

Згідно з частиною третьою статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ». Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України в редакції, чинній на час подання касаційної скарги, підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

Виходячи з викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, справу слід призначити до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Враховуючи категорію і складність справи, з огляду на положення частини одинадцятої статті 34 ЦПК України, справа підлягає розгляду колегією у складі п`яти суддів.

Керуючись статтями 34, 401 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтер-ГТВ» про стягнення середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за касаційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Білоцерківського міськрайонного суду Київської області від 20 серпня 2018 року та постанову Київського апеляційного суду від 19 листопада 2018 року призначити до судового розгляду Верховного Суду у складі колегії суддівДругої судової палати Касаційного цивільного суду в кількості п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:В. А. Стрільчук

С. О. Карпенко

М. Ю. Тітов