ЧЕРНІГІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

іменем України

10 березня 2020 року м. Чернігів

Унікальний номер справи № 751/3482/14

Головуючий у першій інстанції Деркач О. Г.

Апеляційне провадження № 22-ц/4823/410/20

Чернігівський апеляційний суд у складі:

головуючої-судді Шитченко Н.В.,

суддів Бобрової І.О., Висоцької Н.В.,

із секретарем Шкарупою Ю.В.,

заявник: Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів»,

учасники справи: ОСОБА_1 , Публічне акціонерне товариство «Альфа-Банк», Товариство з обмеженою відповідальністю «ДАТА МАЙНІНГ ГРУП», Голосіївський районний відділ державної виконавчої служби міста Київ Головного територіального управління юстиції у місті Києві,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження з повідомленням учасників справи у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 жовтня 2017 року у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» про заміну сторони виконавчого провадження,

місце ухвалення судового рішення м. Чернігів,

дата складання повного тексту судового рішення 27 жовтня 2017 року.

У С Т А Н О В И В:

У вересні 2017 року ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» звернулось до суду із заявою про заміну стягувача ПАТ «Альфа-Банк» на правонаступника ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 751/3482/14. Заявлені вимоги вмотивовані тим, що 30 травня 2014 року Новозаводським районним судом м. Чернігова був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором від 09 липня 2012 року.

30 вересня 2014 року ПАТ «Альфа-Банк», яке було стягувачем у виконавчому провадженні, за договором факторингу відступило ТОВ «Дата Майнінг Груп» свої права грошової вимоги за зобов`язаннями боржника по кредитному договору від 09 липня 2012 року. У свою чергу 10 жовтня 2016 року ТОВ «Дата Майнінг Груп» відступило ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» право вимоги заборгованості за кредитними договорами, в тому числі за договором кредиту, що укладений з ОСОБА_1 .

Ухвалою від 27 жовтня 2017 року Новозаводський районний суд м. Чернігова заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» задовольнив. Замінив стягувача ПАТ «Альфа-Банк» правонаступником ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» у виконавчому провадженні з виконання виконавчого листа № 751/3482/14, виданого 30 травня 2014 року за ухвалою Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 травня 2014 року на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 20 лютого 2014 року про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором від 09 липня 2012 року в сумі 53 542,78 грн.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , вважаючи оскаржувану ухвалу незаконною, просить скасувати її.

Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що суд першої інстанції замість заміни сторони у виконавчому провадженні змінив стягувача у виконавчому листі, тим самим вийшов за межі позовних вимог, оскільки, у відповідності до положень ст. 512 ЦК України отримання прав кредитора внаслідок укладення правочину та правонаступництво є окремими підставами для заміни кредитора у зобов`язанні.

Скаржниця зазначає, що за змістом п. 11 ч. 1 ст. 4 ЗУ «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» факторинг є фінансовою послугою. З укладенням договору про відступлення права вимоги відбулася заміна кредитодавця ПАТ «Альфа-Банк», яке є фінансовою установою, що має право на здійснення операцій з надання фінансових послуг, на іншу юридичну особу ТОВ «Дата Майнінг Груп», яке, не маючи відповідної ліцензії, не відноситься до фінансових установ у розумінні ЗУ «Про фінансові послуги та держане регулювання ринків фінансових послуг», тому не може надавати фінансові послуги, у тому числі й у формі факторингу.

Указує, що з урахуванням приписів ч. 1 ст. 203, ч. 2 ст. 215 ЦК України укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп» договір факторингу є нікчемним, тому він не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов`язані з його недійсністю. Наведене вище узгоджується з позицією Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 11 вересня 2018 року у справі № 909/968/16. Отже й договір факторингу, укладений 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», також не створює жодних юридичних наслідків.

Наголошує на тому, що у своїй постанові від 11 травня 2015 року Верховний Суд зробив висновок, що кредитні договори, укладені фізичними особами з банками, за своєю суттю є споживчими договорами, і на них розповсюджується положення ЗУ «Про захист прав споживачів». При цьому ч. 14 ст. 6 ЗУ «Про третейські суди» свідчить про те, що третейські суди не мають права розглядати справи у спорах щодо захисту прав споживача, у тому числі споживачів послуг банку. Наведений висновок підтримав Верховний Суд у постанові від 12 грудня 2018 року у справі № 755/11648/15-ц.

Також звертає увагу, що у матеріалах виконавчого провадження № 55472022, про наявність якого вона дізналась лише 15 січня 2020 року, наявна постанова про відкриття виконавчого провадження від 04 січня 2020 року про стягнення з ОСОБА_2 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» боргу у розмірі 30 692,70 грн. Ураховуючи наявні розбіжності та задовольнивши заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», суд першої інстанції не з`ясував, в якому саме виконавчому провадженні заявник просить замінити стягувача ПАТ «Альфа-Банк» на правонаступника.

У наданому відзиві представник ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», посилаючись на безпідставність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги, просить залишити її без задоволення, а ухвалу суду без змін.

Доводи відзиву зводяться до того, що суд першої інстанції, урахувавши положення ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», дійшов обґрунтованого висновку про заміну сторони у виконавчому провадженні, який узгоджується з правовою позицією ВСУ, висловленою у постанові від 20 листопада 2013 року.

Представник зазначає, що ані кредитний договір від 09 липня 2012 року, укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 , ані договір факторингу від 30 вересня 2014 року, укладений між ПАТ «Альфа-Банк» та ТОВ «Дата Майнінг Груп», а також договір факторингу від 10 жовтня 2016 року, укладений між ТОВ «Дата Майнінг Груп» та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», у встановленому порядку недійсними не визнані, отже, в силу ст. 204 ЦК України, діє презумпція правомірності правочину.

Указує, що згідно зі свідоцтвом № 343 від 02 жовтня 2012 року ТОВ «Дата Майнінг Груп» є фінансовою установою, і на підставі додатку до свідоцтва товариство має право відповідно до законодавства здійснювати факторинг без отримання ліцензій та/або дозволів. ТОВ «ФК «ЄАПБ» також є фінансовою установою і має право без отримання ліцензій здійснювати факторинг (свідоцтво № 183 від 27 грудня 2007 року). Отже, на момент укладення договорів факторингу від 30 вересня 2014 року та від 10 жовтня 2016 року обидва товариства мали всі необхідні документи, а відтак, мали й право здійснювати факторингові операції. Відповідно до постанови КМУ від 07 грудня 2016 року, якою затверджено ліцензійні умови провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг, ліцензування стало обов`язковим лише з 10 червня 2017 року.

Звертає увагу на ту обставину, що з моменту отримання права вимоги до ОСОБА_1 , а саме з 10 жовтня 2016 року, ТОВ «ФК «ЄАПБ» не здійснювало нарахування боржнику жодних штрафних санкцій. За умовами укладених договорів факторингу в разі сплати боржником коштів на рахунки попередніх кредиторів, вони перераховуються на рахунки ТОВ «ФК «ЄАПБ» та зараховуються на погашення кредитної заборгованості.

Стосовно невідповідності даних, указаних у постанові про відкриття виконавчого провадження, представник наголошує на тому, що у своїй заяві про заміну сторони правильно указані всі сторони виконавчого провадження, номер провадження, номер виконавчого листа та дата його видачі. Товариство не має можливості отримати копію указаної постанови, оскільки не було стороною виконавчого провадження до винесення судом відповідної ухвали.

Іншими учасниками справи відзив на апеляційну скаргу у встановлений строк не подавався.

Після звернення з апеляційною скаргою ОСОБА_1 було надіслано до апеляційного суду п`ять письмових клопотань, а саме: 1) про залучення до участі у справі в якості заінтересованої особи директора відділення «Київське» АТ «Альфа-Банк» Плетнікову О.В. (а.с. 90-92); 2) про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа № 751/3482/14, виданого 30 травня 2014 року Новозаводським районним судом м. Чернігова (а.с. 93-94; 3) про зменшення розміру судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду (а.с. 98); 4) про розгляд справи за її відсутності (а.с. 103); 5) про посвідчення виданої від імені ОСОБА_1 10 лютого 2020 року довіреності на здійснення ОСОБА_3 представництва у цивільній справі № 751/3482/14 (а.с. 128-129).

Клопотання про зменшення розміру судового збору було вирішено апеляційним судом в ухвалі про відкриття апеляційного провадження від 14 лютого 2020 року, клопотання задоволено, ОСОБА_1 було зменшено розмір судового збору за подачу апеляційної скарги на ухвалу суду до 100 грн.

У задоволенні клопотань ОСОБА_1 про залучення до участі у справі в якості заінтересованої особи директора відділення «Київське» АТ «Альфа-Банк» Плетнікової О.В., про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа № 751/3482/14, виданого 30 травня 2014 року Новозаводським районним судом м. Чернігова, про посвідчення виданої від імені ОСОБА_1 10 лютого 2020 року довіреності на здійснення ОСОБА_3 представництва у цивільній справі № 751/3482/14 відмовлено.

Клопотання ОСОБА_1 про розгляд справи за її відсутності задоволено.

Зупинено дію ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 жовтня 2017 року до винесення судового рішення за апеляційною скаргою ОСОБА_1 . Чернігівським апеляційним судом.

Вислухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи та обговоривши доводи апеляційної скарги, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційну скаргу належить залишити без задоволення, а ухвалу суду без змін, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Задовольняючи заяву ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», суд першої інстанції виходив з того, що товариство у встановленому законом порядку набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги по відношенню до осіб, які являлись боржниками ПАТ «Альфа-Банк», включно і до ОСОБА_1 , а тому, відповідно до приписів ст.ст. 512, 514 ЦК України, ст. 378 ЦПК України (в редакції, чинній на день постановлення ухвали) та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» є новим кредитором у зобов`язанні.

Суд апеляційної інстанції погоджується з таким висновком суду, оскільки він ґрунтується на матеріалах справи та відповідає вимогам чинного законодавства.

У справі встановлено, що 09 липня 2012 року між ПАТ «Альфа-Банк» та ОСОБА_1 був укладений кредитний договір № 500288819, відповідно до умов якого банк надав позичальнику кредит у сумі 49 999 грн зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 25 % річних з остаточним терміном повернення кредиту 13 липня 2015 року (а.с. 10).

Рішенням від 20 лютого 2014 року Постійно діючий третейський суд при Всеукраїнській Громадській Організації «Всеукраїнський фінансовий союз» позов ПАТ «Альфа-Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнив у повному обсязі. Стягнув з відповідачки на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованість за кредитним договором від 09 липня 2012 року у сумі: за кредитом 40 741,19 грн, по відсотках 5 901,59 грн, по комісії 4 200 грн та 2 700 грн штрафу (а.с. 8-9).

На виконання зазначеного рішення третейського суду відповідно до ухвали Новозаводського районного суду м. Чернігова від 26 травня 2014 року був виданий виконавчий лист про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором у сумі 53 542,78 грн та судових витрат витрат по сплаті третейського збору в сумі 400 грн (а.с. 28-29, 33).

За договором факторингу, укладеним 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» (клієнт) та ТОВ «Дата Майнінг Груп» (фактор), клієнт відступив фактору, а фактор набув належне клієнтові право вимоги до боржників за договорами, перелік яких міститься в додатку № 1 до договору (а.с. 36-37). З витягу з додатку № 1 до договору факторингу від 30 вересня 2014 року вбачається, що ОСОБА_1 є боржником, загальна сума боргу становить 60 524,82 грн (а.с. 39).

Згідно з договором факторингу № 2016-1ДМГ/ЄАПБ, укладеним 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата Майнінг Груп» (клієнт) та ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» (фактор), клієнт відступив фактору, а фактор набув належне клієнтові право вимоги до боржників за кредитними договорами (а.с. 40-41). На виконання зазначеного договору 10 жовтня 2016 року був складений акт прийому-передачі реєстру боржників (а.с. 43).

Отже, за умовами укладених договорів ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право вимоги заборгованості за кредитним договором у ОСОБА_1 . Саме враховуючи умови зазначених договорів, товариство звернулось до суду із заявою про заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні.

Приписами п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України визначено, що підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги), а згідно зі ст. 514 цього Кодексу до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з вимогами чинного законодавства заміна осіб в окремих зобов`язаннях через волевиявлення сторін (відступлення права вимоги) є різновидом правонаступництва та можливе на будь-якій стадії процесу.

Частиною 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що у разі вибуття однієї із сторін виконавець за заявою сторони, а також заінтересована особа мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, є обов`язковими тією мірою, якою вони були б обов`язковими для сторони, яку правонаступник замінив. Аналогічні положення містить і ч. 1 ст. 378 ЦПК України (в редакції, чинній на дату винесення оскаржуваної ухвали) та ч. 1 ст. 442 ЦПК України (в чинній редакції).

Отже, за змістом ст. 512 ЦК України, ст. 442 ЦПК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», у разі вибуття кредитора в зобов`язанні він замінюється правонаступником.

Правонаступництво можливе на всіх стадіях виконавчого провадження з моменту відкриття виконавчого провадження і до його закінчення. Підставою правонаступництва є відступлення права вимоги відповідно до положень глави 47 ЦК України. Правонаступництвом у виконавчому провадженні є заміна однієї зі сторін (стягувача або боржника) з переходом прав його попередника до іншої особи, яка раніше не брала участі у виконавчому провадженні. Підставою правонаступництва юридичної особи є, зокрема, й відступлення права вимоги за кредитними договорами, яке підтверджено документально.

Виходячи з наведених норм, у разі передання кредитором своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги) чи правонаступництва (припинення юридичної особи шляхом злиття, приєднання, поділу, перетворення або ліквідації, спадкування) на стадії виконання судового рішення відбувається вибуття кредитора. Така заміна кредитора відбувається поза межами виконавчого провадження у разі смерті кредитора, припинення юридичної особи чи відступлення права вимоги.

У зв`язку з такою заміною кредитора відбувається вибуття цієї особи з виконавчого провадження, у зв`язку з чим припиняється її статус сторони виконавчого провадження, і її заміна належним кредитором проводиться відповідно до ч. 5 ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», ст. 442 ЦПК України за заявою заінтересованої сторони зобов`язання, якою є правонаступник, що отримав від попереднього кредитора всі права та обов`язки в зобов`язанні, у тому числі й право бути стороною виконавчого провадження. Викладене узгоджується з правовою позицією ВСУ, викладеною у постанові від 20 листопада 2013 року у справі № 6-122цс13.

За таких обставин колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те, що звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу сторони виконавчого провадження відповідає змісту ст.ст. 512, 514 ЦК України та ст. 15 ЗУ «Про виконавче провадження», отже доводи апеляційної скарги в цій частині не заслуговують на увагу апеляційного суду.

Не беруться до уваги доводи апеляційної скарги про те, що суд першої інстанції, ухвалюючи рішення про задоволення заяви ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», вийшов за межі заявлених вимог з огляду на те, що суд правильно з`ясував обставини справи у межах відповідного предмету розгляду, яким є вимоги про заміну первісного стягувача ПАТ «Альфа-Банк» на його правонаступника ТОВ «ФК «ЄАПБ» у виконавчому листі № 751/3482/14, виданому 30 травня 2014 року на підставі рішення Постійно діючого третейського суду при Всеукраїнській громадській організації «Всеукраїнський фінансовий союз» від 20 лютого 2014 року у справі про стягнення з ОСОБА_1 на користь ПАТ «Альфа-Банк» заборгованості за кредитним договором від 09 липня 2012 року в сумі 53 542,78 грн та судових витрат.

Твердження скаржниці про відсутність у ТОВ «Дата Майнінг Груп» повноважень на здійснення фінансових послуг, у тому числі й факторингу, є безпідставними, враховуючи те, що згідно зі свідоцтвом про реєстрацію фінансової установи серії НОМЕР_1 від 04 жовтня 2012 року, виданим Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері ринків фінансових послуг, ТОВ «Дата Майнінг Груп» є фінансовою установою (а.с. 154). Додатком до указаного свідоцтва визначений перелік фінансових послуг, які фінансова компанія мала право здійснювати без отримання ліцензій та/або дозволів відповідно до законодавства, одним видом з яких є факторинг (а.с. 155).

Таким чином, на момент укладення договору факторингу від 30 вересня 2014 року ТОВ «Дата Майнінг Груп» мало усі необхідні документи, а відтак, мало й право здійснювати факторингові операції.

Є хибними посилання ОСОБА_1 на нікчемність договорів факторингу, укладених 30 вересня 2014 року між ПАТ «Альфа-Банк» і ТОВ «Дата Майнінг Груп» та 10 жовтня 2016 року між ТОВ «Дата Майнінг Груп» і ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», які не створюють жодних юридичних наслідків, ураховуючи те, що указані договори у судовому порядку ОСОБА_1 не оспорювались та недійсними не визнавались, тобто на час розгляду заяви про заміну сторони виконавчого провадження були чинними, що не суперечить приписам ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину.

Апеляційний суд погоджується з доводами відзиву на апеляційну скаргу, який надала ТОВ «ФК «Європейська агенція з повернення боргів», відносно того, що постановою КМУ «Про затвердження Ліцензійних умов провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів)» від 7 грудня 2016 року № 913 (тобто вже після укладених договорів факторингу) було затверджено відповідні Ліцензійні умови, в тому числі щодо надання послуг з факторингу. Отже обов`язковість ліцензування такого виду економічної діяльності, як факторинг, слід відраховувати з дати набрання чинності цієї постанови 10 грудня 2016 року. При цьому, постанова визначала, що ліцензійні умови у частині, що стосується суб`єктів господарювання, які провадять діяльність з надання послуг з фінансового лізингу, надання коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту, надання гарантій та поручительств, надання послуг факторингу та довірчого управління фінансовими активами та внесені до дня набрання чинності цією постановою до Державного реєстру фінансових установ або реєстру осіб, які не є фінансовими установами, але мають право надавати окремі фінансові послуги, застосовуються через шість місяців з дня набрання чинності цією постановою.

На виконання наведеної вище постанови КМУ заявником отримано ліцензію на провадження господарської діяльності з надання фінансових послуг (крім професійної діяльності на ринку цінних паперів), що підтверджується даними з Державного реєстру фінансових установ.

Не заслуговують на увагу доводи ОСОБА_1 про те, що спір щодо повернення кредиту відповідно до положень ЗУ «Про третейські суди» не підлягав вирішенню третейським судом, оскільки вони не стосуються правомірності вирішення питання про заміну сторони виконавчого провадження. Питання про надання дозволу на виконання рішення третейського суду (видача виконавчого листа) вирішено судом у встановленому законом порядку - відповідною ухвалою, і таке судове рішення набрало законної сили. Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту сторони у справі, що передбачено ст.ст. 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.

Відповідно до частини першої статті 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання.

Пунктом 9 ч. 2 ст. 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 18 ЦПК України судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.

Не є підставою для скасування судового рішення твердження скаржниці про те, що суд першої інстанції, розглядаючи заяву ТОВ «ФК «ЄАППБ», враховуючи наявні розбіжності у постанові про відкриття виконавчого провадження, не з`ясував, в якому саме виконавчому провадженні заявник просить замінити стягувача ПАТ «Альфа-Банк» на правонаступника, оскільки змістом заяви товариства було саме заміна сторони виконавчого провадження. Районний суд, розглядаючи заяву, правильно визначив, у якому саме виконавчому провадженні слід замінити стягувача, вірно зазначивши сторони виконавчого провадження, номер виконавчого листа та дату його видачі.

Ураховуючи наведені обставини, апеляційний суд приходить до висновку про те, що доводи апеляційної скарги не ґрунтуються на відповідних положеннях законодавства, оскаржувана ухвала постановлена з додержанням вимог закону, і підстави для її скасування відсутні.

Керуючись ст. 367, 374, 375, 381-384, 389, 390 ЦПК України, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Новозаводського районного суду м. Чернігова від 27 жовтня 2017 року без змін.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Повний текст постанови складено 16 березня 2020 року.

Головуюча: Судді: