ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/3762/20 Справа № 216/643/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Бутенко М.В. Суддя у 2-й інстанції - Бондар Я. М.
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

16 березня 2020 року м.Кривий Ріг

Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду Бондар Я.М., розглянувши апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 у справі №216/1087/18 (позовна заява у справі подана 12.03.2018) ,-

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Дніпровського апеляційного суд від 03 лютого 2020 року подану апеляційну скаргу ОСОБА_1 у справі №216/1087/18 (позовна заява у справі подана 12.03.2018) залишено без руху та надано строк для усунення недоліків.

А саме: для подання нового тексту апеляційної скарги з уточненими вимогами (відповідно до вимог ст.356 ЦПК України) та її копій для вручення учасникам справи, документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати судового збору відповідно до закону, клопотання про поновлення процесуального строку та надання доказів поважності причин пропуску процесуального строку (якщо строк пропущено), оскільки в прохальній частині апеляційної скарги позивач ОСОБА_1 просить відновити його порушенні права, а саме сплатити йому із казни України, або ж із власної кишені сатисфакцію за кожен повний місяць порушених судом прав перевищення розумних термінів розгляду справи (22 місяці)-200 євро., посилаючись на позовну заяву у справі №216/1087/18 подану 12.03.2018, проте вимоги позивача, викладені в апеляційній скарзі не відносяться до процедури судочинства судів апеляційної інстанції, які наділені правом апеляційного перегляду судових рішень судів першої інстанції, у встановленому процесуальним законом порядку.

Згідно зі ст.ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах рівності змагальності та диспозитивності.

У відповідності до п.6 ч.2 ст.43 ЦПК України учасники справи зобов`язані виконувати процесуальні дії у встановлені законом або судом строки.

Відповідно до ст.6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, яка відповідно до ст.9 Конституції України є частиною правової системи України, кожна особа має право на справедливий судовий розгляд цивільної справи. Це право включає в себе доступність до правосуддя, у тому числі доступність до апеляційного оскарження судового рішення. Право на апеляційне оскарження судових рішень закріплено і в ст.129 Конституції України.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суди застосовують при розгляді справ Конвенцію та практику Суду як джерело права.

Практика Європейського суду з прав людини виходить з того, що реалізуючи п.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони і обмеження, зміст яких не допустити судовий процес у безладний рух.

З цього приводу прецедентними є рішення Європейського суду з прав людини у справах «Осман проти Сполученого королівства» від 28.10.1998 року та «Круз проти Польщі» від 19.06.2001 року. У вказаних Рішеннях зазначено, що право на суд не є абсолютним. Воно може бути піддане обмеженням, дозволеним за змістом, тому що право на доступ до суду за самою своєю природою потребує регулювання з боку держави. При цьому, Європейський суд з прав людини зазначив, що немає порушення права на доступ доправосуддя, якщо заявники не виявили належної зацікавленості у розгляді їхньої справи.

Відповідно до ст.ст. 185, 357 ЦПК України в разі невиконання вимог ухвали суду про залишення апеляційної скарги без руху у встановлений судом строк, скарга вважається неподаною та повертається особі, яка її подала.

Матеріалами справи встановлено, що, копія ухвали суду апеляційної інстанції від 03 лютого 2020 року за вихідним №11951 була надіслана на адресу скаржника зазначену в апеляційній скарзі (м.Кривий Ріг, вул.Харитонова,17/23), однак надіслана судом ухвала суду, 04.03.2020 року була повернута поштовим відділенням на адресу суду апеляційної інстанції з відміткою відсутність адресата.

Згідно ч.2 ст.128 ЦПК України суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання чи вчинення відповідної процесуальної дії, якщо їх явка є необов`язковою.

Відповідно до п.4 ч.8 ст.128 ЦПК України днем вручення судової повістки є день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.

Окрім того, слід зазначити, що 07 лютого 2020 року на адресу скаржника ОСОБА_1 за вихідним №14883, також надсилалась ухвала Дніпровського апеляційного суду від 07 лютого 2020 року про виправлення описки в назві суду апеляційної інстанції в ухвалі від 03 лютого 2020 року, яка повернута суду апеляційної інстанції 04 березня 2020 року з відміткою поштового відділення про відсутність адресата.

Отже, позивач ОСОБА_1 , звернувшись із апеляційною скаргою у справі №216/1087/18 (позовна заява у справі подана 12.03.2018)не виявив належної зацікавленості у розгляді справи.

За таких обставин апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 у справі №216/1087/18 (позовна заява у справі подана 12.03.2018), слід вважати неподаною та повернути її скаржнику.

Апеляційний суд вважає за необхідне роз`яснити ОСОБА_1 , що повернення апеляційної скарги не є порушенням права на справедливий судовий захист та не може вважатися обмеженням права доступу до суду, оскільки повернення апеляційної скарги не перешкоджає повторному зверненню зі скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення, а саме подати до суду належним чином оформлену апеляційну скаргу, яка буде відповідати вимогам статті 356 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.185, 357 ЦПК України, Дніпровський апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу позивача ОСОБА_1 у справі №216/1087/18 (позовна заява у справі подана 12.03.2018), слід вважати неподаною та повернути її скаржнику.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та може бути оскаржена в касаційному поряду до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня набрання нею законної сили.

Суддя Я.М. Бондар