справа № 465/5933/18
УХВАЛА

12 березня 2020 року

Залізничний районний суд м. Львова в складі:

головуючої судді Пилип`юк Г. М.

за участю секретаря Зубрицької О. М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа на стороні відповідача Вища кваліфікаційна комісія суддів України про захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування моральної і матеріальної шкоди,

встановив:

В провадженні Залізничного районного суду м. Львова знаходиться цивільна справа за позовною заявою ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, третя особа на стороні відповідача Вища кваліфікаційна комісія суддів України про захист честі, гідності, ділової репутації, відшкодування моральної і матеріальної шкоди.

Ухвалою від 11.11.2019 року було відкрито провадження по справі та постановлено розглядати справу в порядку спрощеного провадження без виклику сторін.

Дану хвалу було оскаржено позивачем до Львівського апеляційного суду з приводу порушення правил підсудності.

Ухвалою Львівського апеляційного суду від 24.02.2020 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Залізничного районного суду м. Львова від 11.11.2019 року про відкриття провадження у справі з підстав порушення правил підсудності.

Справу повернуто до Залізничного районного суду м. Львова та передано судді 11.03.2019 року для продовження розгляду справи.

11.03.2020 року позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог.

До повернення справи з Львівського апеляційного суду 06.03.2020 року надійшла заява про відвід судді, яка передана судді 10.03.2020 року.

Позивач у поданій заяві про відвід покликається на те, що в ухвалі судді Залізничного районного суду м. Львова Пилип`юк Г. М. від 11.11.2019 року зазначено, що ухвала може бути оскаржена в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скрги безпосередньо до Львівського апеляційного суду протягом п`ятнадцяти днів, що свідчить про введення в оману громадянки України, яка звернулась до суду за відновленням порушених прав, відшкодуванням шкоди, завданої суддею Франківського районного суду м. Львова Кузем Я. М. Зазначає, що суд зобов`язаний брати до уваги право заявника на судовий процес із впевненістю у безсторонності суду, який вирішує його справу, усунути підстави для тверджень про те, що суддя є безстороннім. Дані обставини викликють сумнів в неупередженості та об`єктивності судді.

Вважає, що зазначені обставини є підставою для відводу судді.

Суд, дослідивши матеріали справи та вивчивши доводи позивача щодо підстав відводу, вважає, що заява про відвід судді є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Підстави для відводу судді передбачені ст. 36 ЦПК України.

Зокрема, згідно з п.п. 3,5 ч.1 вказаної статті суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо він прямо чи побічно заінтересований у результаті розгляду справи; є інші обставини, які викликають сумнів в обєктивності та неупередженості судді.

При цьому, згідно з ч.4 ст.36 ЦПК України незгода сторони з процесуальними рішеннями судді не може бути підставою для відводу.

Відповідно до ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід має бути вмотивованим.

Відповідно до ч. 2, 3 ст. 40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість. Якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід.

Проте, обставини зазначені відповідачем у заяві про відвід судді не містять підстав, зазначених у ст. 36 ЦПК України щодо заінтересованості або неупередженості судді та які можуть викликати сумнів в його обєктивності.

В той же час, прийняття судом відповідних процесуальних рішень з приводу вчинення процесуальних дій, які здійснюються судом до та під час розгляду справи, не є підставою для відводу судді та не можуть оцінюватись сторонами як сумнів у її неупередженості в межах розгляду даної справи, а можуть бути вирішені у визначеному процесуальним законодавством порядку.

Враховуючи вищевикладене, а також практику Європейського суду з прав людини, який неодноразово зазначав, що презумпція особистої неупередженості судді діє до тих пір, поки не доведено інше, суд вважає, що відповідачем не зазначені та не доведені будь-які обставини, які викликають сумнів в об`єктивності та неупередженості судді Пилип`юк Г. М. при вирішенні даної цивільної справи.

Таким чином, суд приходить до висновку про необґрунтованість заявленого відводу та його невідповідність вимогам ст. 36 ЦПК України, у зв`язку із чим вирішення питання про відвід необхідно передати судді, визначеному у порядку, встановленому ч.1 ст.33 ЦПК України.

Керуючись ст.ст.36,40, 252,253, 258-261, 353,355 ЦПК України, суд, -

у х в а л и в :

Відвід, заявлений позивачем ОСОБА_1 судді Пилип`юк Г. ОСОБА_2 визнати необґрунтованим.

Заяву позивача про відвід головуючого по справі судді Пилип`юк Г. М. передати для вирішення судді, визначеному у порядку, встановленому ч. 1 ст. 33 ЦПК України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя: Г. М. Пилип`юк

Оригінал ухвали.