Справа № 202/1412/20
Провадження № 2-н/202/43/2020
ІНДУСТРІАЛЬНИЙ РАЙОННИЙ СУД м. ДНІПРОПЕТРОВСЬКА
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 березня 2020 року м. Дніпро

Суддя Індустріального районного суду м. Дніпропетровська Бєсєда Г.В., розглянувши матеріали заяви ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку з філії «Дніпропетровський автодор» Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»,-

ВСТАНОВИВ:

03 березня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку з філії «Дніпропетровський автодор» Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Дослідивши заяву про видачу судового наказу, подані документи, отриману судом інформацію з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, вважаю необхідним відмовити у прийнятті заяви про видачу судового наказу з наступних підстав.

У відповідності до ст. 162 ЦПК України, заява про видачу судового наказу подається до суду першої інстанції за загальними правилами підсудності, встановленими цим Кодексом.

Предметна та суб`єктна юрисдикція загальних судів визначена § 1 Глави 2 ЦПК України. Зокрема, згідно ч. 1 ст. 19 ЦПК України суди розглядають у порядку цивільного судочинстві справи, що виникають з цивільних, земельних, трудових, сімейних, житлових та інших правовідносин, крім справ, розгляд яких здійснюється в порядку іншого судочинства. Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у постанові № 3 від 01.03.2013 року «Про деякі питання юрисдикції загальних судів та визначення підсудності цивільних справ» в пункті 3 роз`яснив, що суди мають виходити з того, що критеріями відмежування справ цивільної юрисдикції від інших є: - по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства); - по-друге, суб`єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

Підвідомчість справ господарським судам визначена приписами п. 8 ч. 1 ст. 20 ГПК України, - господарські суди розглядають справи у спорах, що виникають у зв`язку із здійсненням господарської діяльності та інші справи у визначених законом випадках, зокрема, справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів про визначення та сплату (стягнення) грошових зобов`язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також спорів про визнання недійсними правочинів за позовом контролюючого органу на виконання його повноважень, визначених Податковим кодексом України.

Згідно ч. 2 ст. 7 Кодексу України з процедур банкротства - господарський суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, в межах цієї справи вирішує всі майнові спори, стороною в яких є боржник; спори з позовними вимогами до боржника та щодо його майна; спори про визнання недійсними результатів аукціону; спори про визнання недійсними будь-яких правочинів, укладених боржником; спори про повернення (витребування) майна боржника або відшкодування його вартості відповідно; спори про стягнення заробітної плати; спори про поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника; спори щодо інших вимог до боржника

Відносно Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» порушено справу про банкрутство, що підтверджується інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань та ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 02.12.2019 року по справі № 904/5292/19.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного, та відповідно до ст. 20 ГПК України, ст. 7 Кодексу України з процедур банкротства вбачається, що виключно господарським судам підвідомчі справи про банкрутство та справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого відкрито провадження у справі про банкрутство.

Великою Палатою Верховного суду в постанові у справі № 372/3584/16-ц від 26.06.2018 року надано висновок щодо виключної підсудності та розгляду господарськими судами справ у майнових спорах до боржника. Висновком передбачено, що за наявності порушеної господарським судом справи про банкрутство відповідача, цивільну справу за позовом до такого відповідача не можна порушити, а в разі її порушення, справа підлягає закриттю; якщо під час розгляду справи з`ясується, що відносно відповідача у справі порушено провадження про його банкрутство господарським судом, то порушена справа підлягає закриттю у зв`язку з тим, що справа не може бути розглянута в порядку цивільного судочинства.

Аналогічний правовий висновок міститься в постанові Великої Палати Верховного суду у справі № 910/16476/17 від 03.07.2018 року, в якому також зазначено, що відносно відповідача господарським судом здійснюються провадження у справі про банкрутство, що визначає спеціальний порядок розгляду спорів, стороною яких є відповідач боржник та зумовлює їх концентрацію в межах справи про банкрутство, оскільки результат розгляду таких спорів може впливати на права та обов`язки боржника та його кредиторів.

За п. 4 ч. 1 ст. 165 ЦПК України, суддя відмовляє у видачі судового наказу, якщо наявні обставини, передбачені частиною першою статті 186 ЦПК України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 186 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо заява не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Враховуючи вищевикладене та зважаючи на те, що відносно боржника порушено справу про банкрутство, суд приходить до висновку про відмову у видачі судового наказу.

Керуючись ст.ст. 161, 162, 165 ЦПК України, -

ПОСТАНОВИВ:

Відмовити у видачі судового наказу за заявою ОСОБА_1 про видачу судового наказу про стягнення не виплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку з філії «Дніпропетровський автодор» Дочірнього підприємства «Дніпропетровський облавтодор» ВАТ «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України».

Копію ухвали направити заявнику.

Апеляційна скарга на ухвалу суду подається протягом п`ятнадцяти днів з дня її складення. Учасник справи, якому ухвала суду не була вручена у день її складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на ухвалу суду, якщо апеляційна скарга подана протягом п`ятнадцяти днів з дня вручення йому відповідної ухвали суду. Ухвала суду набирає законної сили після закінчення зазначених вище строків, або після перегляду ухвали в апеляційному порядку, якщо її не скасовано.

Суддя Г.В. Бєсєда