ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Номер провадження 22-ц/821/498/20Головуючий по 1 інстанції
Доповідач в апеляційній інстанції
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05 березня 2020 року : м. Черкаси

Черкаський апеляційний суд в складі колегії суддів:

Новікова О.М.,
Храпка В.Д., Вініченка Б.Б.,
за участю секретаряЧуйко А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2020 року про відмову в забезпеченні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості

в с т а н о в и в :

27 листопада 2019 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до ОСОБА_2 про стягнення заборгованості на підставі договору позики.

У позові заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на кошти та все майно, в тому числі, на земельну ділянку, площею 2,0170 га, що розташована на території Білозірської сільської ради Черкаської області і належить позичальнику на підставі свідоцтва про спадщину від 03.02.2016.

Ухвалою Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2020 року у забезпеченні позову відмовлено у зв`язку з тим, що заявник не довів існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

Ухвала оскаржена в апеляційному порядку заявником. Доводи скарги зводяться до того, що 21.08.2017 року відкрито виконавче провадження по стягненню із ОСОБА_2 на користь ПАТ «Укргазбанк» заборгованості в сумі 137 887,40 дол. США. Тому заявник стверджує, що існує загроза невиконання імовірного рішення про стягнення з відповідачки боргу на підставі договору позики. Крім того, 31.10.2019 винесено постанову про арешт коштів боржника в межах вказаного вище виконавчого провадження.

Посилаючись на те, що судом не повністю досліджено обставини справи, апелянт просить скасувати оскаржувану ухвалу, постановити нову, якою забезпечити позов у спосіб, що вказаний заявником у позові.

Відзив на апеляційну скаргу не надходив.

Дослідивши матеріали справи та перевіривши законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Згідно з ч.ч. 1 та 2 ст. 149 ЦПК суд за заявою учасника справи має право вжити передбачених ст. 150 цього кодексу заходів забезпечення позову.

Забезпечення позову допускається як до пред`явлення позову, так і на будь-якій стадії розгляду справи, якщо невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист, або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду.

Забезпечення позову по суті є обмеженням суб`єктивних прав, свобод та інтересів відповідача або пов`язаних із ним інших осіб в інтересах забезпечення реалізації в майбутньому актів правосуддя і задоволених вимог позивача (заявника). Зазначені обмеження встановлює суд в ухвалі, вони діють до заміни судом виду забезпечення позову або скасування заходів забезпечення позову.

За змістом статті 151 ЦПК України заява про забезпечення позову повинна містити, зокрема, обґрунтування необхідності забезпечення позову.

Положеннями статті 150 ЦПК України встановлені види забезпечення позову. Одним із видів такого забезпечення є накладення арешту на майно, заборона вчиняти певні дії, тощо.

Відповідно до частини третьої статті 150 ЦПК України види забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами.

Пунктом 4 Постанові Пленуму Верховного Суду України від 22.12.2006 року № 9 «Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову» передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з`ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Вирішуючи питання про забезпечення позову, суд має брати до уваги інтереси не тільки позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв`язку із застосуванням відповідних заходів. Наприклад, обмеження можливості господарюючого суб`єкта користуватися та розпоряджатися власним майном іноді призводить до незворотних наслідків.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність достатніх підстав для вжиття заходів забезпечення позову.

Так, судом встановлено, що між сторонами виник спір з приводу стягнення заборгованості на підставі договору позики, що укладено 05.06.2016 між ОСОБА_1 (позикодавець) та ОСОБА_2 (позичальник) на суму 2 500 дол. США.

Заявник просить забезпечити позов шляхом накладення арешту на кошти та все майно, в тому числі, на земельну ділянку, площею 2,0170 га.

Заходи забезпечення позову застосовуються для того, щоб гарантувати виконання можливого рішення і повинні використовуватись лише у разі необхідності, оскільки безпідставне звернення до даних дій може спричинити порушення прав та законних інтересів інших осіб чи учасників процесу.

Враховуючи ціну позову, обставини справи, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком районного суду про відсутність будь-яких доказів, які свідчать про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду.

Посилання ОСОБА_1 на заочне рішенням Придніпровського районного суду м. Черкаси від 30.06.2015, яке набрало законної сили 02 серпня 2016 року після перегляду його апеляційним судом Черкаської області і яким стягнуто солідарно з ОСОБА_2 на користь ПАТ АБ «Укргазбанк» заборгованість за кредитним договором на загальну суму 137 887,40 доларів США не може бути підставою для задоволення заяви про забезпечення позову.

Більше того, з наведеного вбачається, що договір позики ОСОБА_1 укладено після ухвалення рішення судом першої інстанції про стягнення коштів з ОСОБА_2 заборгованості за кредитним договором.

Отже, існує ризик того, що забезпечення позову у даному випадку може бути спрямовано на ухилення боржником від виконання судового рішення, яке вже набрало законної сили.

За таких обставин колегія суддів не вбачає достатніх підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Ухвалу Соснівського районного суду м. Черкаси від 13 січня 2020 року про відмову в забезпеченні позову залишити без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з часу складання повного тексту постанови.

Повний текст постанови складено 06 березня 2020 року.

Судді