Справа № 456/3563/19
Провадження № 2/456/300/2020
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

/заочне/

03 березня 2020 року Стрийський міськрайонний суд Львівської області в складі:

головуючого судді Бучківської В. Л. ,

при секретарі Березіній Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Стрий цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 до ОСОБА_6 про визнання особи такою, що втратила право на користування квартирою,

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просять визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , таким, що втратив право на проживання у квартирі АДРЕСА_1 . В обґрунтування позову покликаються на те, що їм на праві спільної часткової власності належить квартира АДРЕСА_1 . Відповідач перебував у шлюбі з ОСОБА_3 , однак шлюб між ними розірвано 17.07.2018. Відповідач проживав у квартирі АДРЕСА_1 , як член сім`ї, у 2018 році забрав свої речі та змінив своє місце проживання. На даний час відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_2 .

В судовому засіданні позивач ОСОБА_1 , будучи допитаною судом в якості свідка, на підставі ст. 92 ЦПК України повідомила, що відповідач по справі є її колишнім зятем. 15.12.2006 її донька ОСОБА_3 та відповідач ОСОБА_6 уклали шлюб, від даного шлюбу у них народилось двоє дітей. Зазначила, що їй на праві спільної часткової власності належить ј квартири АДРЕСА_1 . Звернула увагу, що у даній квартирі зареєстровані ОСОБА_3 , ОСОБА_6 та неповнолітні діти ОСОБА_4 , ОСОБА_5 . Відповідач з 2011 року зареєстрований у квартирі АДРЕСА_1 , однак з 2018 року у даній квартирі не проживає. 18.07.2018 шлюб між відповідачем та її донькою ОСОБА_3 було розірвано. Відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у квартирі, яку успадкував після смерті батьків. Звернула увагу, що відповідач ніколи не працював та комунальні послуги не сплачував. Зазначила, що вони змушені звернутись до суду з позовом, оскільки не можуть оформити субсидію.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_3 , будучи допитаною судом в якості свідка, на підставі ст. 92 ЦПК України повідомила, що відповідач по справі є її колишнім чоловіком, у 2018 році шлюб між ними розірвано. Звернула увагу, що відповідач офіційно не працював, а їздив на тимчасові заробітки, однак комунальні послуги не сплачував. Відповідач не проживає у квартирі близько двох років. Зазначила, що з відповідача стягується аліменти на утримання дітей, однак по даних аліментах у нього є заборгованість. У квартирі АДРЕСА_1 проживає вона разом з дітьми та братом, який є інвалідом ІІІ групи. Відповідач проживає за адресою: АДРЕСА_2 , у квартирі, яку успадкував після смерті батьків.

В судовому засіданні позивач ОСОБА_2 , будучи допитаним судом в якості свідка, на підставі ст. 92 ЦПК України повідомив, що він проживає у квартирі АДРЕСА_1 . Відповідач у даній квартирі близько двох років не проживає, оскільки розлучився з його сестрою ОСОБА_3 . Зазначив, що він сплачує комунальні послуги та хоче оформити субсидію, тому змушений звернутись до суду з даним позовом.

Представник позивачів ОСОБА_7 в судовому засіданні позов підтримала та просить його задоволити, покликаючись на обставини, викладені в позовній заяві.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча неодноразово повідомлявся про розгляд справи на 09.12.2019, 20.01.2020, 10.02.2020, 03.03.2020, однак рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, згідно довідки Укрпошти повернулись на адресу суду 05.12.2019, 03.01.2020, 07.02.2020, 21.02.2020 «у зв`язку з іншими причинами, що не дали змоги виконати обов`язки щодо пересилання поштового відправлення». Окрім цього, відповідач неодноразово повідомлявся про розгляд справи на 20.01.2020, 10.02.2020, 03.03.2020 на офіційному веб -порталі судової влади України про виклик відповідача в судові засідання на підставі ст. 128 ЦПК України, а тому суд вважає за можливе проводити розгляд справи у його відсутності в заочному порядку, на підставі документів та доказів, що є в матеріалах справи, що відповідає вимогам ст. 280 ЦПК України, проти чого позивачі та їх представник ОСОБА_7 не заперечили.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні зазначила, що позивачі по справі це її сусіди. Відповідач не проживає у квартирі АДРЕСА_1 близько двох років. Звернула увагу, що відповідач зловживав алкоголем та влаштовував скандали, тому ОСОБА_3 з ним розлучились. Зазначила, що у відповідача є інша жінка.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні зазначила, що позивачі по справі це її сусіди. Відповідач не проживає у квартирі АДРЕСА_1 близько двох років. Звернула увагу, що відповідач зловживав алкоголем та влаштовував скандали.

Заслухавши пояснення позивачів, їх представника ОСОБА_7 , показання свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, зважаючи на те, що судом були застосовані всі можливі заходи, передбачені законом, для забезпечення доказів у справі і їх витребуванні, враховуючи вимоги ст. 6 Європейської конвенції з прав людини та основоположних свобод, згідно якої кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків, суд вважає, що справу слід вирішити в межах наявних письмових доказів, які містяться у матеріалах справи та на підставі пояснень позивачів, їх представника ОСОБА_7 та показань свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 . Слід зазначити, що дотримуючись принципів змагальності та диспозитивності судового процесу, оцінивши докази з точки зору належності, допустимості та достатності, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних підстав.

Відповідно до ст. 4 ЦПК України, до суду може звернутись кожна особа за захистом своїх порушених прав, а також інтересах інших осіб у випадках встановлених законом.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.

Відповідно до ч.1, п.1 ч.2 ст. 76, ч.1, 2 ст.77, ч.2 ст. 78, ч.1 ст. 95 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються зокрема письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.

Обставини справи, які за законом можуть бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ч. 6 ст. 81, ч. 1 ст. 89 ЦПК України доказування не може ґрунтуватись на припущеннях. Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ст. 319 ЦК України, власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд та відповідно до ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 386 ЦК України встановлено, що держава забезпечує рівний захист прав усіх суб`єктів права власності. Власник, який має підстави передбачати можливість порушення свого права власності іншою особою, може звернутися до суду з вимогою про заборону вчинення нею дій, які можуть порушити його право, або з вимогою про вчинення певних дій для запобігання такому порушенню.

Аналіз наведених вище норм цивільного законодавства України дає підстави для висновку про те, що у разі будь-яких обмежень у здійсненні права користування та розпорядження своїм майном, власник має право вимагати усунення відповідних перешкод, у тому числі шляхом звернення до суду за захистом свого майнового права, зокрема, із позовом про усунення перешкод у користуванні власністю.

Судом встановлені наступні фактичні обставини справи та відповідні їм правовідносини.

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_1 , такий видано 07 жовтня 1999 року Стрийським РВ УМВС України у Львівській області на ім`я « ОСОБА_1 » /а.с. 5-6/.

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_2 , такий видано 27 серпня 2007 року Стрийським РВ ГУМВС України у Львівській області на ім`я « ОСОБА_3 » /а.с. 7/.

Відповідно до копії паспорта серії НОМЕР_3 , такий видано 02 березня 2000 року Стрийським РВ УМВС України у Львівській області на ім`я « ОСОБА_2 » /а.с. 8/.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_4 , виданого 22 січня 2008 року Моршинською міською радою Львівської області, ОСОБА_4 народився ІНФОРМАЦІЯ_2 , про що в книзі реєстрації народжень 22 січня 2008 року зроблено відповідний актовий запис № 2 /а.с. 9/.

Відповідно до копії свідоцтва про народження серії НОМЕР_5 , виданого 13 січня 2010 року Моршинською міською радою Львівської області, ОСОБА_5 народилась ІНФОРМАЦІЯ_3 , про що в книзі реєстрації народжень 13 січня 2010 року зроблено відповідний актовий запис № 5 /а.с. 10/.

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області від 16.08.2019 за вих. № 2107, ОСОБА_1 є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_3 . Склад сім`ї: ОСОБА_1 /не зареєстрована/, ОСОБА_3 , ОСОБА_6 /фактично не проживає/, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 /а.с. 11/.

Відповідно до копії рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.07.2018 шлюб між ОСОБА_6 та ОСОБА_3 розірвано /а.с. 12/.

Відповідно до копії будинкової книги для прописки громадян, що проживають по АДРЕСА_3 , за даною адресою зареєстровані ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_6 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 По ј частини квартири АДРЕСА_1 , на підставі свідоцтва про право власності, належить ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 /а.с.16-17/.

Відповідно до акту по встановленню факту не проживання за адресою: АДРЕСА_3 від 31.05.2019, у даній квартирі зареєстрований, але не проживає ОСОБА_6 . Обстеження проведено в присутності свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 /а.с. 18/.

Відповідно до акту по встановленню факту не проживання за адресою: АДРЕСА_3 від 14.08.2019, у даній квартирі зареєстрований, але не проживає ОСОБА_6 . Обстеження проведено в присутності свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 /а.с. 19/.

Відповідно до копії акту про обстеження умов проживання від 29.03.2018, за адресою: АДРЕСА_3 проживають та зареєстровані ОСОБА_6 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ОСОБА_2 /а.с.20/.

Відповідно до копії витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно Комунального підприємства Львівської обласної ради «Стрийське міжрайонне бюро технічної інвентаризації» від 29.05.2008, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 належить по ј частини квартири в АДРЕСА_3 , на праві спільної часткової власності, на підставі свідоцтва про право власності /а.с.21/.

Відповідно до копії технічного паспорта на квартиру за адресою: АДРЕСА_3 , виготовленого 19.05.2008 Стрийським міжрайонним бюро технічної інвентаризації, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 належить по ј частини даної квартири, на праві спільної часткової власності /а.с.22-23/.

Відповідно до копії свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 29.05.2008, ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 належить по ј частки квартири в АДРЕСА_3 , на праві спільної часткової власності квартири, на підставі рішення виконкому від 22.05.2008 /а.с.25/.

Відповідно до копії постанови Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 03.04.2018, ОСОБА_6 визнано винним і накладено стягнення за ч. 1 ст. 173-2 КУпАП у виді громадських робіт строком на 30 годин /а.с.28/

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області від 05.12.2019 за вих. № 3207, ОСОБА_1 є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_3 . Склад сім`ї: ОСОБА_1 /не зареєстрована/, ОСОБА_3 , ОСОБА_6 /фактично не проживає/, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 /а.с. 43/.

Відповідно до акту по встановленню факту не проживання за адресою: АДРЕСА_3 від 04.12.2019, у даній квартирі зареєстрований, але не проживає ОСОБА_6 . Обстеження проведено в присутності свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 /а.с. 44/.

Відповідно до акту по встановленню факту не проживання за адресою: АДРЕСА_3 від 15.01.2020, у даній квартирі зареєстрований, але не проживає ОСОБА_6 . Обстеження проведено в присутності свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 /а.с. 54/.

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області від 15.01.2020 за вих. № 64, ОСОБА_1 є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_3 . Склад сім`ї: ОСОБА_1 /не зареєстрована/, ОСОБА_3 , ОСОБА_6 /фактично не проживає/, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 /а.с. 55/

Відповідно до акту по встановленню факту не проживання за адресою: АДРЕСА_3 від 07.02.2020, у даній квартирі зареєстрований, але не проживає ОСОБА_6 . Обстеження проведено в присутності свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 /а.с. 68/.

Відповідно до довідки Виконавчого комітету Моршинської міської ради Львівської області від 07.02.2020 за вих. № 213, ОСОБА_1 є співвласником квартири за адресою: АДРЕСА_3 . Склад сім`ї: ОСОБА_1 /не зареєстрована/, ОСОБА_3 , ОСОБА_6 /фактично не проживає/, ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_2 /а.с. 69/.

Відповідно до акту по встановленню факту не проживання за адресою: АДРЕСА_3 від 02.03.2020, у даній квартирі зареєстрований, але не проживає ОСОБА_6 . Обстеження проведено в присутності свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 /а.с. 76/.

При вирішенні спору, судом підлягають застосуванню наступні норми чинного законодавства.

Згідно з п. 34 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальний справ від 07.02.2014 № 5 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" під час розгляду позовів про визнання особи такою, що втратила право користування жилим приміщенням, судам необхідно чітко розмежовувати правовідносини, які виникають між власником та попереднім власником житла, і правовідносини, які виникають між власником житла та членами його сім`ї, попередніми членами його сім`ї, а також членами сім`ї попереднього власника житла. Так, власник житла має право вимагати визнання попереднього власника таким, що втратив право користування житлом, що є наслідком припинення права власності на житлове приміщення (пункт 3 частини першої статті 346 ЦК) із зняттям останнього з реєстрації.

Частиною першою статті 383 ЦК України та статтею 150 ЖК Української РСР закріплені положення, відповідно до яких громадяни, які мають у приватній власності будинок (частину будинку), квартиру, користуються ним (нею) для особистого проживання і проживання членів їх сімей та інших осіб.

Частиною першою статті 156 ЖК Української РСР передбачено, що члени сім`ї власника жилого будинку, які проживають разом із ним у будинку, що йому належить, користуються жилим приміщенням нарівні з власником будинку, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Аналогічну норму містить також стаття 405 ЦК України.

Відповідно до частини четвертої статті 156 ЖК Української РСР до членів сім`ї власника відносяться особи, зазначені в частині другій статті 64 цього Кодексу. Припинення сімейних відносин з власником будинку (квартири) не позбавляє їх права користування займаним приміщенням.

Так, згідно з частиною другою статті 64 ЖК Української РСР до членів сім`ї наймача належать дружина наймача, їх діти і батьки. Членами сім`ї наймача може бути визнано й інших осіб, якщо вони постійно проживають разом з наймачем і ведуть з ним спільне господарство.

За змістом зазначених норм правом користування житлом, яке знаходиться у власності особи, мають, окрім дружини власника, дітей і батьків також інші особи, які постійно проживають разом з власником будинку, ведуть з ним спільне господарство, якщо при їх вселенні не було іншої угоди про порядок користування цим приміщенням.

Суд приходить до переконання, що відповідач ОСОБА_6 був членом сім`ї в розумінні ст.ст. 64, 156 ЖК України, оскільки перебував з позивачем ОСОБА_3 у шлюбних відносинах та проживав разом з нею та її братом ОСОБА_2 у квартирі АДРЕСА_1 , вони певний час разом вели спільне господарство та були пов`язані спільним побутом, з 2018 року він не проживає в даній квартирі, а відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.07.2018, шлюб між ОСОБА_3 та ОСОБА_6 розірвано, а тому відповідач перестав бути членом сім`ї позивачів. Дані висновки відповідають правовій позиції Верховного суду, викладеній у постанові від 01.04.2019 по справі № 755/14524/15-ц.

Підстави втрати членом сім`ї власника житла права користування цим житлом, передбачені частиною другою статті 405 ЦК України, згідно з якою член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Інших підстав для втрати членом сім`ї власника житла права користування житлом ЦК України не визначає.

Відповідно до ч. 1 ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

Згідно з ч.1 ст. 90 ЦПК України показання свідка - це повідомлення про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності щодо певної обставини.

Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні повідомила, що позивачі по справі це її сусіди. Відповідач не проживає у квартирі АДРЕСА_1 близько двох років. Відповідач часто зловживав алкоголем та влаштовував скандали.

Свідок ОСОБА_9 в судовому засіданні повідомила, що позивачі по справі це її сусіди. Відповідач не проживає у квартирі АДРЕСА_1 близько двох років.

Таким чином, судом беззаперечно встановлено, що відповідач ОСОБА_6 в розумінні ст.ст. 64, 156 ЖК України був членом сім`ї позивачів, однак не проживає у квартирі АДРЕСА_1 з 2018 року, що підтверджується дослідженими в судовому засіданні доказами, поясненнями позивачів та їх представника ОСОБА_7 , показаннями свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 .

Відповідно до ст. 12 ЦПК України, цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 81 ЦПК України на сторін покладено обов`язок доказування і подання доказів. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Суд звертає увагу, що у зв`язку з реєстрацією відповідача у квартирі АДРЕСА_1 позивачі не можуть оформити субсидію; позивачам на праві спільної часткової власності належить по ј частини квартири АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 29.05.2008; шлюб між позивачем ОСОБА_3 та відповідачем ОСОБА_6 розірвано, відповідно до рішення Стрийського міськрайонного суду Львівської області від 17.07.2018. В судовому засіданні встановлено, що відповідач не проживає у квартирі АДРЕСА_1 більше року та його особистих речей у ньому не має.

Таким чином, в судовому засіданні беззаперечно встановлено, що відповідач ОСОБА_6 є колишнім чоловіком позивача ОСОБА_3 , яка є власницею ј частини квартири АДРЕСА_1 , в якому зареєстрований відповідач; в даній квартирі він не проживає з 2018 року, що підтверджується показами допитаних в судовому засіданні свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_9 та актами по встановленню факту не проживання за адресою: АДРЕСА_3 від 31.05.2019, 04.12.2019, 15.01.2020, 07.02.2020, 02.03.2020, відповідно до яких проведено обстеження в присутності свідків ОСОБА_8 , ОСОБА_10 та встановлено, що у даній квартирі зареєстрований, але не проживає ОСОБА_6 , однак позивачі змушені сплачувати комунальні послуги, в тому числі й за відповідача, що унеможливлює оформлення ними субсидії, а тому, враховуючи положення ст. 405 ЦК України, згідно з якою член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо визнання втратившим права на користування житловим приміщенням відповідача ОСОБА_6 є законними та обґрунтованими, а тому підлягають до задоволення.

Керуючись ст.ст. 12, 13, 89, 259, 264, 265, 268, 280 ЦПК України, суд,

в и р і ш и в :

Позов ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , яка діє у своїх інтересах та в інтересах неповнолітніх ОСОБА_4 , ОСОБА_5 задоволити.

Визнати ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право на користування квартирою АДРЕСА_4 .

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Львівського апеляційного суду шляхом подачі в 30-денний строк з дня проголошення рішення апеляційної скарги.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд судового рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Повний текст судового рішення

виготовлено 12 березня 2020 року.

Суддя В. Л. Бучківська