Ухвала

05 березня 2020 року

м. Київ

справа № 404/5655/15-ц

провадження № 61-3787ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Гулейкова І. Ю. (суддя-доповідач), Ступак О. В., Усика Г. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - ОСОБА_2 ,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 листопада 2015 року у складі судді Галагана О. В. та постанову Кропивницького апеляційного суду від 19 грудня 2019 року у складі колегії суддів: Дуковського О. Л., Письменного О. А., Чельник О. І.,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до ОСОБА_2 про стягнення аліментів, в якому просила стягнути з відповідача аліменти на її користь на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , у розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення ним двадцяти трьох років, за умови, що він буде продовжувати навчання та на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в розмірі 1/6 частини від усіх видів заробітку, але не менше 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи з дня подачі заяви і до досягнення нею повноліття, допустити негайне виконання, в межах місячного платежу.

Рішенням Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 листопада 2015 року, залишеним без змін постановою Кропивницького апеляційного суду від 19 грудня 2019 року, позов задоволено. Стягнуто із ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 , на утримання неповнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 в розмірі 1/6 частки всіх видів заробітку (доходу), але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, щомісячно, починаючи стягнення з 04 серпня 2015 року і продовжуючи до її повноліття, тобто до ІНФОРМАЦІЯ_3 . Стягнуто з ОСОБА_2 аліменти на користь ОСОБА_1 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який продовжує навчання, в розмірі 1/6 частини всіх видів заробітку (доходу) починаючи стягнення з 04 серпня 2015 року і до закінчення навчання, але не більше, як до досягнення двадцяти трьох років, в залежності яка подія настане раніше. Рішення в частині стягнення аліментів у межах платежу за один місяць звернуто до негайного виконання. Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Задовольняючи позовні вимоги суд першої інстанції, з яким погодився апеляційний суд, дійшов висновку що неповнолітня дочка сторін та їх повнолітній син у зв`язку з продовженням навчання потребують матеріальної допомоги, врахував матеріальне становище сторін, їх стан здоров`я та сімейний стан, фактичну спроможність відповідача надавати допомогу.

ОСОБА_2 24 лютого 2020 року засобами поштового зв`язку подав до Верховного Суду касаційну скаргу на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 листопада 2015 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 19 грудня 2019 року у вищевказаній справі.

У своїй касаційній скарзі ОСОБА_2 просить, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, оскаржувані судові рішення скасувати, та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» (далі - Закон № 460-ІХ).

Відповідно до пункту 2 Розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону № 460-ІХ касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Враховуючи те, що касаційна скарга подана 24 лютого 2020 року, тому вона підлягає розгляду відповідно до положень Цивільного процесуального кодексу України (далі -ЦПК України) в редакції Закону № 460-ІХ.

Верховний Суд дійшов висновку, що у відкритті касаційного провадження слід відмовити з таких підстав.

Відповідно до пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Згідно з пунктом 3 частини шостої статті 19 ЦПК України малозначними справами є справи про стягнення аліментів, збільшення їх розміру, оплату додаткових витрат на дитину, стягнення неустойки (пені) за прострочення сплати аліментів, індексацію аліментів, зміну способу їх стягнення, якщо такі вимоги не пов`язані із встановленням чи оспорюванням батьківства (материнства).

Предметом позову у цій справі є стягнення аліментів, а тому у розумінні ЦПК України справа є малозначною.

Касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять посилання на випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню.

Зазначення судом апеляційної інстанції у постанові про можливість її оскарження до суду касаційної інстанції не змінює характер та предмет позову у даній справі, та не спростовує наявність у Верховного Суду повноважень на визнання справи малозначною, оскільки частина шоста статті 19 ЦПК України розміщена у загальних положеннях цього Кодексу, то вона поширюються й на касаційне провадження.

Відповідно до вимог пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України, суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

З урахуванням наведеного, оскільки ОСОБА_2 подав касаційну скаргу на судові рішення у малозначній справі, що не підлягають касаційному оскарженню, а обставини, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не наведені, то відсутні підстави для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 19, 389, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_2 на рішення Кіровського районного суду м. Кіровограда від 02 листопада 2015 року та постанову Кропивницького апеляційного суду від 19 грудня 2019 року у справі за позовом ОСОБА_5 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді:І. Ю. Гулейков О. В. Ступак Г. І. Усик