Коростишівський районний суд Житомирської області
Справа № 280/1519/18
Провадження № 2/935/31/20
РІШЕННЯ

Іменем України

04 березня 2020 року м.Коростишів

Коростишівський районний суд Житомирської області в складі:

головуючого - судді Янчук В.В.,

з секретарем судових засідань - Кумечко С.М.,

за участі сторін:

позивача, представника позивача - Хоменка М.Є.,

представника третьої особи - Хоменка М.Є.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Коростишів цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивачів - Громадська організація «Проти придурків та ідіотів» до Коростишівської міської ради, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, -

в с т а н о в и в :

Позивачі звернулись до суду з позовом до відповідача Коростишівської міської ради про відшкодування матеріальної та моральної шкоди. В обґрунтування позовних вимог позивачі вказали, що 26.02.2016 ОСОБА_1 направив до Коростишівської міської ради заяву про надання, відповідно до ст.14 Конституції України та ст. 116, п.7 ст.118, ст.121 Земельного кодексу України, дозволу на виготовлення документації з землеустрою про відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 0,12 га для ведення садівництва. 27.04.2016 Коростишівською міською радою прийнято рішення про відмову в задоволенні заяви. Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду від 04.05.2017 р. у справі № 280/760/16-а визнано неправомірними дії Коростишівської міської ради щодо позбавлення представника позивача ОСОБА_1 права бути присутнім при розгляді заяви ОСОБА_2 від 26.02.2016 року, визнано неправомірними дії Коростишівської міської ради у відмові в наданні дозволу на виготовлення документації з землеустрою про відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 0,12 га для передачі у приватну власність для ведення садівництва, зобов`язано Коростишівську міську раду розглянути заяву ОСОБА_2 від 26.02.2016 року про надання дозволу на виготовлення документації з землеустрою про відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 0,12 га для передачі у приватну власність для ведення садівництва з участю представника позивача - ОСОБА_1 Відповідач, який прийняв неправомірне рішення щодо розгляду звернення завдав матеріальних збитків, пов`язаних з поданням і розглядом заяви, її оскарження в суді в розмірі 892,00 грн. та 1000 грн. в зв`язку з розглядом даної справи, які просили стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 . Відповідач своїми діями щодо відмови позивачу у наданні дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки, спричинив також немайнову шкоду, яка полягає у виникненні негативного для нього явища, зокрема необхідності неодноразового звернення для встановлення істини у справі та доказування для вирішення питання протиправної бездіяльності, витрачання особистого часу, значних коштів, сили для відновлення свого порушеного права, що негативно відобразилось на його психоемоційному стані, спричинених неправомірними діями та бездіяльністю Коростишівської міської ради, яку позивач оцінює, як моральну шкоду в розмірі 60 000 грн., та просили стягнути з відповідача на користь ОСОБА_1 .

В подальшому позивачі уточнили позовні вимоги та просили : стягнути з Коростишівської міської ради на користь ОСОБА_2 збитки пов`язані з поданням і розглядом заяви від 26.02.2016 в сумі 892 грн., 1000 грн. пов`язаних з поданням і розглядом даної справи та моральну шкоду в сумі 60000 грн.

Ухвалою суду від 08.10.2018 р. відкрито провадження у справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін.

Ухвалою суду від 13.06.2019 призначено судове засідання з викликом сторін.

Ухвалою суду від 29.07.2019 залучено до участі у справі як третю особу без самостійних вимог на стороні позивача - Громадську організацію «Проти придурків та ідіотів».

Ухвалою суду від 05.09.2019 залучено до участі в справі як співвідповідача Державну казначейську службу України.

В судовому засіданні ОСОБА_1 , як позивач, представник позивача Хоменко В.В. та як представник третьої особи на стороні позивача - громадської організації "Проти придурків та ідіотів" позовні вимоги підтримав в повному обсязі з врахуванням їх уточнень, обгрунтувавши їх викладеними в позовній заяві доводами та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач - Коростишівська міська рада свого представника в судове засідання не направила, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. В матеріалах справи міститься клопотання про розгляд справи у відсутність їх представника та відзив відносно позовних вимог, відповідно до якого, в задоволенні позову просили відмовити. В обґрунтування відзиву, відповідач вказав, що позовні вимоги є незаконними, безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню з тих підстав, що позивачем не доведено факт заподіяння моральних страждань, а також не надано доказів у чому полягає моральна та матеріальна шкода.

В судове засідання співвідповідач - Державна казначейська служба України свого представника не направили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином. До суду направили відзив відносно позовних вимог , відповідно до яких в задоволенні позову просили відмовити, оскільки Коростишівська міська рада не є державним органом, то на випадки заподіювання нею шкоди не поширюється положення ст. 56 Конституції України, ч. 2 ст. 1167 та ст. 1173 ЦК України, а тому відсутні підстави для відшкодування за рахунок держави шкоди, заподіяної позивачам органом місцевого самоврядування.

Суд, вислухавши позивача та представника позивача, третьої особи, розглянувши заяви по суті справи сторін, дослідивши матеріали справи, з`ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору та перевіривши їх доказами, наданими сторонами, визначившись із правовими нормами, які слід застосувати до спірних відносин, дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 04 травня 2017 року Постановою Житомирського апеляційного адміністративного суду у справі № 280/760/16-а суду визнано неправомірними дії Коростишівської міської ради щодо позбавлення представника позивача ОСОБА_1 права бути присутнім при розгляді заяви ОСОБА_2 від 26.02.2016 року. Визнано неправомірними дії Коростишівської міської ради у відмові в наданні дозволу на виготовлення документації з землеустрою про відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 0,12 га для передачі у приватну власність для ведення садівництва. Зобов`язано Коростишівську міську раду розглянути заяву ОСОБА_2 від 26.02.2016 року про надання дозволу на виготовлення документації з землеустрою про відведення земельної ділянки орієнтовним розміром 0,12 га для передачі у приватну власність для ведення садівництва за участю представника позивача - ОСОБА_1 ( а.с. 5-9).

Відповідно до ст. 56 Конституції України кожен має право на відшкодування за рахунок держави чи органів місцевого самоврядування матеріальної та моральної шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органів державної влади, органів місцевого самоврядування, їх посадових і службових осіб при здійсненні ними своїх повноважень. Однак ця норма встановлює лише загальні правові засади відшкодування зазначеної шкоди.

Відповідно до ч.1 ст.23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.

Відповідно до ч. 2 ст. 23 ЦК України моральна шкода полягає у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи.

Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. При визначенні розміру відшкодування враховуються вимоги розумності і справедливості ( ч. 3 ст. 23 ЦК України).

Виникнення такої шкоди тісно пов`язане і з обставинами справи, і з самою особою, оскільки різні протиправні дії чи бездіяльність тягнуть за собою неоднакові негативні наслідки емоційно - психологічного характеру для різних потерпілих залежно від їхнього темпераменту, психологічних особливостей тощо. Наявність моральної шкоди є фактом конкретного випадку. Відповідно, вчинення лише протиправного діяння стосовно особи свідчить про можливість, але не обов`язковість виникнення моральної шкоди.

Судова практика виходить із того, що об`єктивними обставинами, які підтверджують негативний емоційний стан особи, права якої порушені (потерпілого), є, зокрема, неможливість продовження активного суспільного життя, втрата певної роботи, вимушена зміна чи обмеження у виборі професії, погіршення або позбавлення реалізації фізичною особою своїх звичок та бажань, погіршення відносин з оточуючими людьми тощо.

Так, зокрема відповідно до п.3 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» за №4 від 31.03.1995 ( далі Постанова) під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб.

Відповідно до чинного законодавства моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.

Згідно п.п.2 п.5 Постанови відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.

Згідно ч.2 ст.1167 ЦК України моральна шкода відшкодовується незалежно від вини органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, фізичної або юридичної особи, яка її завдала: 1) якщо шкоди завдано каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи внаслідок дії джерела підвищеної небезпеки; 2) якщо шкоди завдано фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту або виправних робіт; 3) в інших випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст.76 ЦПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.

У відповідності до роз`яснень у п.п.1 п.9 Постанови розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає залежно від характеру та обсягу страждань (фізичних, душевних, психічних тощо), яких зазнав позивач, характеру немайнових втрат (їх тривалості, можливості відновлення тощо) та з урахуванням інших обставин. Зокрема, враховуються стан здоров`я потерпілого, тяжкість вимушених змін у його життєвих і виробничих стосунках, ступінь зниження престижу, ділової репутації, час та зусилля, необхідні для відновлення попереднього стану, добровільне - за власною ініціативою чи за зверненням потерпілого - спростування інформації редакцією засобу масової інформації. При цьому, суд має виходити із засад розумності, виваженості та справедливості.

Позивачі, як на підставу задоволення позову, посилаються на наявність рішення суду, яким визнано неправомірні дії Коростишівської міської ради щодо відмови в наданні дозволу на виготовлення документації із землеустрою про відведення земельної ділянки. Посилаються на те, що вказаними неправомірними діями відповідача завдано моральної шкоди, яка виразилась у негативному для них явищі, необхідність неодноразового звернення на встановлення істини в справі та доказування для вирішення питання протиправної бездіяльності, витрачання особистого часу, значних коштів, сили на відновлення порушеного права, що негативно відобразилось на їх психоемоційному стані.

У справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія) ( п.8 ч. 2 ст. 2 КАС України).

Суд, вважає, що наявність судового рішення про визнання протиправною бездіяльності Коростишівської міської ради, не може бути підставою для задоволення позову, оскільки даним рішенням не встановлюється безумовна доведеність усіх обов`язкових складових цивільно-правової відповідальності заподіяння моральної шкоди.

Також, позивачем та представником позивача не надано жодних доказів заподіяння йому або членам його сім`ї душевних страждань протиправною бездіяльністю відповідача у справі, зокрема, доказів погіршення здоров`я або настання інших втрат немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, що стали наслідком протиправної бездіяльності відповідача, передбачених ч.2 ст.23 ЦК України.

Згідно ч.1ст.9 Конституції України чинні міжнародні договори, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства України.

Таким чином, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод та протоколи до неї набули статусу частини національного законодавства.

Згідно ст.19 Закону України «Про міжнародні договори України» чинні міжнародні договори України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Закон прямо визначає, що якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно ст. 1, 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» та ч.4 ст.10 ЦПК України суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року та практику Суду як джерело права. При цьому під практикою Суду закон розуміє всю без винятку практику Європейського суду з прав людини та Європейської комісії з прав людини.

Відповідно, Конвенція про захист прав людини і основоположних свобод, протоколи до неї та практика Європейського суду з прав людини є частиною українського законодавства. Уся без винятку практика Європейського суду з прав людини є джерелом права в Україні. При цьому практика Європейського суду з прав людини має пріоритет у застосуванні.

Відповідно до ст. 11 ЦПК України суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними і публічними інтересами; особливості предмета спору; ціни позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій. Розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.

Згідно судової практики Європейського суду з прав людини (рішення від 25.10.1993 у справі «Гольм проти Швеції», від 29.11.1996 у справі «Саундерс проти Сполученого Королівства», від 25.07.2001 у справі «Перна проти Італії», від 13.07.2006 у справі «Сілін проти України» визнання порушення прав особи неправомірними діями інших осіб само по собі є достатньою справедливою сатисфакцією за моральну шкоду спричинену такими діями.

Позивачами не надано суду жодного доказу спричинення їм моральної шкоди та причинно-наслідкового зв`язку між встановленим порушенням та заявленою моральною шкодою в розмірі 60000 грн., як і не обґрунтовано сам розмір моральної шкоди.

Суд, відповідно до вимог ст.41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, з врахуванням вимог розумності і справедливості, вважає, що визнання порушення само по собі є достатньою справедливою сатисфакцією за моральну шкоду, заподіяну позивачеві.

Враховуючи вищевикладене, те, що позивачами належними та допустимими доказами не доведені факт заподіяння відповідачем моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, наявності причинного зв`язку між шкодою і протиправною бездіяльністю заподіювача, а також не обґрунтовано, з чого позивачі виходили при визначенні розміру заподіяної йому шкоди, а тому суд дійшов до висновку, що у задоволенні позову про стягнення моральної шкоди необхідно відмовити в повному обсязі.

Висновки, викладені в ухвалі Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ №459/2123/16-ц від 08.11.2017, на які посилається позивач ОСОБА_1 , не мають преюдиційного значення для вирішення даної справи, оскільки вони стосуються інших сторін та інших обставин, які були встановлені при розгляді даної справи.

Щодо стягнення матеріальних збитків в розмірі 892 грн., що пов`язані з поданням і розглядом заяви від 26.02.2016 р. суд зазначає наступне. Заявляючи вимогу про стягнення вказаних збитків позивачі фактично просять вирішити питання судових витрат, пов`язаних з розглядом адміністративної справи № 280/760/16-а, а тому вимога в межах розгляду даної цивільної справи до задоволення не підлягає, а питання про їх стягнення позивачі повинні були заявити під час розгляду адміністративної справи, з врахуванням вимог глави 8 Розділу І КАС України та ст. 252 КАС України.

Виходячи з вищевикладеного, суд вважає необхідним відмовити в задоволенні вимог позивачів в частині стягнення з відповідача витрат, пов`язаних з поданням і розглядом даної позовної заяви в розмірі 1000 грн., які є похідними від вимог про відшкодування моральної шкоди, оскільки судом відмовлено в задоволенні моральної шкоди, про що вказано вище, а матеріальні збитки є судовими витратами , які суд вирішує з врахуванням вимог ч. 2 ст. 141 ЦПК України.

Відповідно до вимог ст. 12,81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків встановлених цим Кодексом.

Крім того, у ч. 6 ст. 81 ЦПК України визначено, що доказування (а, отже, і рішення суду) не може ґрунтуватися на припущеннях.

Отже, розглядаючи даний спір, повно та всебічно дослідивши і оцінивши обставини справи, належність, допустимість, достовірність кожного наданого сторонами доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що в порушення вимог ст. ст. 12, 81 ЦПК України, позивачами, не доведено належними та допустимими доказами фактів на які вони посилаються в обґрунтування своїх позовних вимог, а відтак, і підстав для задоволення позовних вимог щодо відшкодування матеріальної та моральної шкоди суд не вбачає, що є наслідком відмови в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 2-7,9-13,141,258,259,263-265, 268, 351, 352, 354, 355 ЦПК України, суд,-

УХВАЛИВ :

У задоволенні позову ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , третя особа на стороні позивачів - Громадська організація «Проти придурків та ідіотів» до Коростишівської міської ради, Державної казначейської служби України про відшкодування матеріальної та моральної шкоди - відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Житомирського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

У відповідності до п.п. 15.5) п.п.15 п. 1 Розділу ХІІІ Перехідних Положень ЦПК України, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційна скарга на рішення суду може бути подана учасниками справи до Житомирського апеляційного суду через Коростишівський районний суд Житомирської області.

Повне рішення суду складено: 10 березня 2020 р.

Сторони у справі:

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_1 .

Позивач: ОСОБА_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків - НОМЕР_2 .

Відповідач: Коростишівська міська рада, місце знаходження: вул. Володимирська,1, м. Коростишів, Житомирська область, 12501, код ЄДРПО : 04053660.

Співвідповідач: Державна казначейська служба України, місцезнаходження: вул. Бастіонна,6, м. Київ, 01601, код ЄДРПОУ -37567646.

Третя особа на стороні позивачів: Громадська організація «Проти придурків та ідіотів», місце знаходження: 12504, Житомирська обл., Коростишівський район, м. Коростишів, вул. Гагаріна, буд. 48, код ЄДРПО - 41029047.

Суддя В.В.Янчук