441/1973/19 2/441/213/2020
РІШЕННЯ

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

04.03.2020 року Городоцький районний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Українець П.Ф.

з участю секретаря Петрик-Ключник М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Городок Львівської обл., справу за позовом Акціонерного товариства «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,-

в с т а н о в и в :

Акціонерне товариство «Кредобанк» (далі Банк) 30.10.2019р. звернувся в суд з позовом до ОСОБА_1 про стягнення 110 633 грн. 24 коп. заборгованості за кредитним договором № СL-150088 від 23.11.2018р., мотивуючи тим, що за умовами вищеозначеного договору Банк надав ОСОБА_1 кредит в сумі 95 000 грн. у безготівковій формі, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача, з терміном кредитування до 22.11.2023р. із сплатою 47,69 % річних. У порушення умов кредитного договору відповідачка свої зобов`язання за таким належним чином не виконує, через що утворилась заборгованість, яка на 16.10.2019р. становить 110 633 грн. 24 коп. з яких: 93 059 грн. 42 коп. заборгованість за кредитом, 15 233 грн. 22 коп. заборгованість за відсотками, 2 340 грн. 60 коп. пеня, просив стягнути заборгованість за кредитним договором та судові витрати.

Ухвалою судді від 21.11.2019р. відкрито провадження у справі (а.с. 50-51).

Представник АТ «Кредобанк» в судове засідання не з`явився, у клопотанні від 08.01.2020р. просив про задоволення позову та розгляд справи за його відсутності (а.с.59-60).

Відповідачка ОСОБА_1 позов визнала, утворення заборгованості мотивує скрутним матеріальним становищем.

Заслухавши відповідачку, вивчивши матеріали справи, оцінивши докази в їх сукупності, суд доходить наступного висновку.

Згідно ст. 4 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Відповідно до ст. 13 означеного Кодексу, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Згідно вимог ст. 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до положень ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Із змісту позову, із копій: кредитного договору № СL-150088 від 23.11.2018р. та графіку платежів до нього, паспорта споживчого кредиту, анкети-заяви фізичної особи на отримання готівкового кредиту № СL-150088 від 23.11.2018р. (а.с.8-21) убачається, що 23.11.2018р. між АТ «Кредобанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № СL-150088, за умовами якого відповідачка отримала у Банку кредит у сумі 95 000 грн. у безготівковій формі, шляхом перерахування кредитних коштів на поточний рахунок відповідача, з терміном кредитування до до 22.11.2023р. із сплатою 47,69 % річних.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п.п. 6.1, 6.2 кредитного договору СL-150088 від 23.11.2018р., позичальник зобов`язаний повернути Банку кредит у повному обсязі в порядку і строки (терміни), передбачені кредитним договором та/або додатками до нього. Позичальник здійснює погашення заборгованості за кредитним договором відповідно до Графіку платежів (Додаток №1).

Із матеріалів справа убачається, що ОСОБА_1 належним чином не виконує взяті на себе зобов`язання за вищеозначеним кредитним договором, як наслідок утворила заборгованість, яка відповідно до розрахунку позивача на 16.10.2019р. становить 110 633 грн. 24 коп. з яких: 93 059 грн. 42 коп. заборгованість за кредитом, 15 233 грн. 22 коп. заборгованість за відсотками, 2 340 грн. 60 коп. пеня (а.с.34).

Вищеозначений розрахунок заборгованості відповідачкою не оспорюється, а тому покладається судом в основу рішення.

Оскільки ОСОБА_1 через неналежне виконання умов вищеозначеного кредитного договору допустила заборгованість перед Банком, тому суд дійшов висновку, що вимоги в цій частині слід задовольнити та стягнути з відповідачки 110 633 грн. 24 коп. заборгованості.

З огляду на положення ст. 141 ЦПК України із відповідачки в користь позивача слід стягнути 1 921 грн. судового збору (а.с.1).

Підстав для стягнення з відповідачки 14 382 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 5 000 грн. витрат, пов`язаних з явкою представника позивача до суду, суд не убачає, з огляду на наступне.

За положеннями ст. 133, 137 ЦПК України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи. До витрат, пов`язаних із розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу. Витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.

Згідно з ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).

Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.

У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.

З аналізу вищенаведених норм закону убачається, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.

За положеннями ст. 138 ЦПК України, витрати, пов`язані з переїздом до іншого населеного пункту сторін та їхніх представників, а також найманням житла, несуть сторони.

Так, із матеріалів справи убачається, що на підставі довіреності №10832 від 06.06.2019р., виданої АТ «Кредобанк», адвоката Кізко Л.С., яка діє згідно свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю серії ЧК №001086, уповноважено здійснювати представництво та захист прав і законних інтересів АТ «Кредобанк» у суді та в інших державних органах.

Згідно попереднього (орієнтовного) розрахунку суми судових витрат, позивач очікує понести у зв`язку з розглядом справи 14 382 грн. витрат на професійну правничу допомогу та 5 000 грн. витрат, пов`язаних з явкою представника позивача до суду.

Між тим, належних доказів на підтвердження понесених витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги і зокрема: детальний опис робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, акт приймання-передачі виконаних робіт та документи, які свідчать про оплату гонорару (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження), позивачем до матеріалів позову не долучено.

Відсутність детального опису робіт (наданих послуг) виконаних адвокатом, в т.ч. із зазначенням витраченого часу на відповідні види робіт, ставить під сумнів, чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору.

Окрім цього, із матеріалів справи убачається, що позовна заява АТ «Кредобанк», разом з усіма додатками, як і клопотання про розгляд справи за відсутності представника, направлені до суду засобами поштового зв`язку, що представник позивача участі в судових засіданнях не приймав.

Враховуючи вищенаведене, суд доходить висновку про відмову у задоволенні вимог позивача в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу та витрат, пов`язаних з явкою представника до суду.

Керуючись ст. ст. 4, 5, 81, 89, 141, 247, 259, 263, 265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, ст. 526, 610, 1054 ЦК України, суд,-

у х в а л и в :

позов задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована на АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) в користь Акціонерного товариства «Кредобанк» (79026, м. Львів, вул. Сахарова, 78, МФО 325365, ) 110 633 грн. 24 коп. заборгованості за кредитним договором та 1 921 грн. судових витрат, а всього 112 554 грн. 24 коп.

У задоволенні вимог АТ «Кредобанк» до ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу та пов`язаних із явкою представника до суду відмовити.

Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана до Львівського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення, через Городоцький районний суд Львівської обл. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Повне рішення складено 16.03.2020.

Суддя П.Ф. Українець