ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 березня 2020 року

м.Суми

Справа №583/5198/19

Номер провадження 22-ц/816/615/20

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Кононенко О. Ю. (суддя-доповідач),

суддів - Криворотенка В. І. , Ткачук С. С.

учасники справи:

заявник ОСОБА_1 ,

боржник ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Собини Павла Миколайовича

на ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 січня 2020 року про відмову у видачі судового наказу, у складі судді Ковальова О.О., постановлену у м. Охтирка,

в с т а н о в и в:

12 грудня 2019 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про видачу судового наказу, про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на утримання дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі однієї третини від заробітку, але не менше 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

Ухвалою Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 січня 2020 року у задоволенні заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення із ОСОБА_2 аліментів на утримання неповнолітніх дітей відмовлено.

В апеляційній скарзі представник ОСОБА_1 адвокат Собина П.М., посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом норм процесуального права, просить ухвалу суду про відмову у видачі судового наказу скасувати, справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що отримавши інформацію відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради про відсутність відомостей про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 в м. Охтирка, суд першої інстанції, за наявності у матеріалах справи даних про його реєстрацію в Охтирському районі, не вжив всіх заходів для встановлення місця проживання боржника та безпідставно відмовив у видачі судового наказу на підставі ч. 9 ст. 165 ЦПК України. Зазначає, що на виконання вимог ухвали суду про залишення заяви без руху заявником було надано суду інформацію про реєстрацію боржника по АДРЕСА_1 , зазначений його ідентифікаційний код та дата народження, що дає можливість ідентифікувати особу та зробити відповідні запити для встановлення місця проживання фізичної особи.

Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою I розділу V ЦПК України.

За п. 1 ч. 1 ст. 353 ЦПК України окремо від рішення суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції щодо відмови у видачі судового наказу.

Згідно з ч. 2 ст. 369 ЦПК України, апеляційні скарги на ухвали суду, зазначені в пунктах 1, 5, 6, 9, 10, 14, 19, 37 40 частини першої статті 353 цього Кодексу, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Враховуючи те, що в апеляційному порядку оскаржується ухвала про відмову у видачі судового наказу, розгляд апеляційної скарги здійснено в порядку письмового провадження, без повідомлення учасників справи.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню.

Згідно з частинами 1, 2, 5 ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.

Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.

Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Вказаним вимогам закону ухвала суду першої інстанції не відповідає.

Відмовляючи у видачі судового наказу на підставі ч. 9 ст. 165 ЦПК України, суд першої інстанції виходив з того, що отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи боржника.

Колегія суддів не погоджується із висновком суду, виходячи з наступного.

Частинами 4-9 ст. 165 ЦПК України, передбачено дії суду для визначення підсудності заяви про видачу судового наказу.

Так, суддя з метою визначення підсудності, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, не пізніше наступного дня з дня отримання заяви про видачу судового наказу перевіряє зазначене у заяві місцезнаходження боржника за відомостями, внесеними до Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.

У разі якщо боржником у заяві про видачу судового наказу вказана фізична особа, яка не має статусу підприємця, суддя не пізніше двох днів з дня надходження такої заяви, крім випадків подання заяви про видачу судового наказу в електронній формі до боржника, який має офіційну електронну адресу, звертається до відповідного органу реєстрації місця перебування та місця проживання особи щодо надання інформації про зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи - боржника.

Інформація про місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника має бути надана протягом п`яти днів з моменту отримання відповідним органом реєстрації місця проживання (перебування) особи відповідного звернення суду.

Суддя з метою визначення підсудності може користуватися даними Єдиного державного демографічного реєстру.

Якщо за результатами розгляду отриманих судом відомостей про місцезнаходження боржника - юридичної особи або фізичної особи - підприємця буде встановлено, що заява про видачу судового наказу не підсудна цьому суду, суд не пізніше десяти днів з дня надходження заяви постановляє ухвалу про передачу заяви про видачу судового наказу разом з доданими до неї документами за підсудністю.

У разі якщо отримана судом інформація не дає можливості встановити зареєстроване у встановленому законом порядку місце проживання (перебування) фізичної особи - боржника, суд відмовляє у видачі судового наказу.

На виконання вимог вказаної статті судом 13 грудня 2019 року було зроблено відповідний запит до відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради для визначення зареєстрованого у встановленому законом порядку місце проживання фізичної особи боржника ОСОБА_2 (орієнтована адреса: АДРЕСА_2 ) (а.с. 3).

Відповідно до наданої відповіді від 22 січня 2020 року № 15-11/257 за відомостями відділу з питань державної реєстрації Охтирської міської ради, інформація про зареєстроване місце проживання ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , відсутня (а.с. 4).

У провадженні цього ж суду перебуває цивільна справа № 583/5120/19 за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання майна спільним сумісним майном подружжя та визначення частки у спільному майні і в ухвалі про відкриття провадження у справі від 28 січня 2020 року місце реєстрації відповідача зазначено: АДРЕСА_1 (а.с. 11).

Однак, на вказане суд уваги не звернув та не вжив заходів для встановлення реєстрації місця проживання боржника ОСОБА_2 в Охтирському районі.

За таких обставин, апеляційний суд вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість ухвали суду першої інстанції про відмову у видачі судового наказу на підставі п. 9 ст. 165 ЦПК України, оскільки судом не вжито всіх можливих заходів для отримання інформації про реєстрацію місця проживання (перебування) фізичної особи боржника.

Відповідно до п. 6 ч.1 ст. 374 ЦПК України, апеляційний суд за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Згідно з п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 379 ЦПК України, підставами для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права.

Виходячи з викладеного, колегія суддів вважає, що відмовляючи за ч. 9 ст. 165 ЦПК України у видачі судового наказу, судом першої інстанції допущено неповне з`ясування обставин справи, порушено норми процесуального права, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, а справа направленню для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Керуючись ст.ст. 367, 368, п. 6 ч. 1 ст. 374, п. 4 ч. 1 ст. 376, п. п. 1, 4 ч. 1 ст. 379, ст.ст. 381-384, 389 ЦПК України, апеляційний суд

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 адвоката Собини Павла Миколайовича задовольнити.

Скасувати ухвалу Охтирського міськрайонного суду Сумської області від 23 січня 2020 року про відмову у видачі судового наказу, а справу направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий - О.Ю. Кононенко

Судді: В.І. Криворотенко

С.С. Ткачук