Справа № 2-932/11
Провадження № 6/589/10/20
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 лютого 2020 року

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в складі:

головуючого судді Курбанової А.Р.,

з участю секретаря судового засідання Нагорної Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Шостка заяву товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про поновлення строку пред`явлення виконавчих документів до виконання,-

ВСТАНОВИВ:

24.01.2020р. товариство з обмеженою відповідальністю «АНСУ» (далі по тексту - ТОВ «АНСУ») звернулось до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області з заявою про поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчих документів, виданих Шосткинським міськрайонним судом Сумської області на виконання заочного рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.10.2011р. у справі 2-932/11 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 на користь ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» солідарно заборгованості за кредитним договором № 42-35/07-А від 15.10.2007р. в сумі 100366,67 грн. та судових витрат з кожного окремо по 561,84 грн.

Свою заяву мотивує тим, що 21.11.2018р. ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ» та ТОВ «АНСУ» уклали договір про відступлення прав вимоги, на підставі якого ТОВ «АНСУ» набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до низки осіб, які являлись боржниками ПАТ «БАНК «ФІНАНСИ ТА КРЕДИТ», в тому числі й до ОСОБА_1 та ОСОБА_2 . Ухвалою суду від 03.05.2019р. замінено стягувача у відповідних виконавчих листах у справі 2-932/11. При проведенні взаємозвірки між банком та ТОВ «АНСУ» було встановлено відсутність оригіналів виконавчих листів, виданих судом 16.11.2011р. на виконання вказаного вище рішення суду. За отриманою в 2019 році інформацією органів ДВС виконавчі листи по боржнику ОСОБА_1 були повернуті стягувачу, а виконавчі листи по боржнику ОСОБА_2 були надіслані за належністю до Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області. Але на адресу банку виконавчі листи не надходили та відповідно до інформації Києво-Святошинського РВ ДВС ГТУЮ у Київській області виконавчі провадження за вказаними виконавчими документами на виконані цього відділу не перебували. Оскільки стягувач не отримував ані постанов про закінчення виконавчого провадження, ані про повернення виконавчих документів стягувачу, то вважав, що виконавчі провадження досі проводяться, а внаслідок проведення з кінця 2015 року процедури ліквідації банку був позбавлений можливості контролювати хід виконання судового рішення. Таким чином, заявник вважає, що строк на пред`явлення вказаних виконавчих документів був пропущений з поважних причин.

В судове засідання ані боржники, ані стягувач не з`явилися. Стягувач у своїй заяві про поновлення строку пред`явлення виконавчих документів до виконання просив розглядати заяву без участі свого представника. Боржники про причини неявки суд не повідомили.

Відповідно до ч. 3 ст. 433 ЦПК України їх неявка не є перешкодою для вирішення питання про поновлення пропущеного строку.

Суд, вивчивши заяву і дослідивши матеріали цивільної справи, дійшов висновку, що заява про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчих листів до виконання задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Заочним рішенням Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.10.2011р. позовні вимоги ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором № 42-35/07-А від 15.10.2007р. задоволені: стягнуто солідарно з відповідачів заборгованість в розмірі 100366 грн 67 к. та з кожного окремо по 561 грн 84 к. судових витрат.

16.11.2011р. копія вказаного судового рішення та чотири виконавчі листи на його виконання були направлені на адресу ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит» /а.с.73/.

За виданими виконавчими листами Шосткинським МРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області були відкриті виконавчі провадження: про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості солідарно в розмірі 100366 грн 67 к. виконавче провадження № 31442237; про стягнення з ОСОБА_1 витрат в розмірі 561 грн 84 к. виконавче провадження № 31443405; про стягнення з ОСОБА_2 заборгованості солідарно в розмірі 100366 грн 67 к. виконавче провадження № 31442997; про стягнення з ОСОБА_2 витрат в розмірі 561 грн 84 к. виконавче провадження № 31443944 /а.с.154-163/.

За данними АСВП виконавчі провадження № 31442237 та № 31443405 відносно ОСОБА_1 завершені поверненням виконавчих документів стягувачу 13.05.2014р. та 21.03.2014р. /154-158/ на підставі п. п. 7 та 2 ч. 1 ст. 47 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (відповідно).

Згідно з ч. 5 ст. 47 Закону України від 21 квітня 1999 року № 606-XIV «Про виконавче провадження» (чинного на час закінчення таких виконавчих проваджень, далі Закон № 606-XIV) повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених статтею 22 цього Закону.

Приписами ст. 22 Закону № 606-XIV було передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до виконання протягом року, якщо інше не передбачено законом. При цьому, пред`явлення виконавчого документа до виконання перериває такий строк (п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону № 606-XIV).

У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення строк пред`явлення виконавчого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення (ч. 3 ст. 23 Закону № 606-XIV).

Виходячи з наведених вимог закону, суд дійшов висновку, що строк пред`явлення виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості та судових витрат сплив по закінченню року після повернення даних виконавчих документів стягувачу, тобто 13.05.2015р. та 21.03.2015р. відповідно.

Слід зазначити, що в Законі України від 2 червня 2016 року №1404-VIII «Про виконавче провадження» законодавець збільшив до трьох років строк пред`явлення до виконання як виконавчих документів, виданих після набрання чинності 05.10.2016р. цим Законом, так і виконавчих документів, які були видані на виконання судових рішень до 05.10.2016р., однак лише за умови, що строк пред`явлення до виконання таких документів не сплив станом на 05.10.2016р., тобто на дані виконавчі листи про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості та судових витрат наведені положення Закону України від 2 червня 2016 року №1404-VIII, якими збільшено строк пред`явлення виконавчих листів до виконання, не розповсюджуються.

Наведені висновки відповідають правовій позиції, викладеній у постановах Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі N 640/4782/15, від 28 березня 2018 року у справі N 905/6977/13 та від 02 травня 2018 року у справі N 5016/149/2011 (17/6) та ін.

Відповідно до ч. 1 ст. 433 ЦПК України у разі пропуску строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання з причин, визнаних судом поважними, пропущений строк може бути поновлено.

Аналізуючи викладене, поновлення строку на пред`явлення виконавчих документів до виконання можливо лише за умови встановлення об`єктивної неможливості дотримання стягувачем відповідних вимог закону щодо строків на їх пред`явлення.

Саме тому стягувач має навести беззаперечні доводи на підтвердження наявності обставин, які є об`єктивно непереборними, не пов`язані з волевиявленням особи та дійсно перешкоджають вчасному пред`явленню виконавчих документів до виконання у встановлені законом строки.

Обставин, які об`єктивно перешкоджали стягувачу вчасно, тобто протягом року після повернення йому виконавчих листів щодо ОСОБА_1 , а потім ще й більше 4 років пред`явити дані виконавчі листи до виконання, заявивши відповідне клопотання про поновлення цього строку, судом не встановлені.

Як причини пропуску цього строку заявник вказував втрату виконавчих документів щодо ОСОБА_1 разом із постановою про їх повернення стягувачу при пересилці, через що стягувач вважав, що виконавчі провадження продовжуються, та на розпочату 17.12.2015р. процедуру ліквідації стягувача - ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», що супроводжувалося закриттям відділень та скороченням персоналу банку, через що хід виконавчих проваджень вже не контролювався, та лише у 2018 році, після укладення договору про відступлення прав вимоги, на підставі якого ТОВ «АНСУ» набув статусу нового кредитора та отримав право грошової вимоги по відношенню до ОСОБА_1 , встановлено відсутність в матеріалах кредитної справи оригіналів виконавчих листів № 2-932/11, виданих 16.11.2011р. Шосткинським міськрайонним судом Сумської області.

Проте, оцінюючи ці доводи, суд звертає увагу заявника на те, що ПАТ «Банк «Фінанси та Кредит», будучи обізнаним про наявність виконавчих проваджень № 31442237 та № 31443405 відносно ОСОБА_1 , станом їх виконання тривалий час не цікавилось. Після повернення відповідних виконавчих документів стягувачу ще у березні та травні 2014 року, тобто більш ніж за рік до початку ліквідації банку, протягом встановленого строку їх пред`явлення до виконання повторно до відділу ДВС не звернулось.

Слід зазначити, що початок процедури ліквідації банку не є виправданням і подальшої бездіяльності стягувача. З цього часу та до листопада 2018 року (до відступлення права вимоги ТОВ «АНСУ») уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, якій було передано відповідні повноваження, станом виконання цього рішення також не цікавилася, хоча за вимогами ст. 48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» вжиття заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком входить до основних завдань уповноваженої особи Фонду під час здійснення ліквідації банку.

Сам заявник хоча й набув статусу нового кредитора лише у 2018 році та стягувача у 2019 році, проте має нести негативні наслідки процесуальної поведінки свого попередника в силу приписів ч. 2 ст. 55 ЦПК України.

Наведене в сукупності дозволяє суду дійти висновку, що строк пред`явлення виконавчих листів про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості та судових витрат, виданих на підставі заочного рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.10.2011р. по справі № 2-932/11, був пропущений внаслідок недбалості самого стягувача та його байдужості до ходу здійснення виконавчого провадження, що, в свою чергу, з урахуванням тривалості періоду, протягом якого стягувач не цікавився виконавчим провадженням та не звертався за примусовим виконанням виконавчих листів повторно, не було зумовлено жодною поважною причиною, тобто причиною, пов`язаною з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для стягувача на вчинення цих дій.

Вирішуючи питання щодо поновлення строку на пред`явлення виконавчих листів щодо стягнення заборгованості та судових витрат з ОСОБА_2 , виданих на підставі заочного рішення Шосткинського міськрайонного суду Сумської області від 13.10.2011р. по справі № 2-932/11, суд вважає за необхідне, передусім, дослідити питання щодо пропуску такого строку.

Як зазначалось вище, дані виконавчі листи були звернуті до виконання у встановлений строк. Державним виконавцем Шосткинського МРВ ДВС ГТУЮ у Сумській області відкриті виконавчі провадження № 31443944 та № 31442997.

Тобто, в силу приписів п. 1 ч. 1 ст. 23 Закону № 606-XIV строк пред`явлення цих виконавчих документів до виконання перервався їх пред`явленням до виконання.

За данними АСВП виконавчі провадження № 31443944 та № 31442997 у 2013 році закінченні на підставі п. 10 ч. 1 ст. 49 Закону № 606-XIV з направленням виконавчих документів за належністю до іншого відділу ДВС за встановленим місцем роботи боржника ОСОБА_2 - ТОВ «ЕКСПАНСІЯ», що знаходиться за адресою: вул. Промислова, 5, м. Вишневе, Києво-Святошинський район /а.с. 159-163/ .

В свою чергу, з інформації, наданої 21.11.2019р. Києво-Святошинським районним відділом ДВС вбачається, що вказані виконавчі провадження у Києво-Святошинському районному відділі ДВС на виконанні не перебували та не перебувають /а.с.169/.

Між тим, ті обставини, що строк пред`явлення цих виконавчих листів до виконання є перерваним шляхом вчасного пред`явлення стягувачем їх до виконання, а виконавчі документи щодо ОСОБА_2 направлені за належністю до іншого відділу ДВС, а також відсутність відомостей про завершення таких цим відділом, дають суду підстави вважати, що строк пред`явлення цих виконавчих документів до виконання наразі не сплив, а тому такий не може бути поновлений.

При цьому самий по собі факт втрати цих документів при пересилці між органами ДВС даних висновків суду не спростовує. Втрата виконавчого документа при пересилці між органами ДВС та зволікання державного виконавця за зверненням до суду, який розглядав справу із заявою про видачу його дубліката, не призводить до втрати стягувачем права на виконання судового рішення в примусовому порядку.

Підсумовуючи викладене, у суду відсутні правові підстави, передбачені ч. 1 ст. 433 ЦПК України, для задоволення заяви ТОВ «АНСУ» щодо поновлення строку пред`явлення до виконання виконавчих документів.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 55, 259, 260, 263, 433 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «АНСУ» про поновлення строку пред`явлення виконавчих документів до виконання відмовити.

Ухвала може бути оскаржена до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області протягом п`ятнадцяти днів з дня її проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Ухвала суду набирає законної сили в порядку ст. 261 ЦПК України.

Повний текст ухвали складений 25.02.2020р.

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області А.Р.Курбанова