УХВАЛА

про самовідвід судді

"13" березня 2020 р. суддя Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О., вивчивши матеріали позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості -

в с т а н о в и в :

позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення заборгованостіта просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість у розмірі 40559, 92 грн. за кредитним договором б/н від 21 листопада 2011 року та судові витрати в розмірі 1907,62 грн.

Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 26 грудня 2019 року справу передано судді Гулієвій М.І.

15 травня 2019 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано судді Мартинишин М.О.

25.09.2019 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано судді Мигаль Г.П.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 10.02.2020 року задоволено самовідвід судді Мигаль Г.П.

10.02.2020 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано судді Кузю В.Я.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 10.02.2020 року задоволено самовідвід судді Кузя В.Я.

20.02.2020 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано судді Марків Ю.С.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 20.02.2020 року задоволено самовідвід судді Марків Ю.С.

21.02.2020 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано судді Марків Ю.С.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 24.02.2020 року задоволено самовідвід судді Ванівського Ю.М.

25.02.2020 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано судді Мартьяновій С.М.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 27.02.2020 року задоволено самовідвід судді Мартьяновій С.М.

28.02.2020 року на підставі протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями вказану цивільну справу передано судді Дзеньдзюрі С.М.

Ухвалою Франківського районного суду м.Львова від 03.03.2020 року задоволено самовідвід судді Дзеньдзюрі С.М.

Згідно з протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи від 12.03.2020 року, дану справу повторно передано судді Мартинишин М.О. 13.03.2020 року.

Під час вивчення матеріалів позовної заяви АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості встановлено, що відповідачем у цій справі є ОСОБА_1 , який був колегою по роботі та з яким я працювала в одному суді протягом тривалого часу.

Вивчивши матеріали даної заяви, вважаю, що суддя підлягає самовідводу з наступних підстав.

Так, відповідно до п. 5 ч.1 ст. 36 ЦПК України, суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Частиною першою ст. 36 ЦПК України встановлено, що з підстав, зазначених у статтях 36, 37 і 38 цього Кодексу, суддя, секретар судового засідання, експерт, спеціаліст, перекладач зобов`язані заявити самовідвід.

Згідно з ч. 3 ст. 39 ЦПК України відвід повинен бути вмотивованим і заявленим протягом десяти днів з дня отримання учасником справи ухвали про відкриття провадження у справі, але не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Самовідвід може бути заявлений не пізніше початку підготовчого засідання або першого судового засідання, якщо справа розглядається в порядку спрощеного позовного провадження. Після спливу вказаного строку заявляти відвід (самовідвід) дозволяється лише у виняткових випадках, коли про підставу відводу (самовідводу) заявнику не могло бути відомо до спливу вказаного строку, але не пізніше двох днів з дня, коли заявник дізнався про таку підставу.

Згідно з ч.1 ст. 40 ЦПК України питання про відвід (самовідвід) судді може бути вирішено як до, так і після відкриття провадження у справі.

Приймаючи рішення щодо задоволення заяви про самовідвід, вважаю, що відповідно до положень п. 2.5 Бангалорських принципів поведінки суддів, суддя підлягає відводу від участі в розгляді справи у тому випадку, коли у стороннього спостерігача могли б виникнути сумніви в неупередженості судді.

Згідно з правовими позиціями, висловленими у рішеннях Європейського суду з прав людини (надалі ЄСПЛ), який констатує порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року, ратифікованої Законом України від 17 липня 1997 року N 475/97-ВР (далі - Конвенція), де зазначено, що кожна людина при визначенні її громадянських прав і обов`язків або при висуненні проти неї будь-якого кримінального обвинувачення має право на справедливий і відкритий розгляд впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Разом з тим, суд враховує висновки, що містяться в Рішеннях Європейського Суду з прав людини від 09 листопада 2006 року у праві «Білуга проти України та Рішенні від 28 жовтня 1998 року у справі «Ветштайн проти Швейцарії» де зазначається, що важливим питанням є довіра, яку суди повинні вселяти у громадськість у демократичному суспільстві. Судді зобов`язані викликати довіру в учасників судового розгляду, а тому будь який суддя, стосовно якого є підстави для підозри у недостатній неупередженості, повинен брати самовідвід.

Як зазначено в рішенні Європейського суду з прав людини від 09.11.2006 року в справі «Білуга проти України», наявність безсторонності визначається в тому числі і тим, чи забезпечує суд умови, за яких були б неможливі сумніви у його безсторонності.

Відповідно до ст.10 ЦПК України, суд застосовує при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року і протоколи до неї, згоду на обов`язковість яких надано Верховною Радою України, та практику Європейського суду з прав людини як джерело права.

Недотримання судом зазначених положень означає в принципі порушення п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, що ратифікована Україною, і такі обставини знайшли своє підтвердження в ряді рішень Європейського Суду з прав людини, та самі по собі є обов`язкові для врахування судами України.

Відповідно до ч.9 ст. 40 ЦПК України, питання про самовідвід судді вирішується в нарадчій кімнаті ухвалою суду, що розглядає справу.

Зважаючи на вищенаведене та з метою дотримання приписів: безсторонності, неупередженості та об`єктивності, вважаю за доцільне задовольнити заяву про самовідвід.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.36, 39, 40 ЦПК України -

у х в а л и в:

Задовольнити заяву судді Франківського районного суду м. Львова Мартинишин М.О. про самовідвід у розгляді цивільної справи № 465/7840/18 за позовом АТ КБ «Приватбанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.

Матеріали справи передати до загальної канцелярії Франківського районного суду м. Львова на повторний автоматизований розподіл для визначення судді у порядку, передбаченому ст. 33 ЦПК України.

Ухвала остаточна і оскарженню не підлягає.

Суддя Мартинишин М.О.