Справа № 485/475/20
Провадження № 2/485/292/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 вересня 2020 року м.Снігурівка

Снігурівський районний суд Миколаївської області у складі:

головуючого судді Квєтка І.А.,

секретар судового засідання Семенака А.Г.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Снігурівка в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

В квітні 2020 року ОСОБА_1 звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Свої вимоги обґрунтовує тим, що 19 лютого 1999 року в Палаці одруження Автозаводського району м. Тольятті Самарської області Російської Федерації зареєстрували шлюб з відповідачем. З 2005 року проживають в м. Снігурівка, відповідач є громадянином України, позивач громадянкою РФ, на підставі Тимчасової посвідки серії НОМЕР_1 , виданої ВГІРФО УМВС України в Миколаївській області 24 липня 2006 року, відповідно до Закону України "Про імміграцію", має право на постійне проживання в Україні. Від шлюбу мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Проживаючи у шлюбі з відповідачем втратили почуття любові та поваги один до одного, оскільки останній більше року не працює та вживає алкогольні напої. Вважає, що збереження сім`ї неможливе, а тому просить суд шлюб розірвати та залишити їй шлюбне прізвище " ОСОБА_5 ".

В судове засідання сторони не з`явилися.

Позивач подала до суду заяву, в якій просила справу слухати у її відсутність, позовні вимоги підтримала в повному обсязі.

Відповідач також подав суду письмову заяву про слухання справи в його відсутність, позовні вимоги не визнав та просив надати строк на примирення.

Судом ухвалено про розгляд справи у відсутність учасників справи.

У зв"язку з неявкою в судове засідання всіх учасників справи фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється, згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов до таких висновків.

19 лютого 1999 року в Палаці одруження Автозаводського району м. Тольятті Самарської області Російської Федерації між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , було зареєстровано шлюб (актовий запис № 138); свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_2 , видане 19 лютого 1999 року. Прізвище дружини після реєстрації шлюбу " ОСОБА_5 " (а.с. 4).

Від даного шлюбу сторони мають двох неповнолітніх дітей ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_8 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що підтверджується свідоцтвами про народження дітей, виданих Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Снігурівського районного управління юстиції Миколаївської області серії НОМЕР_3 на підставі актового запису № 56 складеного 06 травня 2005 року, та серії НОМЕР_4 на підставі актового запису № 144 складеного 27 вересня 2011 року, відповідно (а.с.5-6).

Шлюбні відносини між подружжям фактично припинені за втрати почуття любові і поваги один до одного; за час розгляду справи у суді, а саме з квітня 2020 року, у тому числі у наданий судом подружжю строк для примирення, сторони не примирилися.

Відповідно до ст.51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно зі ст. 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Таке положення національного законодавства України відповідає ст. 16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання.

Відповідно до ч. 2 ст. 112 СК України, суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

За такого, сім`я розпалася остаточно, шлюб носить формальний характер, у наданий судом строк примирення між сторонами не відбулося, та на даний час не є можливим, позивач заперечувала проти надання строку для примирення, аналізуючи взаємини сторін і небажання позивача поновлювати сімейні відносини, її наполягання на розірванні шлюбу, враховуючи конституційне право особи на шлюб за вільною згодою, суд вважає, що збереження даної сім`ї не відповідає інтересам позивача, а отже позов є обґрунтованим і підлягає до задоволення на підставі ст. 112 СК України.

Відповідно до ст. 113 СК України позивач має право надалі іменуватися шлюбним прізвищем " ОСОБА_5 ".

На прохання позивача суд не стягує з відповідача судові витрати.

Керуючись ст. ст. 4, 13, 81, 263-265, 141, 268 ЦПК України, суд

ухвалив:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу - задовольнити.

Шлюб, укладений між ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , зареєстрований 19 лютого 1999 року в Палаці одруження Автозаводського району м. Тольятті Самарської області Російської Федерації, актовий запис № 138 - розірвати.

Залишити ОСОБА_1 шлюбне прізвище " ОСОБА_5 ".

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Миколаївського апеляційного суду або через Снігурівський районний суд, який відраховується з дня складення повного судового рішення.

Дата складення повного судового рішення 25.09.2020.

Суддя