Справа № 627/512/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року смт. Краснокутськ

Краснокутський районний суд Харківської області в складі:

головуючого судді - Каліберди В.А.,

з участю секретаря - Коломієць Н.Д.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт Краснокутськ Харківської області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом,

в с т а н о в и в :

До Краснокутського районного суду Харківської області звернувся ОСОБА_1 з позовною заявою про визнання права на земельну частку ( пай ) згідно сертифікату серії ХР № 0128868 на вид угідь: сіножаті та пасовища, із земель реформованого КСП АФ «Мурафська» Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області в порядку спадкування.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла його мати ОСОБА_2 , яка проживала в с. Оленівське, Краснокутського району, Харківської області.

Після її смерті відкрилася спадщина на її майно, до складу якої уввійшло право на земельну частку ( пай ) згідно сертифікатом на право на земельну частку ( пай ) ХР № 0128868.

На даний час на підставі сертифікату на право на земельну частку ( пай ) серії ХР № 0128868, виданого на ім`я ОСОБА_2 останній належать розпайовані пасовище та сіножать.

Позивач в нотаріальній конторі отримав свідоцтва про право на спадщину на земельну ділянку, однак успадкувати розпайовані пасовище та сіножаті в нотаріальному порядку не має змоги, оскільки державні акти на право власності на зазначені земельні ділянки не виготовлялися.

Оскільки позивач є спадкоємцем першої черги за законом відповідно до ст. 1261 ЦК України, має намір на подальше успадкування майна своєї матері.

На даний час позивач виявив намір успадкувати майно, яке залишилось після смерті матері ОСОБА_2 , в зв`язку з чим звернувся до суду з даним позовом, в якому прохає: поновити йому строк звернення до суду та визнати за ним право на земельні частки ( паї ) на вид угідь: сіножаті та пасовища із земель реформованого КСП АФ «Мурафська» згідно сертифікату серії ХР № 0128868 в порядку спадкування за законом після смерті матері ОСОБА_2 .

В судове засідання позивач не з`явився, однак його представник надав заяву про підтримання позовних вимог ОСОБА_1 та про слухання справи у відсутність представника.

Представник відповідача - Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області в судове засідання не з`явився, однак надав заяву про слухання справи у відсутність представника, проти задоволення позовних вимог ОСОБА_1 не заперечував.

Суд, перевіривши та дослідивши письмові докази, повно та всебічно з`ясувавши обставини справи, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Із матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_1 , виданого 10 листопада 2014 року виконавчим комітетом Мурафської сільської ради Краснокутського району Харківської області.

Після її смерті відкрилася спадщина на її майно.

При житті ОСОБА_2 набула право на земельні частки (паї) згідно сертифікату на право на земельну частку ( пай ) Серії ХР № 0128868, про що свідчить копія сертифікату на право на земельну частку (пай) Серії ХР № 0128868.

Як вбачається з відповіді Відділу у Краснокутському районі Головного управління Держгеокадастру у Харківській області від 10.06.2020 №46/145-20, то згідно протоколу про розподіл земельних ділянок між власникам земельних часток (паїв) по КСП «АФ «Мурафська» Качалівської сільської ради за гр. ОСОБА_2 згідно сертифікату серія ХР № 0128868 визначені земельні ділянки № 580 пасовище, № 504 - сіножаті; державні акти на право власності на земельні ділянки № 580 ( пасовище, № 504 - сіножать) в книзі реєстрації державних актів в право власності на земельні ділянки по КСП «АФ «Мурафська Качалівської сільської ради не зареєстровані.

Також, слід зазначити, що організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам (кооперативам, акціонерним товариствам) на праві колективної власності, а також порядок їх обміну регулюється Законом України від 05.06.2003 р. № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (далі - Закон № 899).

Як вбачається зі ст.1 Закону №899 право на земельну частку (пай) мають громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом.

Відповідно до ст. 3 Закону №899 підставами для виділення земельних ділянок у натурі (на місцевості) власникам земельних часток (паїв) є рішення відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації.

Особи, власники сертифікатів на право на земельну частку (пай), які виявили бажання одержати належну їм земельну частку (пай) в натурі (на місцевості), подають до відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації заяву про виділення їм земельної частки (паю) в натурі (на місцевості).

Земельна частка (пай) виділяється її власнику в натурі (на місцевості), як правило, однією земельною ділянкою. За бажанням власника земельної частки (паю) йому можуть бути виділені в натурі (на місцевості) дві земельні ділянки з різним складом сільськогосподарських угідь (рілля, багаторічні насадження, сінокоси або пасовища).

У разі подання заяв про виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) більшістю власників земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства відповідна сільська, селищна, міська рада чи районна державна адміністрація приймає рішення про розробку проекту землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Відповідно до ст. 9 Закону № 899 розподіл земельних ділянок у межах одного сільськогосподарського підприємства між власниками земельних

часток (паїв), які подали заяви про виділення належних їм земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості), проводиться відповідною сільською, селищною, міською радою за місцем розташування земельних ділянок на зборах власників земельних часток (паїв) згідно з проектом землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв).

Розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток

(паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства проводиться за згодою не менш як двох третин власників земельних часток (паїв), а за її відсутності - шляхом жеребкування.

Результат розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) у межах одного сільськогосподарського підприємства оформляється відповідним протоколом, що підписується власниками земельних часток (паїв), які взяли участь у їх розподілі. До протоколу про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) додаються проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв), список осіб, які взяли участь у їх розподілі.

Протокол про розподіл земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою і є підставою для прийняття рішення щодо виділення земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) та державної реєстрації права власності на земельну ділянку власникам земельних часток (паїв).

Матеріали щодо розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) зберігаються у відповідній сільській, селищній, міській раді за місцем проживання більшості власників земельних часток (паїв) та в районному відділі земельних ресурсів.

На врегулювання земельного питання з метою забезпечення правильного однакового застосування законодавства при розгляді судами земельних та пов`язаних із земельними відносинами майнових спорів Пленумом ВСУ винесено Постанову «Про практику застосування судами земельного законодавства при розгляді цивільних справ» №7 від 16.04.2004 року, де п.24 зазначено, що сертифікати на право на земельну частку (пай) є дійсними до виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) та видачі державного акта про право власності на землю. Член колективного сільськогосподарського підприємства, включений до списку, що додається до державного акта на право колективної власності на землю, набуває права на земельну частку (пай) з дня видачі цього акта, і в разі його смерті успадкування права на земельний пай здійснюється за нормами ЦК України, у тому числі й у випадку, коли з різних причин ця особа не отримала сертифікат на право на земельну частку (пай). Невнесення до зазначеного вище списку особи, яка була членом КСП на час передачі землі у колективну власність, не може позбавити її права на земельну частку.

У відповідності до вимог ст.ст.1217, 1223 ЦК України спадкування здійснюється за заповітом або законом. У разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі неохоплення заповітом усієї спадщини, право на спадкування одержують особи, зазначені у статтях 1261-1265 ЦК України.

Згідно ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом має той з подружжя, який його пережив та діти спадкодавця.

Факт, що позивач ОСОБА_1 являється сином спадкодавці ОСОБА_2 підтверджується свідоцтвом про його народження серії НОМЕР_4 та Витягом з Державного реєстру актів цивільного стану громадян про розірванню шлюбу №5 від 23 січня 2020 року, копії яких маються в матеріалах справи.

Також з матеріалів справи вбачається, що позивач після смерті своєї матері успадкував в нотаріальному порядку земельну ділянку, про що свідчить свідоцтво про право на спадщину за законом від 24 листопада 2015 року, однак успадкувати розпайовані пасовище та сіножаті в нотаріальному порядку не має змоги, оскільки на державні акти на право власності на зазначені земельні ділянки не виготовлялися.

Інших спадкоємців після смерті ОСОБА_2 немає, що підтверджується матеріалами спадкової справи № 90/2015 року до майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 гр. ОСОБА_2 , копія якої мається в матеріалах справи.

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що позивач є єдиним спадкоємцем за законом після померлої ОСОБА_2 , до складу спадкового майна входить право на земельну частку (пай).

У відповідності з п. 1 ст. 6 Європейської Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, ратифікованої Україною Законом України №475/97-ВР від 17.07.1997 року, яка відповідно до ст. 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожна людина при визначенні її громадянських прав та обов`язків має право на справедливий розгляд справи незалежним та безстороннім судом.

Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод(1950 р.), ратифікована Законом України від 17 липня 1997 р. № 475/97-ВР, зокрема ст. 1 Протоколу № 1 (1952 р.) передбачає право кожної фізичної чи юридичної особи безперешкодно користуватися своїм майном, не допускає позбавлення особи свого майна, крім як в інтересах суспільної необхідності і на умовах, передбачених законом і загальними принципами міжнародного права, визнає право держави на здійснення контролю за використанням власності у відповідності з загальними інтересами або для забезпечення податків, інших зборів чи штрафів.

Відповідно до п. 6 Постанови №5 Пленуму ВССУ з розгляду цивільних і кримінальних справ від 07.02.2014 року « Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав», незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Статтею 17 Закону України від 23 лютого 2006року N3477-IV "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод1950 року та практику Європейського Суду з прав людини як джерело права.

Згідно із ч.1 ст.19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинства справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства.

Відповідно ч.1 ст.76 ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно із ч.1 ст.81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Крім того, ОСОБА_1 пропустив строк для звернення з позовною заявою до суду і просить його поновити. Перевіривши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що відповідно до ст.127 ЦПК України пропущений строк необхідно поновити, оскільки він пропущений з поважних причин.

Окрім цього, відповідно до ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.

Таким чином, враховуючи ті обставини, що позивач надав суду достатньо доказів, які підтверджують позов, суд вважає, що ОСОБА_1 , як спадкоємець після смерті спадкодавці - матері ОСОБА_2 , має законне право на земельну частку (пай) в порядку спадкування.

На підставі вищевказаного та керуючись ст.ст.1217, 1261 ЦК України, ст.ст. 259, 265,268 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

Поновити ОСОБА_1 строк звернення до суду з позовом про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом.

Позов ОСОБА_1 до Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області про визнання права на земельну частку (пай) в порядку спадкування за законом - задовольнити.

Визнати за ОСОБА_1 в порядку спадкування за законом право на земельну частку ( пай ) згідно сертифікату на право на земельну частку ( пай ) ХР № 0128868 на земельну ділянку сіножаті № 504 та пасовища № 580 із земель реформованого КСП «АФ Мурафська», що знаходяться на території Качалівської сільської ради Краснокутського району Харківської області після смерті матері ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржено протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

ОСОБА_1 (місце проживання: АДРЕСА_1 , ідентифікаційний номер платника податків: НОМЕР_5 ).

Качалівська сільська рада Краснокутського району Харківської області (місцезнаходження: вул. Шкільна №5, с. Качалівка, Краснокутський район, Харківська область, ).

Суддя Каліберда В.А.