Справа № 589/4217/19
Провадження № 2/589/389/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м.Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області в особі головуючого судді Лєвші С.Л., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (письмове провадження) цивільну справу за позовом за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання для опалення,-

ВСТАНОВИВ:

04 жовтня 2019 року позивач Товариство з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» (далі ТОВ «ШП «Харківенергоремонт») звернулося до суду з вимогами до відповідача ОСОБА_1 про стягнення на його користь суми заборгованості за спожиту теплову енергію за період з 01.10.2016 по 16.04.2018 в розмірі 15592 гривні 10 копійок.

Вимоги мотивовано тим, що ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» є надавачем послуг по забезпеченню тепловою енергією на опалення підприємствам, установам, організаціям та населенню міста Шостка, у тому числі за адресою АДРЕСА_1 (далі - Квартира-1). Власником Квартири-1 в період часу з 2011 року по 19 жовтня 2018 року був ОСОБА_1 .

У зв`язку з порушенням відповідачем процедури відключення від мереж централізованого опалення Квартири-1 було відновлено нарахування плати за послуги з теплопостачання. Внаслідок несплати за послуги з теплопостачання у період часу з 01.10.2016 по 16.04.2018 у відповідача перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 15592 гривні 10 копійок. Тому ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» було вимушене звернутися до суду з позовом про стягнення з відповідача вищезазначеної суми заборгованості за надані послуги разом з понесеними судовими витратами в сумі 1921 грн 00 коп.

22 листопада 2019 року ухвалою суду прийнято справу до розгляду та відкрито провадження за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення осіб, у якій роз`яснено відповідачу, право подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та відзив на позов протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення ухвали.

Ухвалу про відкриття провадження від 22 листопада 2019 року разом із позовною заявою та додатками до неї було надіслано відповідачу рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення на адресу зареєстрованого місця проживання. (а.с.67)

31 січня 2020 року від відповідача ОСОБА_1 до суду надійшов відзив на позовну заяву, в якому позовні вимоги не визнає, просить відмовити у задоволенні позову ТОВ «ШП «Харківенергоремонт». Відзив на позовну заяву мотивував тим, що вказана квартира була куплена без встановлених у ній приладів централізованого опалення. Факт відсутності приладів централізованого опалення у квартирі за адресою: АДРЕСА_1 , тобто встановлено факт фактичного від`єднання, ізоляції квартири від централізованого опалення, не одноразово було зафіксовано. Відповідно порушити зазначений позивачем Порядок та Правила не міг, оскільки не здійснював від`єднання квартири від централізованого опалення, а лише засвідчував та фіксував наявність цього факту.

Опалення у квартирі здійснювалось електричними приладами.

З моменту отримання квартири у власність з 10.03.2011 і до 2016 позивачем не здійснювались нарахування за послуги централізованого опалення, з 2011 по 2018 позивачем не було розроблено та запропоновано йому укласти договір про надання послуг централізованого опалення.

З 2015 року відповідач постійно проживав у м. Київ, і це є ще однією причиною, чому він не міг отримувати послугу з опалення квартири.

19.10.2018 ОСОБА_1 квартиру продав разом з електричними опалювальними приладами.

За послуги з централізованого опалення квартири не сплачував, оскільки нараховані борги не визнавав.

Крім того, зазначає, що виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором. Договір між ним відсутній. Позивач не звертався до нього з укладанням такого договору, а тому між ними немає договірних відносин, і здійснювати будь-які нарахування за послуги позивач не повинен.

Також, вважає, що він як споживач за ст. 1 Закону України «Про теплопостачання» від 02 червня 2005 року №2633-IV (далі - Закон №2633-IV), не мав змоги використати теплову енергію позивача через повне відключення та ізоляцію квартири від централізованого опалення. Отже, відповідно до ч. 6 ст. 19 Закону №2633-IV він не має платити за ненадану фактично теплову енергію, якою не міг скористатися. Тобто, у позивача відсутні підстави для виникнення зобов`язань з боку відповідача і відповідно для стягнення боргу.

Пункт 4 ч.5 ст.19 Закону України «Про захист прав споживачів» від 12.05.1991 за №1023-ХІІ встановлює пряму заборону вимагати оплати продукції, поставленої продавцем (виконавцем), якщо споживач не давав прямої та недвозначної згоди на її придбання.

Позов ТОВ «ШП Харківенергоремонт» безпосередньо порушує вищезазначену заборону, оскільки ОСОБА_1 ніколи не надавав згоди на поставку йому послуги з опалення Квартири-1. (а.с.22-29)

Крім того, ОСОБА_1 просить застосувати строк позовної давності, оскільки період з 01.10.2016 по 16.04.2018 невірний. Позивач згідно ст.257 ЦПК України міг заявити позовні вимоги за період з 04.10.2017 по 19.10.2018.

05 лютого 2020 року від представника позивача надійшла відповідь на відзив. В обґрунтування відповіді на відзив зазначає, що посилання відповідача на те що, вказана вище квартира була придбана ним з демонтованим центральним опаленням, не є підтвердженням законного від`єднання від мереж централізованого опалення.

Вказують на п. 4 Договору купівлі-продажу квартири від 10.03.2011 року - Квартира-1 оглянута Покупцем ( ОСОБА_1 ) особисто... Істотних недоліків , які перешкоджали б її використанню за призначенням, на момент огляду квартири Покупцем, не виявлено.

Пункт 5 Договору Продавець засвідчив, що:

- незастережних недоліків, які знижують можливість використання за цільовим призначенням зазначеної квартири, немає;

- усі інженерні комунікації, котрі є в квартирі, в робочому стані і функціонують за призначенням;

- самовільних переобладнань у цій квартирі немає.

Пункт 7 Договору проголошує, що передача технічного паспорту від майна свідчить про те, що передача майна відбулася.

Відповідно до технічних характеристик жилих і підсобних приміщень квартири, що містяться в технічному паспорті на квартиру, квартира обладнана центральним опаленням.

Згідно обігової відомості по рах. № НОМЕР_1 , що був відкритий за адресою: АДРЕСА_1 , до моменту продажу квартири в період з 15.10.2008 року по 10.03.2011 року по даній квартирі здійснювалося нарахування з послуги з централізованого опалення та часткова оплата.

Вказане вище свідчить про отримання попереднім власником послуг з централізованого опалення, а також про те, що квартира на момент продажу відповідала технічним нормам. Жодного посилання на відсутність системи централізованого опалення та наявність дозвільних документів на обладнання автономного опалення Договір купівлі-продажу та Технічний паспорт не містять.

Акти огляду від 17.03.2011, 22.03.2011, 28.05.2012 засвідчують факт відсутності опалювальних приладів вже після придбання Відповідачем квартири, а також відсутність у Відповідача документів, що надають право на відключення квартири від внутрішньодомових мереж.

Вимогу Відповідача щодо витребування Акту обстеження від 17.03.2011 вважають недоцільною, оскільки матеріали справи містять копію цього Акту.

Позивач зазначає, що підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири вже свідчить про виконання послуг підприємством. Таким чином, ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» в період з 01.10.2016 по 16.04.2018 виконувало свої зобов`язання щодо надання послуги з централізованого опалення, а ОСОБА_1 зобов`язаний здійснити оплату за надані послуги.

Відповідачем не надано доказів на підтвердження факту правомірного відключення квартири від мережі централізованого теплопостачання з дотриманням чинного на момент відключення законодавства, як і доказів ненадання або неналежного надання йому послуг із теплопостачання.

Відповідач робить хибний висновок з приводу того, що у нього, як у власника квартири не виникло зобов`язань з отримання дозвільних документів на від`єднання від мереж централізованого опалення або на відновлення приладів центрального опалення у квартирі.

Відповідно ст. 41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю.

Використання власності не може завдавати шкоди правам, свободам та гідності громадян, інтересам суспільства, погіршувати екологічну ситуацію і природні якості землі.

Проте попередні положення жодним чином не обмежують право держави вводити в дію такі закони, які вона вважає за необхідне, щоб здійснювати контроль за користуванням майном відповідно до загальних інтересів або для забезпечення сплати податків чи інших загальних інтересів.

Дотримання Порядку відключення від мереж централізованого опалення є обов`язковим для виконання. Ця вимога закріплена ст. 4 Закону №2633-ІV, згідно якої проектування, будівництво, реконструкція, ремонт, експлуатація об`єктів теплопостачання, виробництво, постачання теплової енергії регламентуються нормативно-правовими актами, які є обов`язковими для виконання всіма суб`єктами відносин у сфері теплопостачання. Оскільки їх норми спрямовані для забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів. З цією метою в Україні і здійснюється державна політика у сфері теплопостачання одним із принципів якої є оптимального поєднання систем централізованого та автономного теплопостачання відповідно до затверджених місцевими органами виконавчої влади схем теплопостачання (ст.6 Закону №2633-ІV).

За таких умов визначений у законодавчих актах порядок відключення від системи централізованого опалення направлений на дотримання інтересів суспільства та безпеки інших громадян.

Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених наказом Міністерства будівництва архітектури та житлово-комунального господарства України 22.11.20015 № 4 установлено, що таке відключення відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади. А тому, відповідачем не дотримано порядку відключення від системи централізованого опалення в передбаченому законом порядку.

Також позивач зазначає, що ними, як виконавцем послуг підготовлений договір. З жовтня 2006 року і по даний час ведеться робота по укладанню договорів зі споживачами.

Укладення договору на надання житлово-комунальних послуг є обов`язком споживача за умови, якщо запропонований виконавцем послуг договір відповідає Типовому договору.

Тобто, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг.

Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг в повному обсязі.

Щодо заяви про застосування строку позовної давності.

Звертають увагу, що до стягнення пред`явлено вимогу за період надання послуги з 01.10.2016 року. Перебіг строку позовної давності по сумі нарахування за жовтень 2016 р. розпочався з 21 листопада 2016 року. Оскільки згідно п.18 Правил оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим. А відповідно до ст. 261 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання. Трирічний термін звернення до суду спливає 21 листопада 2019 року.

Дата звернення ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» до суду 04.10.2019 року, тобто звернення до суду відбулося в межах строку позовної давності.

Таким чином, вважають, що заява про застосування строку позовної давності задоволенню не підлягає.

Щодо клопотання про передачу справи з одного суду до іншого.

Позов подається до Шосткинського міськрайонного суду Сумської області у відповідності до правил виключної підсудності. Так, ч. 1 ст. 30 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) встановлені правила виключної підсудності і позови, що виникають з приводу нерухомого майна, пред`являються за місцезнаходженням майна або основної його частини. (а.с.47-57)

Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.

Суд, дослідивши матеріали справи, прийшов до наступного.

Судом встановлено такі факти та відповідні їм правовідносини.

Згідно із договором купівлі-продажу квартири від 19 жовтня 2018 року, ОСОБА_2 продав квартиру АДРЕСА_2 . В договорі також зазначено, що дана квартира належить продавцю на підставі Договору купівлі-продажу квартири, посвідченого 10.03.2011 Шосткинською міською державною нотаріальною конторою Сумської області за р.324, зареєстрованого в Шосткинському МРТБІ 31.03.2008, в книзі 95, номер запису 13277, реєстраційний номер 18987666.(а.с.8)

З Витягу з державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності №142033972 від 20.10.2018, вбачається, що квартира АДРЕСА_2 зареєстрована за ОСОБА_3 20 жовтня 2018 року.(а.с.9)

З акту від 28 травня 2012 року обстеження опалювального об`єкту, а саме квартири АДРЕСА_2 , вбачається, що при обстеженні комісією в складі контролера СКРіК РК ОСОБА_4 та власника квартири ОСОБА_1 , даної квартири, було встановлено, що в квартирі демонтовані опалювальні прибори центральної мережі опалення. Через приміщення проходить один стояк внутрішньодомової мережі опалення, який термоізольований. Опалюється квартира електроприборами. (а.с.10)

Зверненням №1536 від 23.08.2016 до ОСОБА_1 «Про порядок нарахування сплати за централізоване опалення», ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» звертає увагу споживача, що з початку опалювального періоду буде проводитись нарахування за теплопостачання всім власникам квартир, які допустили незаконне від`єднання від мереж централізованого опалення по опалювальній площі квартири. (а.с.12)

З актів прийому теплоносія на опалювальні об`єкти від 14 жовтня 2016 року, 17 жовтня 2017 року, будинків АДРЕСА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_4 , складених в складі комісії контролера СНР і НОМЕР_2 і ТС ТОВ «ШП «Харківенергоремонт», начальника ТОВ «Жилкомсервіс», вбачається, що кожний рік теплопостачальною організацією подавався, а споживачем приймався теплоносій на тепловому вузлу будівель по АДРЕСА_3 , 47, 53. (а.с.14,15)

З актів перевірки роботи опалення після подачі теплоносія в опалювальних сезонах 2016-2017 від 17 жовтня 2016 року, 2017-2018 від 17 жовтня 2017 року, складених комісією в складі контролера та ТОВ «Жилкомсервіс», вбачається, що при перевірці роботи систем опалювання в житлових будинках АДРЕСА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , АДРЕСА_6 : система опалення була развоздушена, стояки мережі опалення прогріті. (а.с.14,15)

З Акту від 22 березня 2011 року, вбачається, що комісія в складі майстра ТОВ «Жилкомсервіс», слюсара сантехника, було встановлено що у квартирі АДРЕСА_1 відсутня віконна рама, газова плита, газова колонка, тощо, а також відсутні радіатори опалення, стояки опалення з`єднані напряму без радіаторів.(а.с.33)

Як вбачається з обігової відомості за період з 01.10.2016 по 30.09.2019, особовий рахунок № НОМЕР_3 , за адресою: АДРЕСА_1 , в зазначений період був відкритий на відповідача ОСОБА_1 . Крім того, з відомості вбачається заборгованість за послуги з централізованого теплопостачання для опалення в сумі 15592 грн 10 коп. (а.с.6,7)

ТОВ «ШП «Харківенергоремонт», рішенням виконкому Шосткинської міськради № 226 від 28 липня 2006 року визначене виконавцем послуг з теплопостачання для опалення та підігріву питної води. (а.с.18)

Також, Постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг за №1171 від 31.03.2015 були встановлені тарифи на послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води, що надаються населенню суб`єктами господарювання, які є виконавцями послуг. До вищезазначеної Постанови було внесено зміни постановами цієї ж Комісії за №1101 від 09 червня 2016 року та за №1536 від 28 грудня 2017 року. (а.с.19-22).

З Договору купівлі-продажу квартири від 10 березня 2011 року ОСОБА_1 купив квартиру АДРЕСА_2 .(а.с.51)

Листом №129 від 17.01.2017 ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» - відповідь на лист ОСОБА_1 , повідомляє, що діюче законодавство забороняє відключення опалювальних приладів централізованої системи опалення в жилому чи нежилому будинку, приміщенні і, відповідно до якого споживачі не мають право втручатися в цілісну внутрішньо-будинкову систему централізованого опалення. В разі самовільного демонтажу опалювальних приладів централізованої системи опалення в жилому чи нежилому будинку, приміщенні власник приміщення зобов`язаний за свій рахунок привести/відновити централізовану систему опалення у відповідності до попереднього стану. Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання № 4 від 22.11.2005, передбачена певна процедура відключення квартир від ЦО в багатоквартирному будинку. Оскільки, споживачем ОСОБА_1 затвердженого Акту про відключення будинку від мереж ЦО на черговому засіданні постійно-діючої міжвідомчої комісії органу місцевого самоврядування тепловій організації не надано, тому нарахування проводяться на загальних умовах.(а.с.54)

З відповіддю на лист №1864 від 18.10.2018, ОСОБА_1 роз`яснено, що Законом України «Про житлово-комунальні послуги» від 24.06.2004 №1875-ІV, Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, що затверджені постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630, Порядком відключення окремих приміщень житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджений наказом Міністерства будівництва архітектури та житлово-комунального господарства від 22 листопада 2005 року №4, зареєстровано в Міністерстві юстиції 9 грудня 2005 року №1478 зі змінами, внесеними наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства від 06 листопада 2007 року №169 та зареєстрованих Міністерством юстиції України 28 листопада 2007 року за №1320/148, передбачаються можливість відключення від мереж централізованого опалення цілого будинку, а не окремої квартири. (а.с.62)

Відповідно до ст. 263 ЦПК України рішення суду повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.

Згідно із ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 у березні 2011 року купив Квартиру-1.

17 березня 2011 року був складений Акт обстеження опалювального об`єкту Квартири-1, в якому зазначено, що у квартирі демонтовані опалювальні прилади ІСО, автономне опаленні в квартирі відсутнє, документи що дають право на відключення квартири від внутрішньо-будинкової мережі централізованого опалення відсутні. Транзитом проходять стояки, не теплоізольовані.(а.с.38)

Вищезазначений Акт засвідчив факт від`єднання від мережі централізованого опалення та ніяким чином не підтверджує законність відключення.

Відповідно до п. 2.6 Порядку по закінченню робіт складається акт про відключення квартири від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води і в десятиденний термін подається заявником до постійно діючої Комісії на затвердження. Після затвердження акту на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання населенню послуг з централізованого теплопостачання.

Питання відключення від мереж централізованого опалення та гарячого водопостачання житлових будинків регулюється Правилами надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затвердженими постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 року №630 (із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року №1268) (далі - Правила), та «Порядком відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання», затвердженим наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства України від 22 листопада 2005 року №4 (із змінами, внесеними наказом Мінжитлокомунгоспу від 06 листопада 2007 року №169, який набув чинності з 09 грудня 2007 року) (далі - Порядок).

Відповідно до п. 26 Правил відключення споживачів від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється у разі, коли технічна можливість такого відключення передбачена затвердженою органом місцевого самоврядування відповідно до Закону №2633-ІV схемою теплопостачання, за умови забезпечення безперебійної роботи інженерного обладнання будинку та вжиття заходів щодо дотримання в суміжних приміщеннях вимог будівельних норм і правил з питань проектування житлових будинків опалення, вентиляції, кондиціонування, будівельної теплотехніки, державних будівельних норм з питань складу, порядку розроблення, погодження та затвердження проектної документації для будівництва, а також норм проектування реконструкції та капітального ремонту в частині опалення.

Таким чином, відключення від мереж централізованого теплопостачання окремих квартир (після 09 грудня 2007 року), а також відключення будинків без урахування оптимізованої схеми теплопостачання є порушенням вимог чинного законодавства.

Згідно з вимогами відповідних будівельних норм при проектуванні будинку, в якому передбачається централізоване теплопостачання, всі стояки та внутрішні розподільчі мережі опалення гідравлічно ув`язані для забезпечення стабільної роботи внутрішньо-будинкової системи загалом. Будь-яке втручання в неї шляхом зміни гідравлічного опору (від`єднання від системи централізованого опалення) погіршує роботу системи загалом, чим порушує права інших мешканців, що є недопустимим за ЦК України.

З метою захисту прав усіх мешканців багатоквартирних будинків постановою Кабінету Міністрів України від 31 жовтня 2007 року №1268 до Порядку було внесено принципові зміни, а саме, передбачено, що відключення від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води в окремих квартирах багатоквартирних будинків з ініціативи окремих споживачів не може бути здійснено, а відключення багатоквартирних будинків в цілому здійснюється з ініціативи усіх споживачів.

Зокрема, згідно із п. 1.2 Порядку відключення від системи централізованого теплопостачання відбувається на підставі рішення постійно діючої міжвідомчої комісії, створеної органом місцевого самоврядування або місцевим органом виконавчої влади.

За змістом п.п. 2.1-2.2.2 Порядку для вирішення питання відключення житлового будинку (будинків) від мереж централізованого опалення його власник (власники) повинен (повинні) звернутися до Комісії з письмовою заявою про відключення від мереж ЦО і ГВП, у якій зазначає причини відключення. До заяви додається копія протоколу загальних зборів мешканців будинку щодо створення ініціативної групи з вирішення питання відключення від мереж ЦО і ГВП та прийняття рішення про влаштування у будинку системи індивідуального або автономного опалення. Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку.

Комісія розглядає надані документи лише за наявності затвердженої органом місцевого самоврядування в установленому порядку оптимізованої схеми перспективного розвитку систем теплопостачання населеного пункту та у відповідності до неї, та у місячний строк приймає рішення щодо відключення від мереж ЦО і ГВП, улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання та збір вихідних даних і технічних умов для виготовлення проектної документації. При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання. Комісією, у разі необхідності, можуть розглядатися питання збільшення потужностей та можуть розроблятися пропозиції щодо їх фінансування, а також заміни систем внутрішньо-квартальних, а в деяких випадках і магістральних мереж газо-, водо-, теплопостачання. Засідання Комісії відбувається за участю заявника або його уповноваженого представника.

Рішення Комісії оформляється протоколом, витяг з якого у десятиденний строк надається заявникові. При позитивному рішенні Комісії заявнику надається перелік організацій, до яких слід звернутися для отримання технічних умов для розробки проекту індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП.

У п.п. 2.3-2.7 Порядку визначено, що отримання технічних умов може виконуватись безпосередньо заявником або відповідно до договору проектною чи проектно-монтажною організацією. Проект індивідуального (автономного) теплопостачання і відокремлення від мереж ЦО і ГВП виконує проектна або проектно-монтажна організація на підставі договору із заявником.

Проект також узгоджується з усіма організаціями, які видали технічні умови на підключення будинку до зовнішніх мереж. Відключення приміщень від внутрішньо-будинкових мереж ЦО і ГВП виконується монтажною організацією, яка реалізує проект, за участю представника власника житлового будинку або уповноваженої ним особи, представника виконавця послуг з ЦО і ГВП та власника, наймача (орендаря) квартири (нежитлового приміщення) або уповноваженої ними особи. Роботи з відключення будинку від мереж ЦО і ГВП виконуються у міжопалювальний період. По закінченні робіт складається акт про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП (додаток 4) і в десятиденний термін подається заявником до Комісії на затвердження. Після затвердження акту на черговому засіданні Комісії сторони переглядають умови договору про надання послуг з централізованого теплопостачання.

Статтею 20 Закону №1875-ІV передбачено, що споживач зобов`язаний за власний рахунок ремонтувати та міняти санітарно-технічні прилади і пристрої, обладнання, що вийшли з ладу з його вини; дотримуватися вимог житлового та містобудівного законодавства щодо здійснення ремонту чи реконструкції приміщень або їх частин, не допускати порушення законних прав та інтересів інших учасників відносин у сфері житлово-комунальних послуг; своєчасно проводити підготовку житлового будинку, помешкання (в якому він проживає або належить йому на праві власності) та його технічного обладнання до експлуатації в осінньо-зимовий період.

Рішення про відключення будинку від системи централізованого опалення з улаштуванням індивідуального опалення повинно бути підтримане всіма власниками (уповноваженими особами власників) приміщень у житловому будинку (пункт 2.1 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року №169 "Про затвердження Змін до Наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року №4).

При цьому обов`язково враховуються технічні можливості існуючих мереж газопостачання, водопостачання та електропостачання даного населеного пункту або окремого мікрорайону щодо забезпечення живлення запропонованої власником (власниками) системи теплопостачання (пункт 2.2 Наказу Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 06 листопада 2007 року №169 "Про затвердження Змін до наказу Мінбуду України від 22 листопада 2005 року №4).

При дотриманні зазначеного порядку всі документи знаходяться та зберігаються і у власника квартири, як підтверджуючий факт не самовільного відключення від мереж централізованого теплопостачання.

Невиконання вищевказаних вимог є підставою для відмови у наданні дозволу на відключення від мереж ЦО і ГВП.

Викладене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, наведеними у постановах від 11 листопада 2015 року у справах N 6-1192цс15 та N 6-1706цс15.

Тобто, єдиною законною підставою для відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення є відповідний акт постійно діючої міжвідомчої комісії для розгляду питань щодо відключення споживачів від мереж централізованого опалення і постачання гарячої води. Інших підстав чинне законодавство не передбачає.

Такого правового висновку прийшов у своїй постанові Касаційний цивільний суд у складі Верховного Суду від 17 квітня 2019 року у справі № 683/2223/17.

Суду відповідачем відповідної проектної документації, яка б засвідчувала факт відключення Квартири-1 відповідача від мережі централізованого теплопостачання та доказів ненадання йому послуг з постачання тепла.

Встановлено, що з часу придбання відповідачем у 2011 році Квартири-1 відсутні батареї, однак це не є доказом відключення його квартири від мережі централізованого теплопостачання та доказом ненадання йому послуг з постачання тепла.

Також, судом не встановлено та матеріали справи не містять доказів звернення відповідача ОСОБА_1 до відповідного органу місцевого самоврядування із заявою про відключення його Квартири-1 від мережі теплопостачання.

За правилами ст. 77, 78, 81 ЦПК України на сторони у справі покладається обов`язок по наданню належних та допустимих доказів на підтвердження своїх вимог або заперечень. Обставини, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Разом з тим, відповідачем не було надано жодних доказів, які б засвідчували факт відключення квартири від мереж центрального теплопостачання у спосіб, встановлений чинним законодавством, не надано також письмової згоди мешканців будинку на відключення від мереж ЦО і ГВП, доказів встановлення електроприладів, як засобу опалення Квартири-1.

Також, суду не було надано відповідачем належних доказів, які б підтверджували не надання послуг з централізованого опалення квартири відповідача та щодо відключення його квартири від мереж централізованого опалення та прийнятого рішення щодо улаштування індивідуальної (автономної) системи теплопостачання квартири.

Отже, процедура відключення від мереж централізованого опалення відповідачем не доведена до кінця, а тому відключення Квартири-1 від мереж централізованого опалення проведено з порушенням передбаченого законодавством порядку.

Відповідно до статті 1 Закону №2633-ІV місцева (розподільча) теплова мережа - сукупність енергетичних установок, обладнання і трубопроводів, яка забезпечує транспортування теплоносія від джерела теплової енергії, центрального теплового пункту або магістральної теплової мережі до теплового вводу споживача.

Згідно із пунктом 22 Правил №630 точками розподілу у багатоквартирному будинку, в яких здійснюється передача послуги централізованого опалення від виконавця споживачеві є відгалуження від стояків у межах квартири.

Підведення централізованого опалення до стояка в межах квартири свідчить про виконання послуг підприємством.

Не проживання відповідача в Квартирі-1 в період надання послуг з теплопостачання, про що вказує відповідач, не вказує на те, що такі послуги йому не надавались і не може бути підставою для відмови в позові.

Статтею 19 Закону №1875-ІV передбачено, що споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Згідно зі ст. 25 Закону №2633-ІV основними обов`язками споживача теплової енергії є, зокрема, додержання вимог договору та нормативно-правових актів і забезпечення безпечної експлуатації систем теплоспоживання.

Згідно ізст. 66-68 Житлового кодексу Української РСР (далі - ЖК України), наймач квартири та члени його сім`ї зобов`язані оплачувати квартирну плату та комунальні послуги.

При цьому, виходячи зі змісту ст. 64 ЖК України, під відповідальним наймачем житла необхідно розуміти як його користувача у будинках державного чи відомчого житлового фонду так і власників приватних квартир, які також зобов`язані оплачувати надані їм комунальні послуги.

Стаття 509 ЦК України визначила те, що зобов`язанням є правовідношення, у якому одна сторона зобов`язана вчинити на користь другої сторони певні дії, а саме: - виконати роботу, надати послуги та інше, друга сторона повинна оплатити ці послуги, при цьому кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Відповідно до ст. 32 Закону №1875-ІV плата за житлово-комунальні послуги нараховується щомісячно відповідно до умов договору в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України. Розмір плати за комунальні послуги розраховується виходячи з розміру затверджених цін/тарифів та показань засобів обліку або нормами, затвердженими в установлено порядку. Згідно пунктів 18, 20 Правил, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку, а розрахунковим періодом для оплати послуг визначено календарний місяць.

Відповідно до п.4 та п.5 ст.319 ЦК України власність зобов`язує, орієнтуючи власника на те, що кожен з них не лише має суб`ктивні права, але й несе відповідальність перед громадою та суспільством за належне використання цих прав. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам та свободам громадян.

Згідно за ст.322 ЦК України власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 383 ЦК України також зазначено, що власник житла повинен використовувати належне йому майно (квартиру, будинок) за цільовим призначенням, тобто для проживання. забезпечувати його схоронність, утримувати у належному санітарному та технічному стані, утримуватись від руйнування або псування , підвищувати благоустрій житла та ін. Ремонт та інші зміни власник має право проводити, якщо вони не призведуть до порушень або обмежень прав власників інших квартир у багатоквартирному житловому будинку та не порушать санітарно-технічних вимог та правил експлуатації будинку.

Отже, саме відповідач зобов`язаний підтримувати систему централізованого опалення в квартирі у належному стані. Покладання відповідачем обов`язку на житлово-комунальні служби та на позивача з приводу заміни приборів опалення не ґрунтується на законі.

Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов згідно зі ст.525 ЦК України не допускається, одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання. Тому позивач мав право проводити нарахування, навіть, за умови фактичного неотримання відповідачами послуг з теплопостачання при самовільному відключенні від мереж центрального теплопостачання, тобто в разі неотримання послуги споживачем з його вини.

Враховуючи викладене, суд вважає, що відповідачем в односторонньому порядку порушені умови договору, який фактично був укладений згідно відкритого особового рахунку, відповідно до якого позивачем, як було встановлено, фактично надавалася послуга з теплопостачання у будинок АДРЕСА_3 , оскільки він самовільно, без законних підстав відключив свою Квартиру-1 від мереж централізованого опалення, що не є підставою для зупинення договору та звільнення або зменшення плати за теплову енергію.

Згідно за ст.625 ЦК України та п.20 Правил, положення яких носять обов`язковий характер і застосовуються незалежно від того, включені вони до конкретного договору чи ні, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. За відсутності оформлених договірних відносин, але у разі існування прострочення виконання грошового зобов`язання зі сплати житлово-комунальних послуг, на боржника покладається відповідальність, передбачена ч.2 ст.625 ЦК України.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу.

Посилання відповідача на відсутність договірних відносин щодо надання житлово-комунальних послуг з позивачем, то суд вважає їх такими, що не ґрунтуються на законі. Оскільки відповідачем не доведено належними та допустимими доказами факт ухилення позивача від укладення з ним договору про надання житлово-комунальних послуг.

Так, згідно ст. 19 Закону №1875-ІV, у редакції на час виникнення спірних правовідносин, відносини між учасниками договірних відносин у сфері житлово-комунальних послуг здійснюються виключно на договірних засадах. Учасниками відносин у сфері житлово-комунальних послуг є: власник, споживач, виконавець, виробник, при чому виробник послуг може бути і їх виконавцем.

Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 20 Закону №1875-ІV споживач зобов`язаний укласти договір на надання житлово-комунальних послуг, підготовлений виконавцем на основі типового договору.

Згідно п. 3 ч. 2 ст. 21 Закону №1875-ІV виконавець зобов`язаний підготувати та укласти із споживачем договір на надання житлово-комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов його виконання згідно з типовим договором.

Таким чином, законодавством передбачений двосторонній обов`язок, щодо укладання договору про надання житлово-комунальних послуг, у зв`язку з чим у разі відмови на оплату таких послуг споживачем з посиланням на відсутність укладеного договору не беруться до уваги, оскільки споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі (Постанова Верховного суду України від 30.10.2013 по справі 6-59цс13).

Також щодо строків позовної давності, суд зазначає наступне.

Відповідно до статті 256 ЦК України позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові (ч. 4 ст. 267 ЦК України).

Частинами 1, 5 ст. 261 ЦК України встановлено, що перебіг починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права. За зобов`язаннями з визначеним строком виконання перебіг позовної давності починається зі спливом строку виконання.

Позовна давність відповідно до ч. 1 ст. 260 ЦК України обчислюється за загальними правилами визначення строків, встановленими ст. 253-255 цього Кодексу.

Частиною 2 ст. 264 ЦК України визначено, що позовна давність переривається у разі пред`явлення особою позову до одного із кількох боржників, а також якщо предметом позову є лише частина вимоги, право на яку має позивач.

Відповідно до п.18 Правил розрахунковим періодом для оплати послуг, якщо інше не визначено договором, є календарний місяць. Оплата послуг здійснюється не пізніше 20 числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (місяцем), якщо договором не встановлено інший строк, також система оплати послуг є щомісячною, а тому, право вимоги за жовтень 2016 року у позивача настає з 21 листопада 2016 року, а відповідно позовна давність закінчується 21 листопада 2019 року. Як вбачається з позовних вимог позивач звернувся до суду 04 жовтня 2019 року та просить стягнути борг за період з жовтня 2016 року по 16 квітня 2018 року, що є в межах позовної давності.

А тому, суд вважає, що у справі відсутні підстави для застосування позовної давності.

Згідно із ст. 11 ЦК України, взаємні права та обов`язки сторін виникають у тому числі з нормативно - правових актів органів місцевого самоврядування.

З вищезазначеного вбачається, що на підставі рішення виконкому Шосткинської міської ради, як органу місцевого самоврядування, що визначило ТОВ "ШП «Харківенергоремонт" надавачем послуг з теплопостачання, між позивачем та відповідачем у справі виникли взаємні права та обов`язки. Таким чином, відповідач, який є власником Квартири-1 зобов`язаний сплачувати за надані йому послуги на основі діючих тарифів аж до їх оскарження, скасування чи зміни, а тому з ОСОБА_1 слід стягнути суму заборгованості в розмір 15592 грн 10 коп. за період з 01.10.2016 по 16.04.2018.

Згідно ст. 141 ЦПК України, у разі задоволення позову з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним та документально підтверджені судові витрати.

ТОВ «ШП Харківенергоремонт» сплачено судовий збір в сумі 1921 грн 00 коп. (платіжне доручення: №2554 від 25 вересня 2019 року).

Враховуючи вищезазначене з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ШП «Харківенергоремонт» слід стягнути сплачений позивачем судовий збір в сумі 1921 грн 00 коп.

Керуючись ст. 1, 4, 6, 25 Закону України "Про теплопостачання" від 02 червня 2005 року за №2633-ІV, ст. 19, 20, 21, 32 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» від 24 червня 2004 року за №1875-ІV, ст. 66-68 ЖК України, ст. 11, 322, 509 ЦК України, ст. 4, 5, 12, 76-81, 83, 141, 258, 259, 263-268, 274-279 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за послуги з централізованого теплопостачання для опалення задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_7 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» (п/р НОМЕР_5 в ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478, , адреса місцезнаходження юридичної особи: 41100, Сумська область, місто Шостка, вулиця Гагаріна, будинок 1) суму заборгованості за надані послуги з централізованого теплопостачання для опалення у період з 01.10.2016 по 16.04.2018 в розмірі 15592 (п`ятнадцять тисяч п`ятсот дев`яносто дві) гривні 10 копійок.

Стягнути з ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_4 , ІПН НОМЕР_4 , адреса зареєстрованого місця проживання: АДРЕСА_7 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Шосткинське підприємство «Харківенергоремонт» (п/р НОМЕР_5 в ПАТ АБ «Укргазбанк», МФО 320478, , адреса місцезнаходження юридичної особи: 41100, Сумська область, місто Шостка, вулиця Гагаріна,будинок 1) судовий збір в розмірі 1921 (одна тисяча дев`ятсот двадцять одна) гривня 00 копійок.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Апеляційна скарга подається до Сумського апеляційного суду через Шосткинський міськрайонний суд Сумської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду

Суддя Шосткинського міськрайонного суду

Сумської області С.Л.Лєвша