Справа № 399/62/20
Провадження № 2-о/399/12/2020
РІШЕННЯ

Іменем України

02 березня 2020 року селище Онуфріївка

Онуфріївський районний суд Кіровоградської області в складі: головуючого судді Лях М.М., за участю секретаря судового засідання Гриценко Т.М., заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в селищі Онуфріївка в приміщенні суду справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,

встановив:

До Онуфріївського районного суду Кіровоградської області надійшла заява ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про встановлення обмежувального припису. Заява обгрунтована тим, що з 25.08.1990 року вони з ОСОБА_2 перебувають в зареєстрованому шлюбі. Під час спільного проживання по АДРЕСА_1 останній постійно підіймав на неї руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав тілесних ушкоджень, що стало підставою розриву відносин, та з 14 травня 2019 року вона виїхала з їх будинку. На даний час проживає в сел. Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області та не має наміру підтримувати сімейні стосунки з ОСОБА_2 . Від спільних знайомих їй стало відомо, що останній розшукує її, не має наміру залишити в спокої. 06.01.2020 року ОСОБА_2 приїхав з с. Кутьківка Харківської області до сел. Павлиш Кіровоградської області з метою відшукати її у знайомих, не знайшовши, прийшов до будинку її матері ОСОБА_3 , яка проживає в сел. Павлиш, та не дізнавшись від матері про її місцезнаходження, побив її, пообіцяв повернутися ще, знайти заявницю та вбити її. Після цього, 06.01.2020 року заявниця звернулася за допомогою до органів поліції, але отримала відповідь про відсутність в діях ОСОБА_2 складу злочину. Після вказаних подій заявниця почала проживати окремо від матері, в невідомому ОСОБА_2 місці. За вищевказаних обставин вважає себе особою, яка постраждала від сімейного насильства, що спонукає її звернутись за захистом своїх прав і законних інтересів до суду із заявою про видачу обмежувального припису.

Заявниця ОСОБА_1 в судовому засіданні заявлені вимоги підтримали та просили їх задовольнити. Крім того, пояснила, що коли ОСОБА_2 приїздив до селища Павлиш, він дізнався про місце її проживання, проник на територію двору та чекав її доки не було викликано працівників поліції. Коли працівники поліції приїхали він почав тікати, але вони його наздогнали та провели бесіду профілактичного характеру. Крім цього, пояснила, що у ОСОБА_2 , коли він прийшов до місця її проживання була битка. Додала, що чоловік протягом сімейного життя постійно вчиняв насильство відносно неї, проте тоді вона нікуди не зверталась, оскільки боялась за себе та дітей, які на той час були малолітніми.

Заінтересована особа ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день і час розгляду справи повідомлений належним чином.

Суд, заслухавши пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 350-5 неявка належним чином повідомлених заінтересованих осіб не перешкоджає розгляду справи про видачу обмежувального припису.

Розділом IV глави 13 ЦПК України визначено порядок розгляду судом справ про видачу і продовження обмежувального припису.

Відповідно ст. 350-2 ЦПК України заява про видачу обмежувального припису може бути подана особою, яка постраждала від домашнього насильства або її представником у випадках визначених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Стаття 3 Конституції України вказує, що людина, її життя і здоров`я, честь і гідність, недоторканність і безпека визнаються в Україні найвищою соціальною цінністю. Україна, як кожна держава учасниця, що ратифікувала Європейську конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод, взяла на себе негативні та позитивні зобов`язання щодо забезпечення прав і свобод, викладених у Конвенції та протоколах до неї.

Згідно з визнаними Україною міжнародними стандартами насильство в сім`ї виступає грубим порушенням прав людини і посягає на основні соціальні цінності життя людини, честь та гідність, недоторканність та безпеку, власність та приватне життя, а також на право дітей на виховання у сімейному середовищі.

Домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь.

Особа, яка постраждала від домашнього насильства - особа, яка зазнала домашнього насильства у будь-якій формі. Кривдник - особа, яка вчинила домашнє насильство у будь-якій формі.

Обмежувальний припис стосовно кривдника - встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.

Враховуючи положення Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», обмежувальний припис за своєю суттю не є заходом покарання особи (на відміну від норм, закріплених у КУпАП та КК України), а є тимчасовим заходом, виконуючим захисну та запобіжну функцію і направленим на попередження вчинення насильства та забезпечення першочергової безпеки осіб, з огляду на наявність ризиків, передбачених вищезазначеним законом, до вирішення питання про кваліфікацію дій кривдника та прийняття стосовно нього рішення у відповідних адміністративних або кримінальних провадженнях.

Частиною 2 ст. 3 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено перелік осіб, на яких поширюється дія законодавства про запобігання та протидію домашньому насильству незалежно від факту спільного проживання, серед яких - подружжя, батьки (мати, батько) і дитина (діти).

Частинами 2, 3, 4 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» визначено, що обмежувальним приписом визначаються один чи декілька таких заходів тимчасового обмеження прав кривдника або покладення на нього обов`язків: заборона перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою; усунення перешкод у користуванні майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності або особистою приватною власністю постраждалої особи; обмеження спілкування з постраждалою дитиною; заборона наближатися на визначену відстань до місця проживання (перебування), навчання, роботи, інших місць частого відвідування постраждалою особою; заборона особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею; заборона вести листування, телефонні переговори з постраждалою особою або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.

Рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків (оцінювання вірогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи).

Згідно ст. 350-6 ЦПК України розглянувши заяву про видачу обмежувального припису, суд ухвалює рішення про задоволення заяви або відмову в її задоволенні. У разі задоволення заяви суд видає обмежувальний припис у вигляді одного чи декількох заходів тимчасового обмеження прав особи, яка вчинила домашнє насильство, передбачених Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк від одного до шести місяців.

Відповідно до вимог ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені у судовому засіданні.

Згідно із статтями 12, 13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, при цьому суд розглядає цивільні справи не інакше як в межах заявлених вимог і на підставі наданих учасниками справи доказів.

Відповідно до вимог статей 76-79 ЦПК України доказуванню підлягають обставини (факти), які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у учасників справи, виникає спір. Доказування по цивільній справі, як і судове рішення не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству належать: 1) терміновий заборонний припис стосовно кривдника; 2) обмежувальний припис стосовно кривдника; 3) взяття на профілактичний облік кривдника та проведення з ним профілактичної роботи; 4) направлення кривдника на проходження програми для кривдників.

В судовому засіданні встановлено, що заявниця ОСОБА_1 з 25.08.1990 року перебуває в зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, серії НОМЕР_1 /а.с. 9/. Під час спільного проживання по АДРЕСА_1 заінтересована особа ОСОБА_2 постійно підіймав на неї руку, висловлювався нецензурною лайкою, завдавав тілесних ушкоджень, що стало підставою розриву відносин, та з 14 травня 2019 року заявниця виїхала з їх будинку до сел. Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області і не має наміру надалі підтримувати сімейні стосунки з ОСОБА_2 . Від спільних знайомих їй стало відомо, що останній розшукує її, не має наміру залишити в спокої. 06.01.2020 року ОСОБА_2 приїхав з с. Кутьківка Харківської області до сел. Павлиш Кіровоградської області з метою відшукати заявницю у знайомих, не знайшовши, прийшов до будинку її матері ОСОБА_3 , яка проживає в сел. Павлиш, та не дізнавшись від матері про її місцезнаходження, побив матір, пообіцяв повернутися ще, знайти заявницю та вбити її. Після цього заявниця звернулася за допомогою до органів поліції /а.с. 8/, але отримала відповіді про відсутність в діях ОСОБА_2 складу злочину та проведення з ним ряду профілактичних заходів /а.с. 10-12/. Після вказаних подій заявниця змушена була проживати окремо від матері, в невідомому ОСОБА_2 місці.

Враховуючи усі надані заявником докази, з огляду на встановлені судом обставини, суд, приходить до висновку, що наявні обґрунтовані ризики вчинення ОСОБА_2 домашнього насильства щодо заявниці, тому суд приходить до висновку про обґрунтованість заяви та необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_2 , шляхом встановлення заходів тимчасового обмеження прав кривдника та покладення на нього обов`язків, зокрема, встановлених п. 6 ч. 2 ст. 26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».

Поведінка заінтересованої особи станом на день розгляду справи призводить до душевних страждань та існують побоювання за свою безпеку, емоційну невпевненість, нездатність захистити себе з боку заявниці ОСОБА_1 . Така поведінка заінтересованої особи свідчить про те, що життя і здоров`я заявниці перебувають під постійною загрозою.

Зважаючи на вище викладене, з урахуванням встановлених по справі обставин, суд приходить до висновку, що заява підлягає задоволенню.

В силу ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України судові витрати, пов`язані з розглядом справи, суд відносить на рахунок держави.

Згідно із ч. 4 ст. 350-6 ЦПК України рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє виконання.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 76, 81, 83, 95, 141, 258-260, 263-265, 350-1-350-8 ЦПК України, суд -

вирішив:

Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису задовольнити.

Видати обмежувальний припис строком на шість місяців, стосовно ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кутьківка Дворечанського району Харківської області, яким заборонити особисто і через третіх осіб розшукувати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженку селища Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської області, якщо вона за власним бажанням перебуває у місці, невідомому кривднику, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватися з нею.

Допустити рішення суду до негайного виконання. Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, а його оскарження не зупиняє його виконання.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Кропивницького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Особи, які не були присутні у судовому засіданні під час проголошення судового рішення, можуть подати апеляційну скаргу протягом тридцяти днів з дня отримання копії цього рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Відомості про учасників справи:

Заявник: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженка селища Павлиш Онуфріївського району Кіровоградської област, місце проживання: АДРЕСА_2 .

Заінтересована особа: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця с. Кутьківка Дворечанського району Харківської області місце проживання: АДРЕСА_1 .

Повний текст рішення суду складено 04.03.2020 року.

Суддя М.М. Лях