08.09.2020 Справа № 363/1019/17
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Полуян В.В.,

прокурора Кривошея С.В.,

представника відповідача Дяковського О.С. ,

представника третьої особи Ковальчука В.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді цивільну справу в загальному позовному провадженні за позовом Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в собі Кабінету Міністрів України до Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області, Вишгородської районної державної адміністрації, Товариства з обмеженою відповідальністю «Рондо-2005», Садівницького товариства «Любисток», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , третя особа: Державне підприємство «Київська лісова науково-дослідна станція», ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 про визнання недійсним рішення виконавчого комітету, розпоряджень районної державної адміністрації, договору оренди земельної ділянки, державних актів на право власності та витребування земельних ділянок із чужого незаконного володіння,

встановив:

Перший заступник прокурора Київської області звернувся до суду в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України про визнання недійсними рішень виконавчого комітету, розпоряджень, договору оренди земельної ділянки, державних актів на право власності на земельні ділянки та витребування їх з чужого незаконного володіння. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що прокуратурою Київської області встановлено, що рішенням виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради «Про передачу земельних ділянок в землі запасу сільської ради» від 25.02.2005 року № 24 вилучено із земель Київської лісової науково-дослідної станції Першотравневого лісництва земельну ділянку площею 7 га, що знаходиться за межами населеного пункту, передано вказану земельну ділянку до земель запасу сільської ради. Окремим пунктом вказаного рішення виконавчого комітету вирішено затвердити останнє на сесії сільської ради.

Згідно інформації Новопетрівської сільської ради Вишгородського району від 27.10.2016 року № 1383 будь-які рішення сільською радою щодо затвердження рішення виконавчого комітету сільської ради від 25.02.2005 року № 24 не приймалися.

В подальшому, розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 25.07.2005 року № 409 «Про передачу в оренду земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю «Рондо-2005» під розміщення садівницького товариства» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю «Рондо-2005», вилучено із земель запасу Новопетрівської сільської ради земельну ділянку площею 6,9870 га (ліси та інші лісовкриті площі) та надано її вказаному товариству в оренду терміном на 49 років під розміщення садівницького товариства на території Новопетрівської сільської ради за межами населеного пункту.

Після цього, між Вишгородською районною державною адміністрацією та товариством з обмеженою відповідальністю «Рондо-2005» 29.07.2005 року укладено договір оренди, згідно якого нормативно грошова оцінка земельної ділянки загальною площею 6,9870 га становить 316 376,94 грн.

Також, розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 19.05.2006 року № 282 «Про внесення доповнень до розпорядження голови адміністрації від 25.07.2005 № 409» доповнено п. 2 розпорядження від 25.07.2005 № 409 словами «та змінити їх цільове призначення із земель лісового фонду на землі сільськогосподарського призначення».

Окрім цього, розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 16.02.2006 № 83 «Про передачу у власність земельних ділянок членам садівницького товариства «Любисток» затверджено технічну документацію щодо виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки членам СТ «Любисток» та передано у власність членам садівницького товариства «Любисток» земельні ділянки загальною площею 1,877 га, зокрема:

-ОСОБА_10 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0002 площею 0,1200 га;

-ОСОБА_11 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0003 площею 0,1178 га;

-ОСОБА_12 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0004 площею 0,1138 га;

-ОСОБА_13 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0005 площею 0,1118 га;

-ОСОБА_14 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0006 площею 0,1172 га;

-ОСОБА_15 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0007 площею 0,1168 га;

-ОСОБА_16 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0008 площею 0,1190 га;

-ОСОБА_17 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0009 площею 0,1200 га;

- ОСОБА_18 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0010 площею 0,1179 га;

-ОСОБА_19 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0011 площею 0,1200 га;

-ОСОБА_20 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0012 площею 0,1169 га;

-ОСОБА_21 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0013 площею 0,1194 га;

-ОСОБА_40 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0014 площею 0,1180 га;

-ОСОБА_41 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0015 площею 0,1158 га;

-ОСОБА_42 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0016 площею 0,1149 га;

-ОСОБА_9 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0017 площею 0,1177 га.

Після цього, розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 14.09.2006 року № 536 «Про передачу у власність земельних ділянок членам садівницького товариства «Любисток» затверджено технічну документацію щодо виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки членам СТ «Любисток» та передано у власність членам садівницького товариства «Любисток» земельні ділянки загальною площею 0,7666 га, зокрема:

-ОСОБА_32 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0051 площею 0,1 га;

-ОСОБА_33 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0026 площею 0,1187 га;

-ОСОБА_34 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0046 площею 0,0728 га;

-ОСОБА_35 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0034 площею 0,0829 га;

-ОСОБА_36 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0049 площею 0,1000 га;

-ОСОБА_37 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0044 площею 0,1000 га;

-ОСОБА_39 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0047 площею 0,0922 га;

-ОСОБА_38 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0053 площею 0,1000 га.

Також, після цього розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 22.12.2006 № 769 «Про передачу у власність земельних ділянок членам садівницького товариства «Любисток» затверджено технічну документацію та передано у власність членам садівницького товариства «Любисток» земельні ділянки загальною площею 0,7163 га, зокрема:

-ОСОБА_25 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0033 площею 0,1122 га;

-ОСОБА_26 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0050 площею 0,1000 га;

-ОСОБА_27 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0052 площею 0,1000 га;

-ОСОБА_28 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0054 площею 0,1041 га;

-ОСОБА_29 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0048 площею 0,1000 га;

-ОСОБА_30 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0045 площею 0,1000 га;

-ОСОБА_31 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0043 площею 0,1000 га.

В подальшому, вказаними вище громадянами на підставі ряду цивільно-правових угод відчужено належні їм земельні ділянки на користь третіх осіб, у зв`язку з чим управлінням земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області та управлінням Держкомзему у Вишгородському районі Київської області видано державні акти на право власності на земельні ділянки, зокрема:

ОСОБА_2 видано державні акти:

-серії ЯЖ № 690734 на площу 0,1200 га, кадастровий номер: :04:123:0002, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 84;

-серії ЯЖ № 690735 на площу 0,1178 га, кадастровий номер: :04:123:0003, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 85;

-серії ЯЖ № 690737 на площу 0,1138 га, кадастровий номер: :04:123:0004, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 87;

-серії ЯЖ № 690736 на площу 0,1118 га, кадастровий номер: :04:123:0005, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 86.

ОСОБА_43 видано державні акти:

-серії ЯЕ № 107384 на площу 0,1172 га, кадастровий номер: :04:123:0006, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 82;

-серії ЯЕ № 107357 на площу 0,1168 га, кадастровий номер: :04:123:0007, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 54;

-серії ЯЕ № 107383 на площу 0,1190 га, кадастровий номер: :04:123:0008, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 80;

-серії ЯЕ № 107358 на площу 0,1200 га, кадастровий номер: :04:123:0009, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 55;

-серії ЯЕ № 107365 на площу 0,1179 га, кадастровий номер: :04:123:0010, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 62;

-серії ЯЕ № 107361 на площу 0,1200 га, кадастровий номер: :04:123:0011, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 58;

-серії ЯЕ № 107368 на площу 0,1169 га, кадастровий номер: :04:123:0012 який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 65;

-серії ЯЕ № 107360 на площу 0,1194 га, кадастровий номер: :04:123:0013, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 57;

-серії ЯЕ № 107385 на площу 0,1180 га, кадастровий номер: :04:123:0014, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 81;

-серії ЯЕ № 107366 на площу 0,1158 га, кадастровий номер: :04:123:0015, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 63;

-серії ЯЕ № 107359 на площу 0,1149 га, кадастровий номер: :04:123:0016, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 56;

-серії ЯЕ № 107362 на площу 0,1177 га, кадастровий номер: :04:123:0017, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 59.

ОСОБА_4 видано державний акт серії ЯЖ № 025679 на площу 0,1187 га, кадастровий номер: :04:123:0026, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 48.

ОСОБА_5 видано державні акти:

-серії ЯЖ № 243478 на площу 0,1122 га, кадастровий номер: :04:123:0033, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 91;

-серії ЯЖ № 243477 на площу 0,1114 га, кадастровий номер: :04:123:0034, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 90.

ОСОБА_6 видано державний акт серії ЯЛ № 587678 на площу 0,1000 га, кадастровий номер: :04:123:0043, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №°09206.

ОСОБА_7 видано державні акти:

-серії ЯЛ № 588834 на площу 0,1000 га, кадастровий номер: :04:123:0044, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 06767;

-серії ЯЛ № 588836 на площу 0,1000 га, кадастровий номер: :04:123:0045, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 06769;

-серії ЯЛ № 588835 на площу 0,0728 га, кадастровий номер: :04:123:0046, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 06768.

ОСОБА_8 видано державні акти:

-серії ЯЖ № 690728 на площу 0,0922 га, кадастровий номер: :04:123:0047, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 89;

-серії ЯЖ № 690727 на площу 0,1000 га, кадастровий номер: :04:123:0048, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 80;

-серії ЯЖ № 690732 на площу 0,1000 га, кадастровий номер: :04:123:0049, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 93;

-серії ЯЖ № 690729 на площу 0,1000 га, кадастровий номер: :04:123:0050, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 90;

-серії ЯЖ № 690730 на площу 0,1000 га, кадастровий номер: :04:123:0051, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 91;

-серії ЯЖ № 690726 на площу 0,1000га, кадастровий номер: :04:123:0052, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 95;

-серії ЯЖ № 690733 на площу 0,1000 га, кадастровий номер: :04:123:0053, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 94;

-серії ЯЖ № 690731 на площу 0,1041 га, кадастровий номер: :04:123:0054, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 92.

Прокурор вважає, що вилучення спірних земель, зарахування їх до земель запасу, надання в оренду та їх подальша передача у приватну власність громадян відбулася з порушенням вимог земельного та лісового законодавства.

Зазначив, що в порушення наданих законодавством повноважень щодо порядку прийняття рішення від імені територіальної громади с. Нові Петрівці представницьким органом - сільською радою, виконавчий комітет Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області з перевищенням повноважень прийняв незаконне рішення від 25.02.2005 року № 24, оскільки перелік повноважень виконавчих органів сільських, селищних, міських рад у сфері регулювання земельних відносин, визначений ст. 33 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні», є вичерпним, а отже, право виконавчих органів сільських, селищних, міських рад щодо надання земельних ділянок комунальної власності у користування, законом не передбачено навіть при наявності нескасованого рішення про делегування таких повноважень виконавчому комітету ради.

Крім того установлено, що зазначене вище рішення виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради прийнято поза межами компетенції, так як вказані землі відносились до земель лісогосподарського призначення державної форми власності.

Так, відповідно до інформації Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання ВО «Укрдержліспроект» від 04.08.2016 року № 512 та матеріалів лісовпорядкування 2003 року Першотравневого лісництва ДП «Київська ЛНДС» спірні земельні ділянки розташовані у кварталі 87 Першотравневого лісництва та є земельними ділянками лісового фонду.

Таким чином, спірні земельні ділянки відносились до земель лісогосподарського призначення та перебували у користуванні ДП «Київська ЛНДС», що підтверджується матеріалами лісовпорядкування.

Згідно ст. 12, ч. 1 ст. 20, ч. 1 сг. 122 та ч. 3 ст. 149 Земельного кодексу України, як виконавчі комітети так і ради не наділені повноваженнями щодо вилучення земель лісогосподарського призначення державної власності.

При цьому, відповідно до ч. 6 ст. 149 ЗК України редакції, що була чинною на час виникнення спірних правовідносин) вилучення вказаних вище земель входило до компетенції Київської обласної державної адміністрації.

Відповідно до ст.ст. 26, 33 ЗУ «Про місцеве самоврядування з Україні», ст. 33 Лісового кодексу України до повноважень сільських рад у сфері лісових відносин взагалі не відноситься питання щодо вилучення, припинення права користування або надання у власність земельних ділянок лісогосподарського призначення державної форми власності.

Отже, відповідно до положень вказаних статей вилучення земель лісогосподарського призначення державної власності належало до компетенції обласних державних адміністрацій, а не органів місцевого самоврядування та їх виконавчих комітетів.

Таким чином, оспорюване рішення виконавчого комітету прийнято Новопетрівською сільською радою в порушення вимог ст.ст. 6, 14, 19 Конституції України, ст.ст. 3, 12, 22, 56, 57, 84, 141, 142, 149 Земельного кодексу України, ст.ст. 31, 33, 57 Лісового кодексу України.

Також, за загальним правилом, визначеним у ст. 84 ЗК України, до земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, серед іншого, і землі лісового фонду, крім випадків, визначеним цим Кодексом.

А єдиний можливий такий випадок передбачений ч. 2 ст. 56 даного Кодексу, згідно якої, громадянам та юридичним особам за рішенням органів місцевого самоврядування та органів виконавчої влади можуть безоплатно або за плату передаватись у власність замкнені земельні ділянки лісогосподарського призначення загальною площею до 5 гектарів у складі угідь селянських, фермерських та інших господарств.

Установлено, що спірні земельні ділянки в силу положень ст.ст. 19, 57, 84 ЗК України та ст. 5 ЛК України відносились до земель державної власності лісогосподарського призначення та використовувались для ведення лісового господарства в порядку, визначеному Лісовим кодексом України виходячи з наступного.

Зокрема, за інформаціями ВО «Укрдержліспроект» від 04.08.2016 № 512 та Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства від 12.09.2016 року № 04-36/1962 спірні земельні ділянки накладаються на землі лісогосподарського призначення, кварталу 87 Першотравневого лісництва ДП «Київська ЛНДС» згідно планово-картографічних матеріалів лісовпорядкування, які додаються.

Крім того, надання спірних земельних ділянок в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю «Рондо-2005» та в подальшому у приватну власність громадян відбулось з порушенням порядку зміни їх цільового призначення.

Однак, Київським обласним управлінням лісового та мисливського господарства погодження на зміну цільового призначення вищевказаних земельних ділянок не надавалось та відповідні рішення органів державної влади про зміну цільового призначення земель лісогосподарського призначення для нелісогосподарських потреб не приймались.

В порушення вимог ст. 20 ЗК України, ст. 57 ЛК України Вишгородською районною державною адміністрацією передано в оренду ТОВ «Рондо-2005» землі лісогосподарського призначення без погодження зміни цільового призначення органом лісового господарства, шляхом внесення змін до попереднього розпорядження адміністрації.

Таким чином, розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 25.07.2005 № 409, від 19.05.2006 № 282, від 14.09.2006 № 536, від 22.12.2006 № 769 та від 16.02.2016 № 83 видані, договір оренди земельної ділянки від 29.07.2005 року укладений, а також державні акти видані усупереч вимог ст. 19 Конституції України, ст.ст. 20, 56, 84 ЗК України та ст. 57 ЛК України, у зв`язку з чим підлягають визнанню недійсними судом в порядку передбаченому ст.ст. 152, 155 ЗК України.

Право відповідачів на спірні земельні ділянки виникло на підставі незаконних державних актів на право власності на земельні ділянки, що вказує на те, що до них перейшло право власності на спірні земельні ділянки від держави протиправно поза волею власника.

Зважаючи на те, що відповідачами спірні державні акти на право власності на земельні ділянки були зареєстровані у встановленому законом порядку, відновити становище, яке існувало до порушення можливо лише шляхом визнання недійсними цих державних актів на право власності на земельні ділянки та витребування земельних ділянок на користь держави. А також є наявні підстави для витребування земельних ділянок з незаконного володіння в порядку ст. 388 Цивільного кодексу України.

Крім того, прокурор зазначає, що установлений ст. 257 ЦК України трьохрічний строк позовної давності щодо вимог про визнання недійсними вищезазначеного розпорядження та державного акту пропущено з поважних причин.

12.01.2018 року прокурор подав заяву про доповнення позовних вимог, мотивуючи тим, що після відкриття провадження у справі відповідачами долучено копію рішення 21 сесії 4 скликання Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 11.03.2005 року № 194-ХХХІ-ІV, яким затверджено рішення виконавчого комітету ради від 25.02.2005 року № 24. Вважає, що дане рішення є незаконним, прийняте з порушенням вимог законодавства.

На підставі викладеного, прокурор просить визнати недійсним рішення виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області «Про передачу земельних ділянок в землі запасу сільської ради» від 25.02.2005 № 24; визнати недійсним рішення 21 сесії 4 скликання Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 11.03.2005 року № 194-ХХХІ-І;, визнати недійсними розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації «Про передачу в оренду земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю «Рондо-2005» під розміщення садівницького товариства» від 25.07.2005 № 409; від 25.07.2005 року «Про внесення доповнень до розпорядження голови адміністрації від 25.07.2005 № 409» від 19.05.2006 № 282; «Про передачу у власність земельних ділянок членам садівницького товариства «Любисток» від 16.02.2006 № 83; «Про передачу у власність земельних ділянок членам садівницького товариства «Любисток» від 14.09.2006 № 536; «Про передачу у власність земельних ділянок членам садівницького товариства «Любисток» від 22.12.2006 № 769; визнати недійсним договір оренди земельної ділянки площею 6,9870 га від 29.07.2005 року, укладений між Вишгородською районною державною адміністрацією та товариством з обмеженою відповідальністю «Рондо-2005»; визнати недійсними державні акти на право власності на земельні ділянки видані: ОСОБА_2 серії ЯЖ № 690734 площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:123:0002, серії ЯЖ № 690735 площею 0,1178 га з кадастровим номером :04:123:0003, серії ЯЖ № 690737 площею 0,1138 га з кадастровим номером :04:123:0004, серії ЯЖ № 690736 площею 0,1118 га з кадастровим номером :04:123:0005; ОСОБА_43 серії ЯЕ № 107384 площею 0,1172 га з кадастровим номером :04:123:0006, серії ЯЕ № 107357 площею 0,1168 га з кадастровим номером :04:123:0007, серії ЯЕ № 107383 площею 0,1190 га з кадастровим номером :04:123:0008, серії ЯЕ № 107358 площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:123:0009, серії ЯЕ № 107365 площею 0,1179 га з кадастровим номером :04:123:0010, серії ЯЕ № 107361 площею 0,1200 га з кадастровим номером :04:123:0011, серії ЯЕ № 107368 площею 0,1169 га з кадастровим номером :04:123:0012, серії ЯЕ № 107360 площею 0,1194 га з кадастровим номером :04:123:0013, серії ЯЕ № 107385 площею 0,1180га кадастровим номером :04:123:0014, серії ЯЕ № 107366 площею 0,1158 га з кадастровим номером :04:123:0015, серії ЯЕ № 107359 площею 0,1149 га з кадастровим номером :04:123:0016, серії ЯЕ № 107362 площею 0,1177 га з кадастровим номером :04:123:0017; ОСОБА_4 серії ЯЖ № 025679 площею 0,1187 га з кадастровим номером :04:123:0026; ОСОБА_5 серії ЯЖ № 243478 площею 0,1122 га з кадастровим номером :04:123:0033, серії ЯЖ № 243477 площею 0,1114 га з кадастровим номером :04:123:0034; ОСОБА_6 серії ЯЛ № 587678 площею 0,1000 га з кадастровим номером :04:123:0043, серії ЯЛ № 588834 площею 0,1000 га з кадастровим номером :04:123:0044, серії ЯЛ № 588836 площею 0,1000 га з кадастровим номером :04:123:0045, серії ЯЛ № 588835 площею 0,0728 га з кадастровим номером :04:123:0046; ОСОБА_8 серії ЯЖ № 690728 площею 0,0922 га з кадастровим номером :04:123:0047, серії ЯЖ № 690727 площею 0,1000 га з кадастровим номером :04:123:0048, серії ЯЖ № 690732 площею 0,1000 га з кадастровим номером :04:123:0049, серії ЯЖ № 690729 площею 0,1000 га з кадастровим номером :04:123:0050, серії ЯЖ № 690730 площею 0,1000 га з кадастровим номером :04:123:0051, серії ЯЖ № 690726 площею 0,1000 га з кадастровим номером :04:123:0052, серії ЯЖ № 690733 площею 0,1000 га з кадастровим номером :04:123:0053, серії ЯЖ № 690731 площею 0,1041 га з кадастровим номером :04:123:0054; витребувати у власність держави в особі Кабінету Міністрів України з чужого незаконного володіння: ОСОБА_8 земельні ділянки з кадастровими номерами :04:123:0051, :04:123:0052, :04:123:0053, :04:123:0054, :04:123:0050, :04:123:0049, :04:123:0048 і :04:123:0047; ОСОБА_6 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0043; ОСОБА_7 земельні ділянки з кадастровими номерами :04:123:0044, :04:123:0045 та :04:123:0046; ОСОБА_5 земельні ділянки з кадастровими номерами :04:123:0034 та :04:123:0033; ОСОБА_4 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0026; ОСОБА_2 земельні ділянки з кадастровими номерами :04:123:0002, :04:123:0003, :04:123:0004 і :04:123:0005; ОСОБА_43 земельні ділянки з кадастровими номерами :04:123:0006, :04:123:0007, :04:123:0008, :04:123:0010, :04:123:0012, :04:123:0014, :04:123:0009, :04:123:0011, :04:123:0013, :04:123:0015, :04:123:0016 і :04:123:0017. Стягнути з відповідачів на користь прокуратури Київської області судовий збір.

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 12.04.2017 року по даній справі відкрито провадження та призначено справу (т. 1 а.с. 171-172).

11.08.2017 року до суду від представника відповідача ОСОБА_4 - адвоката Дяковського О.С. надійшли заперечення на позовну заяву, згідно з якими відповідач вважає, що дана позовна заява є безпідставною та необгрунтованою, а тому підлягає залишенню без задоволення, обґрунтовуючи тим, що: По-перше, матеріально правова вимога позивача про витребування земельної ділянки не відповідає вимогам ст. 388 Цивільного кодексу України та не підтверджена належними доказами. Відповідач у відповідності до ст.ст. 14, 41 Конституції України та ст. 328 Цивільного кодексу України набув право власності на земельну ділянку на підставі договору купівлі-продажу правомірно, оскільки вона була вільна від будь-яких обтяжень чи інших прав третіх осіб та перевірялась приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Марчук К.В., що підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна № 14258097 від 05.09.2007 року. Зазначає, що відповідач не знав про обставини на які посилається Позивач та не міг знати, оскільки користується земельною ділянкою з 2007 року по даний час. В той же час спір по земельній ділянці виник тільки в 2017 році, тобто через спливу 10-ти років від дня укладення Договору. А тому вважає, що вона є добросовісним набувачем, у відповідності із ст. 330 ЦК України, набула право власності на земельну ділянку, якою фактично володіє з 2007 року, а витребування майна у добросовісного набувача можливе лише у випадках, передбачених ч. 1 ст. 388 ЦК України. По-друге, вважає, що витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння не відповідає вимогам ст. 140 ЗК України та не є підставою для припинення права власності на земельну ділянку, оскільки Земельний кодекс України передбачає вичерпний перелік підстав на підставі яких може бути припинено право власності на землю. Такої підстави припинення права власності на земельну ділянку, як скасування рішення органу виконавчої влади, на підставі якого було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, зазначеним Кодексом не передбачено. По-третє, вказує, що позовна заява позивача подана із пропуском строку позовної давності, що у відповідності до ч. 3 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог позивача. Позивачу було відомо про існування оскаржуваних рішень ще починаючи з 15.05.2008 року. Даний факт підтверджується Листом - зауваженням № 06/2-180314 від 15.05.2008 року «Щодо неякісного проведення перевірки законності виділення земельних ділянок ТОВ «Кент-2005», ТОВ «Рондо-2005», ПП «Майдан», ТОВ «Сіафудзі». А тому просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі. Одночасно з запереченнями подана заява про застосування строку позовної давності, в якій просить суд застосувати строк позовної давності у даній справі та відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі (т. 3 а.с. 1-43).

05.09.2017 року до суду від представника відповідача ОСОБА_7 - адвоката Осадчого П.М. надійшли заперечення на позовну заяву, згідно з якими вважає, що позовна заява прокурора є необґрунтованою, незаконною та такою, що не підлягає задоволенню. Свої заперечення обґрунтовує, тим, що позивач помилково вважає, що земельна ділянка площею 7,0 га вилучена із земель Київської ЛНДС Першотравневого лісництва незаконно, оскільки розпорядженням Вишгородської РДА Київської області № 41 від 02.02.2005 року вилучено із земель Київської ЛНДС Першотравневого лісництва земельні ділянки площею 7,0 га та 4,0 га, що знаходяться на території Новопетрівської сільської ради (за межами населеного пункту) та передано ці земельні ділянки до земель запасу сільської ради. Дана земельна ділянка загальною площею 7,0 га на момент прийняття розпорядження № 41 від 02.02.2005 року відповідала лісогосподарському призначенню та не перевищувала гранично допустиму площу 10 га, що в свою чергу вказує на законність винесеного розпорядження. Дане розпорядження є дійсним і не оскаржується позивачем. Зазначає, що земельна ділянка мала загальну площу 6,9870 га, тому процедура зміни цільового призначення земельної ділянки не потребувала відповідних рішень Кабінету Міністрів України. Крім того зазначає, що відповідач ОСОБА_7 є добросовісним набувачем земельних ділянок, набув право власності на вказані земельні ділянки правомірно у відповідності до чинного законодавства. ОСОБА_7 на момент набуття права власності на земельні ділянки не знав про обставини на які посилається позивач та і не міг знати, оскільки користується земельними ділянками з 2008 року по даний час. Також вважає, що витребування земельної ділянки з чужого незаконного володіння не відповідає вимогам ст. 140 ЗК України та не є підставою для припинення права власності на земельну ділянку, оскільки Земельний кодекс України передбачає вичерпний перелік підстав на підставі яких може бути припинено право власності на землю. Такої підстави припинення права власності на земельну ділянку, як скасування рішення органу виконавчої влади, на підставі якого було видано державний акт на право власності на земельну ділянку, зазначеним Кодексом не передбачено. Вказує, що позовна заява позивача подана із пропуском строку позовної давності, що у відповідності до ч. 3 ст. 267 ЦК України є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог позивача. Позивачу було відомо про існування оскаржуваних рішень ще починаючи з 15.05.2008 року. Даний факт підтверджується Листом-зауваженням № 06/2-180314 від 15.05.2008 року «Щодо неякісного проведення перевірки законності виділення земельних ділянок ТОВ «Кент-2005», ТОВ «Рондо-2005», ПП «Майдан», ТОВ «Сіафудзі». А тому просить суд відмовити у задоволенні позову в повному обсязі та застосувати строк позовної давності до позовних вимог прокурора (т. 3 а.с. 78-109).

05.09.2017 року аналогічні заперечення надійшли від відповідача ОСОБА_6 , подані представником адвокатом Осадчим П.М. (т. 3 а.с. 111-125).

31.10.2017 року до суду надійшли заперечення на позовну заяву від представника Вишгородської районної державної адміністрації Бондаренка Р.Г., в яких заперечує проти позову, вважає його надуманим, безпідставним, оскільки вказані розпорядження Вишгородської РДА Київської області ґрунтувалися виключно на законі, прийняті з дотриманням компетенції та повноважень та підтверджені висновком державної експертизи землевпорядної документації. Також вказує на рішення Європейського Суду з прав людини, в яких посилається на те, що державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків; ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються; наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила; самі по собі допущені органами публічної влади порушення при визначенні умов та порядку приватизації не можуть бути безумовною підставою для визнання приватизаційних договорів недійсними, повернення приватизаційного майна державі в порушення права власності покупця, якщо вони не допущені внаслідок винної, протиправної поведінки самого покупця. Зазначає, що в позові відсутні будь-які посилання на порушення, вчинені відповідачами в процесі приватизації або укладення договорів купівлі-продажу. Крім того вказує, що дана позовна заява подана з порушенням строків позовної давності. Вимоги позивача обґрунтовуються порушенням права власності держави на землю з боку органів державної влади і саме держава відповідальна за прийняті її органами незаконні правові акти й несе ризик спливу позовної давності на оскарження нею незаконних правових актів державних органів, якими порушено право власності чи інше речове право. На підставі викладеного, просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог прокурора та застосувати строк позовної давності (т. 3 а.с. 249-256).

24.10.2018 року до суду надійшли письмові пояснення від представника Кабінету Міністрів України Захарчука А.В., в яких він підтримує заявлені позовні вимоги, посилаючись нате, що вилучення спірних ділянок та подальша їх передача у власність громадян відбулась з порушенням вимог лісового законодавства, оскільки до повноважень сільських рад взагалі не відноситься питання щодо вилучення, припинення права користування або надання у власність земельних ділянок лісового призначення. Зазначає, що єдиним належним способом захисту порушеного права власності є витребування даної земельної ділянки з незаконного володіння, оскільки становить значний «суспільний» інтерес. Спірна земельна ділянка вибула з власності держави поза волею належного розпорядника землі Кабінету Міністрів України. Щодо строку позовної давності, вказує, що Кабінету Міністрів України стало відомо про оскаржуване розпорядження про передачу у власність спірної земельної ділянки лісогосподарського призначення з моменту пред`явлення позову прокурором, а до повноважень Кабінету Міністрів України не віднесено функцій здійснення контролю у сфері земельних правовідносин та відсутні повноваження щодо витребування від органів державної влади для перевірки землевпорядної документації, інформації відносно власників земельних ділянок. А тому просить суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі (т. 5 а.с. 108-112).

29.05.2017 року до суду надійшла заява від представника третьої особи по справі ОСОБА_22 - адвоката Осадчого П.М. про застосування строків позовної давності, в якій зазначає, що твердження прокурора про поважність причин пропуску строків позовної давності спростовуються письмовими доказами, які залучені до матеріалів справи, а тому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог прокурора і застосувати строк позовної давності (т. 1 а.с. 205-206).

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 22.11.2018 року по даній справі залучено третю особу, що не заявляє самостійних вимог ОСОБА_44 (т. 4 а.с. 96, т. 5 а.с. 123-124).

13.08.2019 року до суду надійшла заява від представника третьої особи по справі ОСОБА_44 - адвоката Ковальчука В.В. про застосування строків позовної давності, в якій зазначає, що твердження прокурора про поважність причин пропуску строків позовної давності спростовуються письмовими доказами, які залучені до матеріалів справи, атому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог прокурора і застосувати строк позовної давності (т. 6 а.с. 55-56).

Ухвалою Вишгородського районного суду Київської області від 25.10.2019 року по даній справі закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду по суті в загальному позовному провадженні (т. 6 а.с. 83-84).

Прокурор Кривошея С.В. у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити, надав пояснення, аналогічні викладеним у позові та наданих письмових пояснень (т. 4 а.с. 78-81).

Представник Кабінету Міністрів України у судове засідання не з`явився, про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, раніше позов підтримав, просив задовольнити з підстав викладених в позові і наданих суду письмових поясненнях, заявляв суду клопотання у разі відсутності представника розглядати справу у його відсутність.

Представник Вишгородської РДА у судове засідання не з`явився, раніше проти позову заперечував, просив відмовити у його задоволенні з підстав необґрунтованості та застосувати строк позовної давності.

Представник відповідача ОСОБА_4 - адвокат Дяковський О.С. у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні, просив суд застосувати до позовних вимог прокурора строк позовної давності, з підстав викладених у запереченнях на позовну заяву.

Представник третьої особи ОСОБА_44 - ОСОБА_45 у судовому засіданні проти позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні, просив суд застосувати до позовних вимог прокурора строк позовної давності, з підстав викладених у заяві.

Третя особа ОСОБА_22 в судове засідання не з`явився, подав до суду клопотання про розгляд справи у його відсутність, свої письмові заяви та клопотання підтримав, та просить відмовити у задоволенні позову.

Інші сторони у судове засідання не з`явились, про час та місце розгляду справи були належним чином повідомлені. Заяв та клопотань до суду від них не надходило. Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності осіб, які не з`явилися.

Заслухавши думку сторін та їх представників, дослідивши матеріали справи, судом зазначається наступне.

Відповідно до ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим кодексом випадках. Статтею 12 ЦПК України визначено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог або заперечень.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Судом встановлено, що рішенням виконавчого комітету Новопетрівської сільської ради «Про передачу земельних ділянок в землі запасу сільської ради» від 25.02.2005 № 24 вилучено із земель Київської лісової науково-дослідної станції Першотравневого лісництва земельну ділянку площею 7 га, що знаходиться за межами населеного пункту, передано вказану земельну ділянку до земель запасу сільської ради (т. 1 а.с. 138).

Рішенням Новопетріської сільської ради Вишгородського району Київської області 21 сесії четвертого скликання № 194 від 11.03.2005 року затверджено рішення виконкому сільської ради № 24 від 25.02.2005 року «Про передачу земельних ділянок в землі запасу сільської ради (т. 4 а.с. 70).

Розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 25.07.2005 № 409 «Про передачу в оренду земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю «Рондо-2005» під розміщення садівницького товариства» затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки товариству з обмеженою відповідальністю «Рондо-2005», вилучено із земель запасу Новопетрівської сільської ради земельну ділянку площею 6,9870 га (ліси та інші лісовкриті площі) та надано її вказаному товариству в оренду терміном на 49 років під розміщення садівницького товариства на території Новопетрівської сільської ради за межами населеного пункту (т. 1 а.с. 134-135).

29.07.2005 року між Вишгородською районною державною адміністрацією Київської області та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рондо-2005» укладено договір оренди, згідно якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування на умовах оренди земельну ділянку сільськогосподарського призначення під розміщення садівницького товариства за рахунок земель запасу Новопетрівської сільської ради, яка знаходиться на території сільської ради Вишгородського району Київської області за межами населеного пункту, строк оренди становить 49 років, земельна ділянка загальною площею 6,9870 га. Договір посвідчений державним нотаріусом Вишгородського нотаріального округу Єременко Т.М. та зареєстрований у Київській регіональній філії Центру ДЗК № 11 в книзі записів державної реєстрації договорів оренди за № 13 від 01.08.2005 року (т. 1 а.с. 31-33).

Розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 19.05.2006 № 282 «Про внесення доповнень до розпорядження голови адміністрації від 25.07.2005 № 409» доповнено п. 2 розпорядження від 25.07.2005 № 409 словами «та змінити їх цільове призначення із земель лісового фонду на землі сільськогосподарського призначення» (т. 1 а.с. 136).

Розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 16.02.2006 № 83 «Про передачу у власність земельних ділянок членам садівницького товариства «Любисток» затверджено технічну документацію щодо виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки членам СТ «Любисток» та передано у власність членам садівницького товариства «Любисток» земельні ділянки загальною площею 1,877 га, зокрема:

-ОСОБА_10 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0002 площею 0,1200 га;

-ОСОБА_11 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0003 площею 0,1178 га;

-ОСОБА_12 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0004 площею 0,1138 га;

-ОСОБА_13 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0005 площею 0,1118 га;

-ОСОБА_14 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0006 площею 0,1172 га;

-ОСОБА_15 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0007 площею 0,1168 га;

-ОСОБА_16 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0008 площею 0,1190 га;

-ОСОБА_17 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0009 площею 0,1200 га;

- ОСОБА_18 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0010 площею 0,1179 га;

-ОСОБА_19 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0011 площею 0,1200 га;

-ОСОБА_20 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0012 площею 0,1169 га;

-ОСОБА_21 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0013 площею 0,1194 га;

-ОСОБА_22 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0014 площею 0,1180 га;

-ОСОБА_46 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0015 площею 0,1158 га;

-ОСОБА_42 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0016 площею 0,1149 га;

-ОСОБА_9 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0017 площею 0,1177 га.

Розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 14.09.2006 № 536 «Про передачу у власність земельних ділянок членам садівницького товариства «Любисток» затверджено технічну документацію щодо виготовлення державних актів на право власності на земельні ділянки членам СТ «Любисток» та передано у власність членам садівницького товариства «Любисток» земельні ділянки загальною площею 0,7666 га, зокрема:

-ОСОБА_32 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0051 площею 0,1 га;

-ОСОБА_33 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0026 площею 0,1187 га;

-ОСОБА_34 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0046 площею 0,0728 га;

-ОСОБА_35 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0034 площею 0,0829 га;

-ОСОБА_47 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0049 площею 0,1000 га;

-ОСОБА_37 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0044 площею 0,1000 га;

-ОСОБА_39 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0047 площею 0,0922 га;

-ОСОБА_38 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0053 площею 0,1000 га (т. 1 а.с. 289-131)

Розпорядженням Вишгородської районної державної адміністрації від 22.12.2006 № 769 «Про передачу у власність земельних ділянок членам садівницького товариства «Любисток» затверджено технічну документацію та передано у власність членам садівницького товариства «Любисток» земельні ділянки загальною площею 0,7163 га, зокрема:

-ОСОБА_25 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0033 площею 0,1122 га;

-ОСОБА_26 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0050 площею 0,1000 га;

-ОСОБА_27 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0052 площею 0,1000 га;

-ОСОБА_28 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0054 площею 0,1041 га;

-ОСОБА_29 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0048 площею 0,1000 га;

-ОСОБА_30 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0045 площею 0,1000 га;

-ОСОБА_31 земельну ділянку з кадастровим номером :04:123:0043 площею 0,1000 га. (т. 1 а.с. 131-133).

В подальшому, вказаними вище громадянами на підставі ряду цивільно-правових угод відчужено належні їм земельні ділянки на користь третіх осіб, у зв`язку з чим управлінням земельних ресурсів у Вишгородському районі Київської області та управлінням Держкомзему у Вишгородському районі Київської області видано державні акти на право власності на земельні ділянки, зокрема:

ОСОБА_2 видано державні акти:

-серії ЯЖ № 690734 на площу 0,1200 га, кадастровий номер: :04:123:0002, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 84;

-серії ЯЖ № 690735 на площу 0,1178 га, кадастровий номер: :04:123:0003, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 85;

-серії ЯЖ № 690737 на площу 0,1138 га, кадастровий номер: :04:123:0004, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 87;

-серії ЯЖ № 690736 на площу 0,1118 га, кадастровий номер: :04:123:0005, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 86.

ОСОБА_43 видано державні акти:

-серії ЯЕ № 107384 на площу 0,1172 га, кадастровий номер: :04:123:0006, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 82;

-серії ЯЕ № 107357 на площу 0,1168 га, кадастровий номер: :04:123:0007, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 54;

-серії ЯЕ № 107383 на площу 0,1190 га, кадастровий номер: :04:123:0008, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 80;

-серії ЯЕ № 107358 на площу 0,1200 га, кадастровий номер: :04:123:0009, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 55;

-серії ЯЕ № 107365 на площу 0,1179 га, кадастровий номер: :04:123:0010, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 62;

-серії ЯЕ № 107361 на площу 0,1200 га, кадастровий номер: :04:123:0011, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 58;

-серії ЯЕ № 107368 на площу 0,1169 га, кадастровий номер: :04:123:0012, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 65;

-серії ЯЕ № 107360 на площу 0,1194 га, кадастровий номер: :04:123:0013, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 57;

-серії ЯЕ № 107385 на площу 0,1180 га, кадастровий номер: :04:123:0014, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 81;

-серії ЯЕ № 107366 на площу 0,1158 га, кадастровий номер: :04:123:0015, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 63;

-серії ЯЕ № 107359 на площу 0,1149 га, кадастровий номер: :04:123:0016, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 56;

-серії ЯЕ № 107362 на площу 0,1177 га, кадастровий номер: :04:123:0017, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 59.

ОСОБА_4 видано державний акт серії ЯЖ № 025679 на площу 0,1187 га, кадастровий номер: :04:123:0026, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 48.

ОСОБА_5 видано державні акти:

-серії ЯЖ № 243478 на площу 0,1122 га, кадастровий номер: :04:123:0033, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 91;

-серії ЯЖ № 243477 на площу 0,1114 га, кадастровий номер: :04:123:0034, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 90.

ОСОБА_6 видано державний акт серії ЯЛ № 587678 на площу 0,1000 га, кадастровий номер: :04:123:0043, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №°09206.

ОСОБА_7 видано державні акти:

-серії ЯЛ № 588834 на площу 0,1000 га, кадастровий номер: :04:123:0044, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 06767;

-серії ЯЛ № 588836 на площу 0,1000 га, кадастровий номер: :04:123:0045, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 06769;

-серії ЯЛ № 588835 на площу 0,0728 га, кадастровий номер: :04:123:0046, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 06768.

ОСОБА_8 видано державні акти:

-серії ЯЖ № 690728 на площу 0,0922 га, кадастровий номер: :04:123:0047, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації Державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 89;

-серії ЯЖ № 690727 на площу 0,1000га, кадастровий номер: :04:123:0048, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 80;

-серії ЯЖ № 690732 на площу 0,1000 га, кадастровий номер: :04:123:0049, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 93;

-серії ЯЖ № 690729 на площу 0,1000 га, кадастровий номер: :04:123:0050, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 90;

-серії ЯЖ № 690730 на площу 0,1000 га, кадастровий номер: :04:123:0051, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 91;

-серії ЯЖ № 690726 на площу 0,1000 га, кадастровий номер: :04:123:0052, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 95;

-серії ЯЖ № 690733 на площу 0,1000 га, кадастровий номер: :04:123:0053, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 94;

-серії ЯЖ № 690731 на площу 0,1041 га, кадастровий номер: :04:123:0054, який зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за № 92 (т. 1 а.с. 34-127).

Відповідно до ч. 2 ст. 3 Конституції України права і свободи людини та їх гарантії визначають зміст і спрямованість діяльності держави. Держава відповідає перед людиною за свою діяльність. Утвердження і забезпечення прав і свобод людини є головним обов`язком держави.

Частиною 1 статті 144 Конституції України встановлено, що органи місцевого самоврядування в межах повноважень, визначених законом, приймають рішення, які є обов`язковими до виконання на відповідній території.

Згідно ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування» рада в межах своїх повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень.

За змістом пункту 5 мотивувальної частини Рішення Конституційного Суду України від 16.04.2009 року № 7-рп/2009 у справі № 1-9/2009 (справа про скасування актів органів місцевого самоврядування) органи місцевого самоврядування, вирішуючи питання місцевого значення, представляючи спільні інтереси територіальних громад сіл, селищ та міст, приймають нормативні та ненормативні акти. До ненормативних належать акти, які передбачають конкретні приписи, звернені до окремого суб`єкта чи юридичної особи, застосовуються одноразово і після реалізації вичерпують свою дію фактом їхнього виконання.

Так, у зв`язку з прийняттям суб`єктом владних повноважень ненормативного акта виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, зокрема, у сфері земельних правовідносин відповідний ненормативний акт слугує підставою виникнення, зміни або припинення конкретних прав та обов`язків фізичних і юридичних осіб приватного права.

Отже, враховуючи висновок Конституційного Суду України спірні розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації Київської області є ненормативним актом органу місцевого самоврядування, який вичерпав свою дію внаслідок його виконання.

Враховуючи викладене, позовні вимоги, предметом якого є визнання недійсними розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації, яким вирішено питання про передачу в оренду земельної ділянки, про передачу у власність земельні ділянки членам садівницького товариства, тобто є ненормативними актами, що застосовується одноразово і з прийняттям якого виникають правовідносини, пов`язані з реалізацією певних суб`єктивних прав та охоронюваних законом інтересів, не може бути задоволено, оскільки таке розпорядження органу місцевого самоврядування вичерпало свою дію внаслідок виконання.

Викладене узгоджується з правовою позицією, що викладена в постанові Верховного Суду України від 06.07.2016 року у справі № 3-514гс16.

Згідно ст. 149 ЗК України (у редакції, що діяла на час виникнення правовідносин) Кабінет Міністрів України вилучає земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, - ріллю, багаторічні насадження для несільськогосподарських потреб, ліси першої групи площею понад 10 гектарів.

Таким чином, вказаною нормою Земельного Кодексу України було передбачено право Кабінету Міністрів України вилучати земельні ділянки площею понад 10 га, а розпорядженням Вишгородської райдержадміністрації № 409 від 25.07.2005 року передано в оренду ТОВ «Рондо-2005» земельну ділянку площею меншою 10 га, а саме 6,9870 га.

Відповідно до ст. 21 ЗУ «Про місцеві державні адміністрації», (у редакції, що діяла на час виникнення спірних правовідносин), місцева державна адміністрація, зокрема розпоряджається землями державної власності відповідно до закону.

Згідно ч. 5 ст. 149 ЗК України (яка діяла на час виникнення спірних правовідносин) районні державні адміністрації на їх території вилучають земельні ділянки державної власності, які перебувають у постійному користуванні, в межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: а) сільськогосподарського використання; б) ведення лісового і водного господарства, крім випадків, визначених частиною дев`ятою цієї статті; в) будівництва об`єктів, пов`язаних з обслуговування жителів територіальної громади району (шкіл, лікарень, підприємств торгівлі тощо). Земельні ділянки, надані у постійне користування із земель державної та комунальної власності, можуть вилучатись для суспільних потреб та інших потреб за рішенням органів державної влади та органів місцевого самоврядування.

З урахуванням вищевказаних норм законодавства, Вишгородська районна державна адміністрація Київської області була повноважним органом державної влади щодо вилучення спірних земельних ділянок.

Відповідно до ст. 13 Конституції України, земля є об`єктом права власності Українського народу, від імені якого права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Статтею 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 116 ЗК України, (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Відповідно до ч. 1 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди земельної ділянки .

Згідно з ч. 3 ст. 124 ЗК України, передача в оренду земельних ділянок громадянам і юридичним особам із зміною їх цільового призначення та із земель запасу під забудову здійснюється за проектами відведення в порядку, встановленому статтями 118, 123 цього Кодексу.

Таким чином, з огляду на вимоги ч. 3 ст. 124 ЗК України, а також зважаючи, що земельні ділянки надавалися у користування (оренду) ТОВ «Рондо-2005» як юридичній особі, підлягає застосуванню порядок, встановлений статтею 123 ЗК України.

Згідно ч. 1 ст. 123 ЗК України, надання земельних ділянок юридичним особам у постійне користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування за проектами відведення цих ділянок.

Порядок розроблення проектів відведення, а також документи, необхідні для подання із вказаною метою, регламентовані частинами 2-6 статті 124 ЗК України.

Зокрема, згідно із відповідними положеннями ст. 124 ЗК України, юридична особа, зацікавлена в одержанні земельної ділянки у постійне користування із земель державної або комунальної власності, звертається з відповідним клопотанням до районної, Київської та Севастопольської міських державних адміністрацій, або сільської, селищної, міської ради.

Відповідна районна державна адміністрація або сільська, селищна, міська рада розглядає клопотання у місячний строк і дає згоду на дроблення проекту відведення земельної ділянки (ч. 5 ст. 124 ЗК України).

Окремо, слід відмітити, що проектом відведення земельної ділянки, згідно ст. 50 Закону України «Про землеустрій» є проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок для надання їх в оренду.

Відповідно до ч. 1 ст. 9 Закону України «Про державну експертизу землепорядної документації» проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок підлягав обов`язковій державній експертизі.

Відповідно абз. 4 ст. 35 Закону України «Про державну експертизу землепорядної документації» (в редакції на момент прийняття оскаржуваних рішень) позитивні висновки державної експертизи щодо об`єктів обов`язкової державної експертизи є підставою для прийняття відповідного рішення органами виконавчої влади чи органами місцевого самоврядування, відкриття фінансування робіт з реалізації заходів, передбачених відповідною документацією.

Відповідно до ст. 57 ЗК України (на час ухвалення оспорюваного розпорядження) земельні ділянки лісового фонду за рішенням органів виконавчої влади можуть бути передані в оренду підприємствам, установам, організаціям, у яких створено спеціалізовані лісогосподарські підрозділи і для ведення лісового господарства або інших, визначених законом потреб.

Як вбачається з матеріалів справи, листом Вишгородської РДА № 7-14/334 від 07.04.2005 надала ТОВ «Рондо-2005» дозвіл на розробку проекту відведення земельних ділянок загальною площею 7,0 га, які передбачені під розміщення садівницького товариства на території Новопетрівської сільської ради за межами населеного пункту (т. 2 а.с. 20).

20.04.2005 року складено Висновок № 02/04-175 щодо вибору та обстеження земельної ділянки ТОВ «Рондо-2005», передбачених під розміщення садового товариства на території Новопетрівської сільської ради, з якого вбачається, що обстежена земельна ділянка придатна для розміщення садівницького товариства «Рондо-2005».

Протягом березня-квітня 2005 року отримано позитивні висновки Новопетрівської сільської ради від 16.02.2005 року № 12-12/78 та від 12.04.2005 року № 02-12/242, відділу містобудування, архітектури та житлово-комунального господарства Вишгородської РДА (лист від 17.03.2005 № 460); Вишгородського районного відділу земельних ресурсів (лист від 16.03.2005 № 645); обласного центру з охорони пам`яток історії, археології та мистецтва від 30.03.2005 № 3/302, Київської лісової науково-дослідної станції від 21.01.2005 № 17; Вишгородської районної санітарно-епідеміологічної станції Київської області (лист від 16.03.2005 № 277), висновок (ф. 301/0 Вишгородської райСЕС від 14.04.2005 (т. 2 а.с. 94).

В подальшому розпорядженням Вишгородської РДА від 22.04.2005 № 28 погоджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Рондо-2005» під розміщення садівницького товариства на території Новопетрівської сільської ради Вишгородського району (т. 2 а.с. 98).

ТОВ «Рондо-2005» у зв`язку з передачею земельних ділянок в оренду в повному обсязі були відшкодовані збитки (втрати лісогосподарського виробництва), що підтверджується платіжними дорученнями від 05.04.2005 року (т. 2 а.с. 102).

Висновком державної землевпорядної експертизи від 04.07.2005 року № 8-1664, встановлено що проект землеустрою відповідає вимогам земельного законодавства та діючим нормативно-технічним документам і оцінюється позитивно. Даний висновок погоджено начальником Київського обласного головного управління земельних ресурсів (т. 2 а.с. 103-104).

У зв`язку з цим, Вишгородською РДА розпорядженням від 25.07.2005 № 409 затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «Рондо-2005» в оренду під розміщення садівницького товариства на території Новопетрівської сільської ради, загальною площею 6,9870 га.

Як вбачається з листа ДП «Київська лісова науково-дослідна станція» від 05.09.2016 року № 144, вказані у позовній заяві земельні ділянки були вилучені із постійного користування ДП «Київська ЛДНС» у 2005 році у відповідності до рішення Новопетрівської сільської ради Вишгородського району Київської області від 25.02.2005 року № 24, розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації від 25.07.2005 року № 409 та погодження ДП «Київська ЛНДС» від 25.01.2005 року. Збитки від вилучення земельних ділянок були сплачені в повному обсязі.

Крім того, законність прийняття оскаржуваного розпорядження, окремо підтверджується висновком державної експертизи землевпорядної документації, зазначеного у констатуючій частині розпорядження № 409 від 25.07.2005 року (т. 2 а.с. 103-104).

Прокурор зазначає, що за інформацією Українського державного проектного лісовпорядного виробничого об`єднання «Укрдержліспроект» від 04.08.2016 року № 512, згідно фрагменту з публічної кадастрової карти України з нанесеними межами кварталу 87 та його виділами земель лісового фонду Першотравневого лісництва ДП «Київська ЛНДС» за даними лісовпорядкування 2003 року, фрагмент з публічної карти України з нанесеними межами кварталу 87 та його виділами, межі кварталу 75 земель лісового фонду Першотравневого лісництва ДП «Київська ЛНДС» за даними лісовпорядкування 2014 року та межами земельних ділянок за вказаними кадастровими номерами :046123:0153- :046123:0020; :046123:0009-:046123:0152 накладаються одна на одну (т. 1 а.с. 27).

Однак, в матеріалах справи відсутні докази, що на момент винесення оспорюваних розпоряджень Вишгородської районної державної адміністрації, у ДП «Київська лісова науково-дослідна станція», виникло право постійного користування земельною ділянкою, відповідно до вимог статей 125, 126 Земельного кодексу України, а саме, право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Відповідно до ст. 35 ЗК України, громадяни України із земель державної і комунальної власності мають право набувати безоплатно у власність або на умовах оренди земельні ділянки для ведення індивідуального або колективного садівництва.

Земельні ділянки, призначені для садівництва, можуть використовуватись для закладання багаторічних плодових насаджень, вирощування сільськогосподарських культур, а також для зведення необхідних будинків, господарських споруд тощо.

До земель загального користування садівницького товариства належать земельні ділянки, зайняті захисними смугами, дорогами, проїздами, будівлями і спорудами загального користування. Землі загального користування садівницького товариства безоплатно передаються йому у власність за клопотанням вищого органу управління товариства до відповідного органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування на підставі документації із землеустрою, за якою здійснювалося формування земельних ділянок або технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Використання земельних ділянок садівницьких товариств здійснюється відповідно до закону та статутів цих товариств.

Сама передача земельних ділянок у приватну власність передбачає проведення певної процедури, яка в даному випадку була повністю витримана. Крім того доказів перевищення головою Вишгородської районної державної адміністрації чи притягнення останнього до відповідальності у встановлений законом порядку позивачем не надано. Посилання прокурора не відповідають дійсності, оскільки громадяни звернулися до органу державної влади за отриманням земельної ділянки у власність, для чого замовили, оплатили виготовлення необхідних документів, а орган державної влади отримавши відповідні погодження, висновки та проекти прийняв рішення, яким надав громадянам земельні ділянки, в свою чергу громадяни, отримали земельні ділянки та сплатили кошти.

Оскільки сама держава при наданні земельних ділянок вважала, що вона має право їх передати у власність громадянам, то громадяни, що отримали земельні ділянки за оспорюваним розпорядженням могли на розумних підставах сподіватися на отримання відповідних земельних ділянок та мали право в подальшому ними розпоряджатися. З огляду на це, вимоги прокурора про визнання протиправними та скасування Розпорядження є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що на час прийняття оскаржуваних розпоряджень Вишгородською райдержадміністрацією Київської області, які є предметом спору в даній справі, вони було прийнято у межах повноважень, на підставі документів наданих відповідними установами у межах своєї компетенції.

Таким чином, у даному випадку, безоплатне відчуження майна громадянам було здійснено шляхом прийняття рішень державним органом, тобто внаслідок реалізації волі держави на розпорядження державною власністю.

Отже, позиція прокурора про належність спірних земельних ділянок до земель лісового фонду, що перебувають в постійному користуванні ДП «Київська лісова науково-дослідна станція» не доведена.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Відповідно до ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

У Рекомендаціях Парламентської Асамблеї Ради Європи від 27.05.2003 № 1604 (2003) «Про роль прокуратури в демократичному суспільстві, заснованому на верховенстві закону» щодо функцій органів прокуратури, які не відносяться до сфери кримінального права, передбачено важливість забезпечити, щоб повноваження і функції прокурорів обмежувалися сферою переслідування осіб, винних у скоєнні кримінальних правопорушень, і вирішення загальних завдань щодо захисту інтересів держави через систему відправлення кримінального правосуддя, а для виконання будь-яких інших функцій були засновані окремі, належним чином розміщені і ефективні органи.

З урахуванням ролі прокуратури в демократичному суспільстві та необхідності дотримання справедливого балансу у питанні рівноправності сторін судового провадження зміст ст. 131-1 Конституції України, щодо підстав представництва прокурора інтересів держави в судах не може тлумачитися розширено.

Із наведеного, можна дійти висновку, що прокурор як посадова особа державного правоохоронного органу з метою реалізації встановлених для цього органу конституційних функцій вправі звертатися до суду із позовною заявою про захист прав, свобод та інтересів громадянина чи держави, але не на загальних підставах, право на звернення за судовим захистом яких гарантовано кожному (стаття 55 Конституції України), а тільки тоді, коли для цього були виняткові умови, і на підставі визначеного законом порядку такого звернення.

Для представництва у суді інтересів держави прокурор за законом має визначити й описати не просто передумови спору, який потребує судового вирішення, а виокремити ті ознаки, за якими його можна віднести до виняткового випадку, повинен зазначити, що відбулося порушення або існує загроза порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Процесуальні і матеріальні норми, які регламентують порядок здійснення прокурором представництва у суді, чітко й однозначно визначають наслідки, які настають і можуть бути застосовані у разі, якщо звернення прокурора відбувалося з порушенням встановленого законом порядку.

У справі за конституційним поданням щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) Конституційний Суд України в Рішенні від 08 квітня 1999 року № З-рп/99 з`ясовуючи поняття «інтереси держави» зазначив, що інтереси держави відрізняються від інтересів інших учасників суспільних відносин. В основі перших завжди є потреба у здійсненні загальнодержавних (політичних, економічних, соціальних та інших) дій. програм, спрямованих на захист суверенітету, територіальної цілісності, державного кордону України, гарантування її державної, економічної, інформаційної, екологічної безпеки, охорону землі як національного багатства, захист прав усіх суб`єктів права власності та господарювання тощо.

Інтереси держави можуть збігатися повністю, частково або не збігатися зовсім з інтересами державних органів, державних підприємств та організацій чи з інтересами господарських товариств з часткою державної власності у статутному фонді. Проте держава може вбачати свої інтереси не тільки в їх діяльності, але й в діяльності приватних підприємств, товариств.

Із врахуванням того, що «інтереси держави» є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Ці міркування Конституційний Суд України зробив у контексті офіційного тлумачення Арбітражного процесуального кодексу України, який уже втратив чинність. Однак, висловлене Судом розуміння поняття «інтереси держави» має самостійне значення і може застосовуватися для тлумачення цього ж поняття, вжитого у ст. 131-1 Конституції України та ст. 23 Закону «Про прокуратуру».

Відтак, «інтереси держави» охоплюють широке і водночас чітко не визначене коло законних інтересів, які не піддаються точній класифікації, а тому їх наявність повинна бути предметом самостійної оцінки суду у кожному випадку звернення прокурора з позовом. Надмірна формалізація «інтересів держави», особливо у сфері публічних, цивільних правовідносин, може призвести до необґрунтованого обмеження повноважень прокурора на захист суспільно значущих інтересів там, де це дійсно потрібно.

Крім того, прокурор, звертаючись до суду із проханням поновити строк позовної давності вказує на те, що Кабінету Міністрів та ДП «Київська лісова науково-дослідна станція» не було відомо про прийняті оспорюванні розпорядження та видачу громадянам державних актів на право власності на земельні ділянки.

Однак, суд не може погодитись із даною позицією позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до вимог ст. 256 ЦК України позовна давність це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Згідно із ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові ч. 4 ст. 267 ЦК України. Перебіг позовної давності переривається вчиненням особою дії, що свідчить про визнання нею свою боргу або іншого обов`язку.

Загальний строк позовної давності відповідно до ст. 257 ЦК України становить три роки. Відповідачі та третя особа подали суду заяву про застосування судом позовної давності при вирішенні судом спору по суті. Відповідно до вимог ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Згідно вимог ч. 2 ст. 10 ЦПК України суд розглядає справи відповідно до Конституції України, законів України та міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод ратифікована Україною Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року, Першого протоколу та протоколів N2,4,7 та 11 до Конвенції» № 475/97-ВР від 17 липня 1997 року і набрала чинності для України 11 вересня 1997 року.

Пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція) встановлює, що кожен має право на розгляд його справи судом. Європейський суд з прав людини, юрисдикція якого поширюється на всі питання тлумачення і застосування Конвенції (пункт 1 статті 32 Конвенції) наголошує, що «позовна давність це законне право правопорушника уникнути переслідування або притягнення до суду після закінчення певного періоду після скоєння правопорушення. Терміни позовної давності, що є звичайним явищем в національних законодавствах держав учасників.

Конвенції, виконують кілька завдань, у тому числі забезпечують юридичну визначеність та остаточність, запобігаючи порушенню прав відповідачів, які можуть трапитись у разі прийняття судом рішення на підставі доказів, що стали неповними через сплив часу «(судове рішення від 20 вересня 2011 р. у справі ВАТ «Нафтова компанія «Юкос» проїм Російської Федерації, п. 570. та судове рішення від 22 жовтня 1996 р. у справі Стаббінгс та інші проти Сполученого Королівства, п. 51).

Таким чином, вищезазначене дає підстави для висновку про те, що здійснення і захист цивільних прав тісно пов`язані з фактором часу. Цивільні правовідносини не існують абстрактно, а виникають, змінюються та припиняються у часі. Обмеження строку для розгляду спору стимулює учасників процесу до надання доказів, підвищує їх достовірність і тим сприяє встановленню судами істини, а відтак ефективному поновленню порушеного права. Крім того, встановлення строку позовної давності сприяє стабілізації цивільних правовідносин, усуненню невизначеності у відносинах між їх учасниками.

Так, у постанові від 20 червня 2018 року у справі № 697/2751/14-ц Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що для вирішення питання про дотримання строку звернення до суду за захистом прав, суду слід встановити, коли прокурор дізнався чи міг дізнатися про порушення інтересів держави.

Вказаний висновок Велика Палата Верховного Суду вважає за необхідне конкретизувати: позовна давність починає обчислюватися з дня, коли про порушення права або про особу, яка його порушила, довідався або міг довідатися прокурор, у таких випадках:

- прокурор, який звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави, довідався чи мав об`єктивну можливість довідатися (під час кримінального провадження, прокурорської перевірки тощо) про порушення або загрозу порушення таких інтересів чи про особу, яка їх порушила або може порушити, раніше, ніж орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах;

- прокурор звертається до суду у разі порушення або загрози порушення інтересів держави за відсутності відповідного органу державної влади, органу місцевого самоврядування чи іншого суб`єкта владних повноважень, до компетенції якого віднесені повноваження щодо захисту таких інтересів.

Відповідно до листа-зауваження прокуратури Київської області від 15.05.2008 року щодо неякісного проведення перевірки законності виділення земельних ділянок ТОВ «Кент-2005», ТОВ «Рондо-2005», ПП «Майдан», ТОВ «Сіафудз» вбачається, що прокуратурою Вишгородського району Київської області на виконання доручення прокуратури Київської області проведено перевірку щодо законності виділення земельних ділянок розміщення садових товариств ТОВ «Кент-2005», ТОВ «Рондо-2005», ПП «Майдан», ТОВ «Сіафудз» (т. 1 а.с. 207).

Таким чином, органам прокуратури Київської області ще в травні 2008 року стало відомо щодо прийняття розпоряджень Вишгородською РДА № 409 від 25.07.2005 року, № 282 від 19.05.2006 року, № 282 від 19.05.2006 року, № 83 від 16.02.2006 року, № 536 від 14.09.2006 року, № 769 від 22.12.2006 року та видачу державних актів на право власності на земельні ділянки членам садівницького товариства «Любисток».

З огляду на викладене, строк позовної давності позивачем пропущений та позивачем не надано належних та обґрунтованих доводів про те, що такий строк необхідно поновити, оскільки, органам прокуратури було відомо про прийнятті оскаржувані розпорядження Вишгородської районної державної адміністрації Київської області ще у 2008 році та дані розпорядження проходили процедуру перевірки.

Крім того, суду зазначає про наступне.

Згідно із статтею 1 Першого протоколу Конвенції кожна фізична або юридична особа має право мирно володіти своїм майном. Ніхто не може бути позбавлений своєї власності інакше, як в інтересах суспільства і на умовах, передбачених законом і загальними принципами, міжнародного права.

У практиці ЄСПЛ (серед багатьох інших, рішення ЄСПЛ у справах «Спорронґ і Льоннрот проти Швеції» від 23 вересня 1982 року, « ОСОБА_48 та інші проти Сполученого Королівства» від 21 лютого 1986 року, «Щокін проти України» від 14 жовтня 2010 року, «Сєрков проти України» від 7 липня 2011 року, «Колишній король Греції та інші проти Греції» від 23 листопада 2000 року, «Булвес» АД проти Болгарії» від 22 січня 2009 року, «Трегубенко проти України» від 2 листопада 2004 року, «East/West Alliance Limited» проти України» від 23 січня 2014 року) також напрацьовано три критерії, які слід оцінювати на предмет сумісності заходу втручання в право особи на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу, а саме: чи є втручання законним; чи переслідує воно «суспільний», «публічний» інтерес; чи є такий захід (втручання в право на мирне володіння майном) пропорційним визначеним цілям. ЄСПЛ констатує порушення статті 1 Першого протоколу, якщо хоча б одного критерію не буде додержано.

Критерій законності означає, що втручання держави у право власності особи повинно здійснюватися на підставі закону - нормативно-правового акту, що має бути доступним для заінтересованих осіб, чітким та передбачуваним у питаннях застосування та наслідків дії його норм.

Втручання держави в право власності особи є виправданим, якщо воно здійснюється з метою задоволення «суспільного», «публічного» інтересу, при визначенні якого ЄСПЛ надає державам право користуватися «значною свободою (полем) розсуду». Втручання держави в право на мирне володіння майном може бути виправдане за наявності об`єктивної необхідності у формі суспільного, публічного, загального інтересу, який може включати інтерес держави, окремих регіонів, громад чи сфер людської діяльності.

Пунктом 21 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Федоренко проти України» від 30 червня 2006 року визначено, що відповідно до прецедентного права органів, що діють на підставі Конвенції, право власності може бути «існуючим майном» або коштами, включаючи позови, для задоволення яких позивач може обґрунтовувати їх принаймні «виправданими очікуваннями» щодо отримання можливості ефективного використання права власності.

Виходячи зі змісту пунктів 32-35 рішення Європейського суду з прав людини «Стретч проти Сполученого Королівства» від 24 червня 2003 року майном у значенні статті 1 Протоколу 1 до Конвенції вважається законне та обґрунтоване очікування набути майно або майнове право за договором, укладеним з органом публічної влади. У рішенні Європейський суд з прав людини зазначив: «наявність порушень з боку органу публічної влади при укладенні договору щодо майна не може бути підставою для позбавлення цього майна іншої особи, яка жодних порушень не вчинила». У цій справі Європейський суд дійшов висновку, що оскільки особу позбавили права на його майно лише з тих підстав, що порушення були вчинені з боку публічного органу, а не громадянина, в такому випадку мало місце «непропорційне втручання у право заявника на мирне володіння своїм майном та, відповідно, відбулось порушення статті 1 Першого протоколу Конвенції».

ЄСПЛ, оцінюючи можливість захисту права особи за статтею 1 Першого протоколу, загалом перевіряє доводи держави про те, що втручання в право власності відбулося в зв`язку з обґрунтованими сумнівами щодо законності набуття особою права власності на відповідне майно, зазначаючи, що існують відмінності між тією справою, в якій законне походження майна особи не оспорюється, і справами стосовно позбавлення особи власності на майно, яке набуте злочинним шляхом або стосовно якого припускається, що воно було придбане незаконно (наприклад, рішення та ухвали ЄСПЛ у справах «Раймондо проти Італії» від 22 лютого 1994 року, «Філліпс проти Сполученого Королівства» від 5 липня 2001 року, «Аркурі та інші проти Італії» від 5 липня 2001 року, «Ріела та інші проти Італії» від 4 вересня 2001 року, «Ісмаїлов проти Російської Федерації» від 6 листопада 2008 року).

Таким чином, стаття 1 Першого протоколу гарантує захист права на мирне володіння майном особи, яка законним шляхом, добросовісно набула майно у власність, і для оцінки додержання «справедливого балансу» в питаннях позбавлення майна мають значення обставини, за якими майно було набуте у власність, поведінка особи, з власності якої майно витребовується.

У справі «Рисовський проти України» від 20.10.2011 року, заява № 29979/04 ЄСПЛ визнав низку порушень пункту 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, статті 1 Протоколу до Конвенції та статті 13 Конвенції, зокрема державні органи, які не впроваджують або не дотримуються своїх власних процедур, не повинні мати можливості отримувати вигоду від своїх протиправних дій або уникати виконання своїх обов`язків. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються. У контексті скасування помилково наданого права на майно принцип «Належного урядування» може не лише покладати на державні органи обов`язок діяти невідкладно, виправляючи свою помилку, а потребувати виплати відповідної компенсації чи іншого виду належного відшкодування колишньому добросовісному власникові.

З матеріалів справи вбачається, що первісне безоплатне відчуження майна здійснено державою шляхом прийняття рішень державним органом, тобто внаслідок реалізації волі держави на розпорядження державної власністю.

За таких обставин, позбавлення відповідачів права власності на земельні ділянки, на думку суду, буде мати ознаки непропорційного втручання держави в їх право власності, оскільки вказані особи набули права власності на підставі рішення та волі держави.

Зважаючи на те, що під час розгляду справи в суді, представниками відповідачів та третьої особи було надано клопотання про застосування строків позовної давності, суд вважає дане клопотання обґрунтованим та таким, що не може бути проігнороване, а тому підлягає задоволенню.

Частинами 1, 2, 3 та 4 статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Отже, враховуючи приписи змагальності та диспозитивності судового розгляду, вимоги першого заступника прокурора Київської області, який діє в інтересах Кабінету Міністрів України про визнання недійсним рішень органів виконавчої влади, договору оренди, та витребування земельних ділянок з чужого незаконного володіння є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

З урахуванням положення ст. 141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 35, 57, 118, 123, 124, 125, 126, 149 ЗК України, ст.ст. 256, 257, 267, ЦК України, ст.ст. 3, 4, 13, 15, 76-81, 89, 95, 141, 229, 258, 259, 263-266, 268, 273-279 ЦПК України, суд, -

вирішив:

В задоволенні позову Першого заступника прокурора Київської області в інтересах держави в собі Кабінету Міністрів України - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Д. Рудюк