Справа №442/7377/19
Провадження №2/442/183/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

11 березня 2020 року

Дрогобицький міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого-судді Гарасимків Л.І.

при секретарі Петрів В.М.

розглянувши в судовому засіданні в місті Дрогобичі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки у праві спільної власності на квартиру та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом,-

в с т а н о в и в :

Позивач ОСОБА_1 звернулася в суд з позовом до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визначення частки у праві спільної власності на квартиру та визнання права власності на майно в порядку спадкування за законом.

В підтвердження позовних вимог посилаються на те, що ІНФОРМАЦІЯ_1 в с.Довге, Дрогобицького району помер її батько ОСОБА_4 . Після його смерті відкрилася спадщина - складу спадкового майна входить 1/4 частина квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 . Вона вступила у фактичне володіння та управління квартирою, користується нею та сплачує комунальні послуги, так як батько при житті казав, що його частка після смерті буде належати їй, ніхто не успадковував її. В даній квартирі вона проживає разом із своїм внуком - ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Відповідно до ст.ст.1216 - 1218 ЦК України спадкуванням є перехід прав та ов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб спадкоємців). Спадкування здійснюється за заповітом або за законом. До складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкоємцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті. Відповідно до ч.1 ст. 1223 ЦК України право на спадкування мають особи, визначені у заповіті. А тому у неї виникла необхідність звернутися до суду.

Представник позивача ОСОБА_5 в судове засідання не з`явилася, однак від неї поступила заява, в якій просять проводити розгляд справи у її відсутності, заявлені позовні вимоги підтримує в повному обсязі, а тому суд розглянув справу у відсутності представника позивача на підставі наявних доказів по справі.

Відповідачі ОСОБА_2 та ОСОБА_3 в судове засідання не з`явилися, не повідомивши причин своєї неявки, хоча належним чином були повідомлені про день і час слухання справи через повідомлення на сайті суду, а тому суд розглянув справу у відсутності відповідачі на підставі наявних доказів по справі.

Відповідно до ст.247 ЦПК судовий розгляд проведено без фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Дослідивши матеріали справи, суд вбачає підстави для задоволення позову.

Як вбачається із копії Свідоцтва про право власності на квартиру (будинок) від 29.12.1997р., виданого Дрогобицьким міським бюро з приватизації державного житлового фонду, квартира АДРЕСА_2 , на праві спільної сумісної власності належить ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 .

Як вбачається із копії Свідоцтва про смерть серії НОМЕР_1 від 17.04.1999р., ОСОБА_4 помер ІНФОРМАЦІЯ_3 у віці 88 р., про що складено відповідний запис.

Відповідно до ч.1 ст.1222 ЦК України спадкоємцями за заповітом і за законом можуть бути фізичні особи, які є живими на час відкриття спадщини, а також особи, які були зачаті за життя спадкодавця і народжені живими після відкриття спадщини.

Відповідно до ч.2, 3 ст.1223 ЦК України, у разі відсутності заповіту, визнання його недійсним, неприйняття спадщини або відмови від її прийняття спадкоємцями за заповітом, а також у разі не охоплення заповітом усієї спадщини право на спадкування за законом одержують особи, визначені у статтях 1261-1265 цього Кодексу.

Право на спадкування виникає у день відкриття спадщини. Відповідно до ч.1 ст.1261 ЦК України у першу чергу право на спадкування за законом мають діти спадкодавця, у тому числі зачаті за життя спадкодавця та народжені після його смерті, той з подружжя, який його пережив, та батьки.

Згідно з вимогами ч.3 ст.1268 ЦК України, спадкоємець, який постійно проживав зі спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом шести місяців з дня відкриття спадщини не заявив про відмову від неї, а згідно з ч.5 цієї статті, незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Пунктом 24 даної Постанови зазначено, що за відсутності інших спадкоємців за заповітом і за законом, усунення їх від права на спадкування, неприйняття ними спадщини, а також відмови від її прийняття відповідачами є територіальні громади в особі відповідних органів місцевого самоврядування за місцем відкриття спадщини.

Відповідно до п. 3.1. листа ВССУ від 16.05.2013 № 24-753/0/4-13 «Про судову практику розгляду цивільних справ про спадкування» право власності спадкоємця на спадкове майно підлягає захисту в судовому порядку шляхом його визнання у разі, якщо таке право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності (ст. 392 ЦК).

Відповідно до ч.1,5 ст.1268 ЦК України «Прийняття спадщини», спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст.41 Конституції України кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності.

Згідно ч.1 ст.319 ЦК України власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

У відповідності до ч.І. ст. 368 ЦК України - спільна власність двох або більше осіб без визначення часток кожного з них у праві власності є спільною сумісною власністю.

Ч.1. ст.357 ЦК України встановлено, що частки у праві спільної часткової власності вважаються рівними, якщо інше не встановлено за домовленістю співвласників або законом.

Відповідно до вимог ч.1, 3 ст.364 ЦК України, співвласник має право на виділ в натурі частки із майна, що є у спільній частковій власності. У разі виділу співвласником у натурі частки спільного майна для співвласника, який здійснив виділ, право спільної часткової власності на це майно припиняється. Така особа набуває право власності на виділене майно, і у випадку встановленому законом, таке право підлягає державній реєстрації.

Разом з тим, відповідно до ст.370 ЦК України, якою регулюється питання про виділ частки із майна, що є у спільній сумісній власності та якою передбачено, що співвласники спільної сумісної власності, як і співвласники спільної часткової власності мають право на виділ у натурі частки із спільного майна з тією лише різницею, що учасники першої не мають завідомо визначених ідеальних часток у праві спільної власності, а відтак, при визначені розміру часток співвласників у спільній сумісній власності вважається, що вони є рівними, якщо інше не встановлено домовленістю між співвласниками, законом або рішенням суду.

За рішенням суду частка співвласника може бути збільшена або зменшена з урахуванням обставин, які мають істотне значення.

Зі змісту ст.357 ЦК України вбачається, що під терміном «визначення часток» законодавець розуміє визначення (встановлення) розміру частки співвласника у спільному сумісному майні.

Крім того, статтею 372 Цивільного кодексу України передбачено, що майно, що є у спільній сумісній власності, може бути поділене між співвласниками за домовленістю між ними.

Аналізуючи викладене, суд приходить до переконання, що є всі підстави вважати позов підставним та таким, що підлягає до задоволення, оскільки інших спадкоємців, які мають право на спадщину, яка залишилася після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 , - немає, а відтак є всі підстави для визнання за позивачем права власності на спадкове майно.

Керуючись ст.ст. 4, 12, 133, 141, 354 ЦПК України, ст.ст. 328, 346, 1223, 1233, 1268, 1296, 1270, 1297 ЦК України, суд, -

в и р і ш и в :

Позов задоволити.

Визначити, що ідеальні частки усіх співвласників квартири за АДРЕСА_2 , є рівними: по ј частці кожного.

Визнати за ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , в порядку спадкування за законом, право власності на ј частину квартири, що знаходиться за адресою АДРЕСА_1 , яка складається з однієї кімнати, загальною площею 30,2 кв.м., житловою площею 16,4 кв.м., після смерті її вуйка ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_4 в с.Довге, Дрогобицького району, Львівської області.

Стягнути солідарно з відповідачів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 на користь держави судовий збір в розмірі 1681,60 грн.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до апеляційного суду Львівської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не були вручені у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження: на рішення суду - якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Сторони у справі:

Позивач ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , (ІПН НОМЕР_2 ), адреса реєстрації АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , (ІПН невідомий), адреса реєстрації АДРЕСА_1 .

Відповідач ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_6 , (ІПН невідомий), адреса реєстрації АДРЕСА_1 .

Суддя Гарасимків Л.І.