Дата документу 25.08.2020
Справа № 334/1335/20
Провадження № 2/334/2327/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 серпня 2020 року Ленінский районний суд м.Запоріжжя в складі:

Головуючого - судді Добрєва М.В.,

за участю секретаря - Череп М.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Запоріжжі цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

встановив:

Позивач звернувся з позовом, в якому просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за Кредитним договором № 50007271 від 09.01.2013р. у розмірі 181119,72 гривні, яка складається з: 29241,26 грн. - заборгованість з сплати чергових платежів по додатковому кредиту; 3188,49 грн. - 3% річних від суми простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів до додатковому кредиту; 11318,08 грн. - інфляційні витрати на суму простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів до додатковому кредиту; 8964,95 грн. - непогашена частина штрафу нарахованого на підставі п.8.2 Загальних умов; 128406,74 грн. - збитки завдані ТОВ «Порше Мобіліті» у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 . Кредитного договору та судові витрати покласти на відповідача.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 50007271 від 09.01.2013, згідно з яким Компанія надала Позичальнику кредит у розмірі 87043,23 грн., що на дату укладення договору становило еквівалент 10 788,70 доларів США на придбання автомобіля марки VW, модель Polo Sedan, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598 куб. см., рік випуску- 2012 зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9,90% на рік, які відповідно до п.2.3 Загалних умов є змінними, строк кредитування - 60 місяців.

Між відповідачем та ТОВ «Автогранд Миколаїв» укладено договір купівлі-продажу автомобіля № 377219 від 09.01.2013р., згідно до якого розрахунок за товар здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця у два етапи: покупець сплачує продавцю 46869,43 грн. в ден укладення договору; ТОВ «Порше Мобіліті» перераховує продавцю 87043,23 грн. (сума кредиту) після державної реєстрації автомобіля в органах ДАІ і підписання покупцем кредитного договору з ТОВ «Порше Мобіліті».

23.01.2013р. між позивачем та відповідачем укладено Договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинскою К.Т., реєстровий № 63, згідно до якого відповідач надав в заставу автомобіль марки VW, модель Polo Sedan, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598 куб. см., рік випуску - 2012, державний номер НОМЕР_2 .

09.01.2013р. між позивачем та відповідачем будо укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору № 50007271 від 09.01.2013р., відповідно до якої позивач надав додаткову суму кредиту еквіваленту 3698,04 доларів США для сплати страхових платежів відповідно до Договору страхування № 28-0199-РМ2-13-00857, укладеного між відповідачем та ПАТ СК «Українська страхова група». Сторони домовилися, що на дату укладання Додаткової угоди № 1 еквівалент суми додаткового кредиту дорівнює 30771,39 грн.

На виконання умов Додаткової угоди б/н між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду від 29.04.2014р. до Договору застави транспортного засобу, посвідчену приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинскою К.Т., реєстровий № 2233, щодо продовження дії договору застави у зв`язку із збільшенням строку кредиту до 84 місяців.

05.10.2015 року у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем умов Договору та допущення виникнення заборгованості більше ніж за 1 місяць на адресу Позичальника Позивачем було направлено Вимогу про дострокове повернення невиплаченої суми кредиту та погашення заборгованості.

У зв`язку з невиконанням відповідачем вимоги, позивач був змушений звернутися до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису.

Приватним нотаріусом Київского міського нотаріального округу Семеновою Г.В. вчинено виконавчий напис від 28.12.2015р., реєстровий № 1981, яким в рахунок погашення заборгованості відповідача перед позивачем звернуто стягнення на предмет застави.

Відповідно до Звіту № КТЗ-160630 від 30.06.2016р. про проведення незалежної оцінки по визначенню ринкової вартості, ринкова вартість автомобіля склала 177415,00 грн.

02.12.2016 року відбулися електронні торги на яких було реалізовано предмет застави, про що Олександрівським ВДВС м.Запоріжжя в межах ВП № 50323387 складено Акт від 14.12.2016 про проведені електронні торги.

15.12.2016р. на рахунки позивача надійшли кошти у сумі 177474,19 грн. від реалізації заставного майна.

16.12.2016р. виконавцем винесено постанову про закінчення виконавчого провадження на підставі п.15 ч.1 ст.39 Закону України «Про виконавче провадження» у зв`язку із недостатністю коштів, що надійшли від реалізації заставленого майна для задоволення вимог стягувача.

В провадженні Ленінського районного суду м.Запоріжжя перебувала цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Мобіліті» про визнання недійсним кредитного договору та договору застави транспортного засобу, яка ухвалою Ленінського районного суду м.Запоріжжя від 12.06.2019р. залишена без розгляду.

В провадження Жовтневого районного суду м.Запоріжжя перебувала справа № 331/6280/16 за позовом ОСОБА_1 до ТОВ «Порше Мобіліті» про захист прав споживачів, визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню. Рішенням Жовтневого районного суду м.Запоріжжя від 10.03.2017р. позов був задоволений.

Ухвалою апеляційного суду Запорізької області від 19.10.2017р. апеляційна скарга ТОВ «Порше Мобіліті» відхилена, рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Постановою Верховного Суду касаційна скарга ТОВ «Порше Мобіліті» залишена без задоволення, рішення суду першої інстанції залишено без змін. При цьому, правочин (електронні торги) на яких було реалізовано предмет застави недійним не визнано.

Відповідно до правової позиції викладеної Верховним Судом у Постанові від 16.01.2019р. у справі № 761/30446/16 визнання таким, що не підлягає виконанню, виконавчого напису нотаріуса, на підставі якого було звернуто стягнення на предмет застави, не є підставою для визнання електронних торгів недійсними, оскілки в даній конкретній справі за даних фактичних обставин виконавчий напис нотаріуса був чинним на час проведення торгів.

Аналогічна правова позиція викладена у Постанові Верховного Суду від 23.05.2018 у справі № 640/2704/16.

Відповідачу виставлялися рахунки на сплату платежів із повернення Додаткового кредиту за період з листопада 2015р. по грудень 2016р., які сплачені не були, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість із сплати чергових платежів по додатковому кредиту у розмірі 29241,26 грн.

Керуючись приписами ст..625 ЦК України, позивачем було нараховано 3 % річних від простроченої суми у розмірі 3188,49 грн., а також інфляційні витрати в розмірі 11318,08 грн., а всього на суму 43747,83 грн.

Пунктом 8.2 Загальних умов, сторони Кредитного договору погодили, що у разі порушення відповідачем терміну повернення кредиту або Додаткового кредиту, відповідач сплачує позивачу штраф у розмірі 20 % від суми кредиту.

На підставі даного пункту відповідачу нарахований штраф у розмірі 17408,65 грн., про що було зазначено у направленій відповідачу вимозі від 05.10.2015р.

На погашення штрафу у розмірі 17408,65 грн. після реалізації предмету застави зараховано 8443,70 грн., несплаченою залишилася сума 8964,95 грн.

Відповідно до п.8.5 Загальних умов передбачено, що збитки, заподіяні у зв`язку з неналежним виконанням кредитного договору, повинні бути відшкодовані винною стороною у повному обсязі, понад передбачені штрафні санкції.

Через неналежне виконання відповідачем своїх обов/язків у позивача виникла необхідність у захисті свої прав у позасудовому порядку.

Між позивачем та ТОВ «Юридична компанія «Тріпл Сі» було укладено договір про надання юридично-консультативних послуг від 21.06.2012р.

ЮК «Тріпл Сі» відповідно до п.3.5.2 надано консультаційні послуги щодо вчинення виконавчого напису нотаріуса та представництво інтересів позивача під час виконавчого провадження і кошти, витрачені на відновлення свого порушеного права у розмірі 128406,74 грн. являються збитками позивача.

10.04.2018 року ТОВ «Порше Мобіліті» уклало з Адвокатським об`єднанням «КПД Консалтінг» договір про надання юридичних послуг.

13.01.2020 року ТОВ «Порше Мобіліті» та Адвокатське об`єднання «КПД Консалтінг» підписали Заявку про надання юридичних послуг № 67 від 13.01.2020р. до Договору про надання юридичних послуг.

За представництво у суді першої інстанції позивач сплачує 12500 грн., крім того ПДВ 2500 грн., а всього 15000 грн.

Позивач просить суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором № 50007271 від 09.01.2013 року у розмірі 181 119,72 грн., яка складається з: 29241,26 грн. - заборгованість з сплати чергових платежів по додатковому кредиту; 3188,49 грн. - 3% річних від суми простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів до додатковому кредиту; 11318,08 грн. - інфляційні витрати на суму простроченої заборгованості по сплаті чергових платежів до додатковому кредиту; 8964,95 грн. - непогашена частина штрафу нарахованого на підставі п.8.2 Загальних умов; 128406,74 грн. - збитки завдані ТОВ «Порше Мобіліті» у зв`язку із невиконанням ОСОБА_1 . Кредитного договору та судові витрати в сумі 18216,81 грн.

Представник позивача в судовому засіданні в режимі відеоконференції підтримав заявлені позовні вимоги і надав пояснення, аналогічні викладеному в позовній заяві.

Ухвалою суду від 24.03.2020 року відкрито провадження по справі та призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження.

Відповідач у наданий судом строк до 22.04.2020 року своїм правом подання до суду клопотань про розгляд справи з повідомленням сторін та відзиву на позовну заяву не скористався, відзив на позов не подав, заперечення щодо розгляду справи в спрощеному порядку подано не було, будь-яких клопотань та заяв від відповідача подано до суду не було, відтак у відповідності до ч. 8 ст. 178 та ч. 5 ст. 279 ЦПК України, суд розглядає справу за наявними у справі матеріалами.

В ході розгляду справи сторонами заяви чи клопотання не подавались.

У судові засідання, призначені на 21.04.2020 року, 01.06.2020 року відповідач у справі не з`явився, суд вважає відповідача повідомленим належним чином про час та місце судового розгляду, причини неявки суду не повідомив, заяв та клопотань до суду не надавав і суд у відповідності до ст. 280 ЦПК України приходить до висновку про можливість розгляду справи за відсутності відповідача по справі та ухвалив провести заочний розгляд справи та ухвалити по справі заочне рішення на підставі наявних у справі доказів.

Європейський суд з прав людини в рішенні від 07 липня 1989 року у справі "Юніон Аліментаріа Сандерс С.А. проти Іспанії" зазначив, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь у всіх етапах розгляду, що мають безпосередній стосунок до нього, утримуватися від використання прийомів для затягування процесу, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухань.

Суд, вивчивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Між ТОВ «Порше Мобіліті» та ОСОБА_1 було укладено Кредитний договір № 50007271 від 09.01.2013, згідно з яким Компанія надала Позичальнику кредит у розмірі 87043,23 грн., що на дату укладення договору становило еквівалент 10 788,70 доларів США на придбання автомобіля марки VW, модель Polo Sedan, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598 куб. см., рік випуску- 2012 зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 9,90% на рік, які відповідно до п.2.3 Загалних умов є змінними, строк кредитування - 60 місяців.

Між відповідачем та ТОВ «Автогранд Миколаїв» укладено договір купівлі-продажу автомобіля № 377219 від 09.01.2013р., згідно до якого розрахунок за товар здійснюється у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок продавця у два етапи: покупець сплачує продавцю 46869,43 грн. в ден укладення договору; ТОВ «Порше Мобіліті» перераховує продавцю 87043,23 грн. (сума кредиту) після державної реєстрації автомобіля в органах ДАІ і підписання покупцем кредитного договору з ТОВ «Порше Мобіліті».

23.01.2013р. між позивачем та відповідачем укладено Договір застави транспортного засобу, посвідчений приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинскою К.Т., реєстровий № 63, згідно до якого відповідач надав в заставу автомобіль марки VW, модель Polo Sedan, кузов № НОМЕР_1 , об`єм двигуна 1598 куб. см., рік випуску - 2012, державний номер НОМЕР_2 .

09.01.2013р. між позивачем та відповідачем будо укладено Додаткову угоду № 1 до Кредитного договору № 50007271 від 09.01.2013р., відповідно до якої позивач надав додаткову суму кредиту еквіваленту 3698,04 доларів США для сплати страхових платежів відповідно до Договору страхування № 28-0199-РМ2-13-00857, укладеного між відповідачем та ПАТ СК «Українська страхова група». Сторони домовилися, що на дату укладання Додаткової угоди № 1 еквівалент суми додаткового кредиту дорівнює 30771,39 грн.

На виконання умов Додаткової угоди б/н між позивачем та відповідачем укладено Додаткову угоду від 29.04.2014р. до Договору застави транспортного засобу, посвідчену приватним нотаріусом Миколаївського міського нотаріального округу Ягужинскою К.Т., реєстровий № 2233, щодо продовження дії договору застави у зв`язку із збільшенням строку кредиту до 84 місяців.

05.10.2015 року у зв`язку з неналежним виконанням Відповідачем умов Договору та допущення виникнення заборгованості більше ніж за 1 місяць на адресу Позичальника Позивачем було направлено Вимогу про дострокове повернення невиплаченої суми кредиту та погашення заборгованості.

У зв`язку з невиконанням відповідачем вимоги, позивач був змушений звернутися до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису.

Приватним нотаріусом Київского міського нотаріального округу Семеновою Г.В. вчинено виконавчий напис від 28.12.2015р., реєстровий № 1981, яким в рахунок погашення заборгованості відповідача перед позивачем звернуто стягнення на предмет застави.

Відповідно до Звіту № КТЗ-160630 від 30.06.2016р. про проведення незалежної оцінки по визначенню ринкової вартості, ринкова вартість автомобіля склала 177415,00 грн.

02.12.2016 року відбулися електронні торги на яких було реалізовано предмет застави, про що Олександрівським ВДВС м.Запоріжжя в межах ВП № 50323387 складено Акт від 14.12.2016 про проведені електронні торги.

15.12.2016р. на рахунки позивача надійшли кошти у сумі 177474,19 грн. від реалізації заставного майна.

Статтею 525 ЦК України передбачена недопустимість односторонньої відмови від зобов`язання.

Відповідно до ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

В ст. 599 ЦК України зазначено, що зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання), тобто ухиляючись від сплати заборгованості за кредитом. Відповідач порушує зобов`язання заданим договором.

Згідно ч. 2 ст. 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну сторону від відповідальності за порушення зобов`язання.

Згідно зі ст. 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідачу виставлялися рахунки на сплату платежів із повернення Додаткового кредиту за період з листопада 2015р. по грудень 2016р., які сплачені не були, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість із сплати чергових платежів по додатковому кредиту у розмірі 29241,26 грн., які підлягають задоволенню.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, суд вважає, що право позивача нараховувати обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Саме такі висновки містяться у постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року (справа № 14-10цс18) та від 04 липня 2018 року (справа № 14-154цс18)

З огляду на це суд дійшов до висновку про відмову в задоволенні вимог про стягнення штрафу у сумі 8964,95 гривень на прострочені платежі зі сплати Додаткового кредиту.

Щодо позовної вимоги про стягнення трьох відсотків річних за прострочення виконання грошових зобов`язань, то суд вважає, що дана позовна вимога є обґрунтованою і підлягає до задоволення. Суд погоджується з розрахунками відсотків за прострочення виконання грошового зобов`язання, який був наданий позивачем в сумі 3188,49 грн.

Щодо вимоги про стягнення інфляційних втрат у розмірі 244736 грн. 78 коп., то у її задоволенні слід відмовити з огляду на таке.

Відповідно до частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із частиною другою статті 533 ЦК України, якщо у зобов`язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

За змістом статті 1 Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купує населення для невиробничого споживання.

Офіційний індекс інфляції, що розраховується Держкомстатом, визначає рівень знецінення національної грошової одиниці України, тобто купівельної спроможності гривні, а не іноземної валюти.

Отже, індексації внаслідок знецінення підлягає лише грошова одиниця України - гривня, а іноземна валюта, яка була предметом договору, індексації не підлягає.

Норми частини другої статті 625 ЦК України щодо сплати боргу з урахування встановленого індексу інфляції поширюються лише на випадки прострочення грошового зобов`язання, визначеного у гривнях.

З кредитного договору та умов кредитування вбачається, що сума кожного наступного платежу нараховувалася позивачем у доларах США та визначалася у гривневому еквівалентні, тому підстав для застосування індексу інфляції до вказаної заборгованості немає. Втрати від знецінення національної валюти внаслідок інфляції відновлені еквівалентом іноземної валюти.

Зазначене узгоджується із правовою позицією, викладеною у постанові Верховного Суду України від 27 січня 2016 року у справі № 6-771цс15.

Також не підлягають стягненню з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Порше Мобіліті" збитки, заподіяні товариству у зв`язку з порушенням відповідачем умов кредитного договору, з огляду на таке.

Нормою ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема відшкодування збитків.

Поняття збитків визначено законодавцем у ст. 22 ЦК України. Так, положеннями ч. 1 ст. 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки) (п. 1 ч. 2 ст. 22 ЦК України).

При цьому такі витрати мають бути необхідними для відновлення порушеного права та перебувати у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням.

ТОВ "Порше Мобіліті" заявлено до стягнення 128406,74 грн. у якості компенсації понесених збитків витрати на супроводження процесу повернення заборгованості (кошти, сплачені ТОВ "Юридична компанія Тріпл Сі», вчинення виконавчого напису, послуги з встановлення місцезнаходження предмету застави тощо).

Проте позивачем не доведено те, що вказані витрати були необхідними для відновлення свого порушеного права та перебувають у безпосередньому причинно-наслідковому зв`язку з порушенням умов кредитного договору.

За таких умов у суду відсутні підстави для стягнення з ОСОБА_1 на користь ТОВ "Порше Мобіліті" 128406,74 грн у якості компенсації понесених збитків.

Питання про судові витрати слід вирішити відповідно до ст. 141 ЦПК України , стягнувши з відповідача суму підтверджених витрат на правову допомогу пропорційно задоволеним позовним вимогам в розмірі 486,45 грн.

Судові витрати в частині стягнення грошових витрат в розмірі 500,00 гривень, які заявлені позивачем , відшкодуванню не підлягають, оскільки позивач не надав доказів на підтвердження їх понесення.

Підлягають відшкодуванню і витрати на правову допомогу у розмірі 15000 грн.

Керуючись ст. ст. 4, 12, 81, 89, 141, 247 ч.2 265ЦПК України, ст.ст. 526, 549, 598, 599, 1050, 1054 ЦК України, суд

вирішив:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , прож.: АДРЕСА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Порше Мобіліті» Заборгованість зі сплати чергових платежів по додатковому кредиту в розмірі 29241,26 грн, 3% річних від суми простроченої заборгованості в сумі 3188,49 грн., а всього стягнути 32429,75 грн. (тридцять дві тисячі чотириста двад`цять дев`ять грн. 75 корп.), а також судовий збір в сумі 486,45 грн. та 15000,00 грн. (п`ятнадцять тисяч гривень 00 коп.) за послуги адвоката.

В іншій частині позову відмовити.

На рішення може бути подана апеляційна скарга до Запорізького апеляційного суду протягом 30 днів з дня проголошення рішення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справі, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Заочне рішення може бути переглянуто судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом десяти днів з дня отримання його копії.

Суддя: Добрєв М. В.