Ухвала

04 березня 2020 року

м. Київ

справа № 452/3015/17

провадження № 61-46599св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Яремка В. В. (суддя-доповідач), Гулейкова І. Ю., Усика Г. І.,

учасники справи:

заявник - старший державний виконавець Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Мазуркевич Л. І.,

боржник - ОСОБА_1 ,

стягувач - відкрите акціонерне товариство «Державний ощадний банк України» в особі філії Львівського відділення № 6310,

особа, що подала касаційну скаргу, - ОСОБА_2 ,

розглянув у порядку письмового провадження касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Самбірського міськрайонного суду від 08 грудня 2017 року у складі судді Галини В. П. та на постанову Апеляційного суду Львівської області від 13 вересня 2018 року у складі колегії суддів: Мельничук О. Я., Крайник Н. П., Савуляк Р. В.,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2017 року старший державний виконавець Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Мазуркевич Л. І. звернулась до суду з поданням про визначення частки майна боржника ОСОБА_1 .

Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 грудня 2017 року подання державного виконавця задоволено. Виділено 1/2 частку земельної ділянки загальною площею: 0,0799 га., цільове призначення якої: для будівництва і обслуговування житлового будинку, господарських будівель і споруд (присадибна ділянка), що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , яка належить на праві спільної сумісної власності боржнику ОСОБА_1 , тобто 0,03995 га.

Постановою Апеляційного суду Львівської області від 13 вересня 2018 року апеляційну скаргу ОСОБА_2 залишено без задоволення. Ухвалу Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 08 грудня 2017 року залишено без змін.

У жовтні 2018 року представник ОСОБА_2 - ОСОБА_3 звернулась до Верховного Суду із касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просила суд скасувати ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції, а справу направити на новий розгляд до суду першої інстанції.

У березні 2019 року від Публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» в особі філії - Львівського обласного управління Акціонерного товариства «Ощадбанк» надійшов відзив на касаційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 , в яких банк просив залишити касаційну скаргу без задоволення, а оскаржувані рішення суду першої інстанції та рішення апеляційного суду - без змін.

У березні 2019 року від представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 надійшла відповідь на відзив на касаційну скаргу, в яких заявник просила задовольнити касаційну скаргу.

Ухвалою Верховного Суду від 07 лютого 2019 року відкрито касаційне провадження в указаній цивільній справі та витребувано матеріали справи.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України від 15 січня 2020 року №460-ІХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон №460-ІХ) касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом (08 лютого 2020 року).

Касаційна скарга у цій справі подана у жовтні 2018 року, а тому вона підлягає розгляду в порядку, що діяв до набрання чинності Законом №460-ІХ.

Згідно зі статтею 388 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) судом касаційної інстанції у цивільних справах є Верховний Суд.

Відповідно до частини другої статті 389 ЦПК України підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права.

Згідно з частиною п`ятою статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції призначає справу до судового розгляду за відсутності підстав, встановлених частинами третьою, четвертою цієї статті. Справа призначається до судового розгляду, якщо хоча б один суддя із складу суду дійшов такого висновку. Про призначення справи до судового розгляду постановляється ухвала, яка підписується всім складом суду.

З урахуванням викладеного, зважаючи на те, що під час проведення попереднього розгляду справи не встановлено обставин, передбачених частинами третьою, четвертою статті 401 ЦПК України, суд вважає за необхідне призначити справу до судового розгляду.

Відповідно до частини першої статті 402 ЦПК України у суді касаційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 400 цього Кодексу.

Керуючись статтями 401, 402 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Справу за поданням старшого державного виконавця Самбірського міськрайонного відділу державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Львівській області Мазуркевич Л.І. про визначення частки майна боржника, за касаційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_3 на ухвалу Самбірського міськрайонного суду від 08 грудня 2017 року та на постанову Апеляційного суду Львівської області від 13 вересня 2018 року призначити до судового розгляду колегією у складі п`яти суддів у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін за наявними у ній матеріалами на 18 березня 2020 року.

Інформацію про дату розгляду справи оприлюднити на офіційному

веб-порталі судової влади України.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. В. Яремко І. Ю. Гулейков Г. І. Усик