Справа № 165/2588/19
Провадження № 2/165/110/20
НОВОВОЛИНСЬКИЙ МІСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 вересня 2020 року м. Нововолинськ

Нововолинський міський суд Волинської області в складі:

головуючого судді Василюка А.В.,

за участю секретаря Навроцької М.Р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні, в залі суду, в місті Нововолинську цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів в користь того з батьків з ким проживає дитина,

встановив:

23 вересня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ОСОБА_2 про припинення стягнення аліментів та стягнення аліментів в користь того з батьків з ким проживає дитина.

Позовні вимоги обгрунтовує тим, що з відповідач ОСОБА_2 є його колишньою дружиною. У шлюбі з останньою народилися діти: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 . Рішенням Нововолинського міського суду від 29 листопада 2010 року з нього в користь ОСОБА_2 стягуються аліменти на утримання дітей в розмірі 1/2 частини його доходу (заробітку) щомісяця, але не менше 30% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 28 жовтня 2010 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття. Після досягнення дочкою повноліття, у відповідності до п.3 ст.183 СК України, на утримання сина з нього стягуються аліменти в розмірі 1/4 частки від його доходу. Зазначає, що за рішенням Нововолинського міського суду від 06 червня 2017 року було встановлено місце проживання неповнолітнього ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , з матір`ю ОСОБА_2 , однак з травня 2019 року останній, будучи неповнолітнім, самостійно змінив своє місце проживання та на даний час проживає разом з ним і перебуває на його утриманні. Оскільки змінилися обставини, що впливають на присуджені періодичні платежі, дитина проживає з ним, тобто з тим з батьків з кого стягуються аліменти, тому, у відповідності до ч.4 ст.273 ЦПК України, просить суд звільнити його від стягнення аліментів ОСОБА_2 і враховуючи майновий стан ОСОБА_2 , законодавчо встановлений прожитковий мінімум для дитини віку ОСОБА_4 , потреби останнього, з метою забезпечення належних умов життя дитини та його повноцінного розвитку, просить суд стягувати з відповідача ОСОБА_2 аліменти в його користь на утримання ОСОБА_4 в розмірі 3000 грн. щомісячно з індексацією сум відповідно до закону. Також просив суд стягнути з відповідача в свою користь судові витрати у справі, включно 3000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.

У судове засідання позивач ОСОБА_1 не з`явився, його представник ОСОБА_5 подала до суду письмову заяву, в якій просила проводити розгляд справи за її відсутності та просила задоволити позов (а.с. 89).

Відповідач ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, про час та місце розгляду справи повідомлена належним чином, через оголошення розміщене на офіційному сайті судової влади (а.с.97). У відзиві на позовну заяву її представник ОСОБА_6 зазначив, що зміна місця проживання сина має тимчасовий характер, ОСОБА_4 в будь-який момент може повернутися проживати разом із матір`ю в Республіку Польща і оскільки позивачем не надано достатньо доказів на обґрунтування своїх позовних вимог, тому відсутні підстави для припинення стягнення аліментів з ОСОБА_1 . Крім того, просив суд врахувати, що у ОСОБА_1 наявна заборгованість по сплаті аліментів в розмірі 20 547,55 грн. при тому, що розмір аліментів був мінімальним і цих коштів не вистачало на забезпечення дітей необхідними засобами для існування. Оскільки обов`язок по утриманню дітей покладається рівною мірою на обох батьків, відповідач не заперечує щодо стягнення з неї в користь позивача 1000 грн. аліментів, що становить 50% від розміру прожиткового мінімуму для дитини такого віку. Вважає, що такий розмір аліментів буде необхідним і достатнім ще й з тих підстав, що вона отримує мінімальний дохід, на її утриманні перебуває матір непрацездатного віку і вона буде в майбутньому нести додаткові витрати на дитину (а.с.49-51).

Суд, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, дійшов висновку, що позов підлягає частковому задоволенню.

У судовому засіданні встановлено, що сторони у справі перебували у зареєстрованому шлюбі, який за рішенням Нововолинського міського суду Волинської області від 19 листопада 2010 року, був розірваний (а.с.7).

У цьому шлюбі у них народився син ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (а.с.6).

За рішенням Нововолинського міського суду від 29 листопада 2010 року з ОСОБА_1 в користь ОСОБА_7 стягуються аліменти на утримання ОСОБА_4 , ОСОБА_4 в розмірі 1/2 частини його доходу щомісяця, але не менше ніж 30 % прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку на кожну дитину, починаючи з 28 жовтня 2010 року і до досягнення найстаршою дитиною повноліття (а.с.8-9).

Згідно рішення Нововолинського міського суду від 06 червня 2017 року місце проживання неповнолітнього ОСОБА_4 встановлено разом із матір`ю ОСОБА_2 (а.с.10-14).

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач зазначає, що син ОСОБА_4 , будучи неповнолітнім та досягши чотирнадцятилітнього віку, змінив своє місце проживання і на даний час проживає разом із ним за адресою: АДРЕСА_1 . На підтвердження вищевикладеного він долучив акт голови правління ОСББ «Володимирський -НВ» від 17 вересня 2019 року (а.с.19) та довідку з ДНЗ від 19 грудня 2019 року за №88 про навчання сина в Нововолинському ліцеї №1 Нововолинської міської ради Волинської області (а.с.69).

Даний факт відповідач не заперечує, однак у відзиві її представник зазначає, що тимчасово дитина проживає разом із батьком і в будь-який момент син ОСОБА_4 може повернутися до матері.

Однак, при ухваленні рішення у справі, суд такі твердження представника відповідача не може взяти до уваги, оскільки вони не підтверджені належними та допустимими доказами, а чинний ЦПК України чітко визначає, що аліменти стягуються в користь того з батьків з ким проживає дитина, тобто не бере до уваги обставини що можуть мати місце в майбутньому.

Те що у позивача наявна заборгованість по сплаті аліментних зобов`язань (а.с.53-54) також судом не береться до уваги.

Відповідно до ч.4 ст.273 ЦПК України, якщо після набрання рішенням суду законної сили, яким з відповідача присуджені періодичні платежі, зміняться обставини, що впливають на визначені розміри платежів, їх тривалість чи припинення, кожна сторона має право шляхом пред`явлення нового позову вимагати зміни розміру, строків платежів або звільнення від них.

Вирішуючи спір по суті, суд виходить з того, що на даний час наявні підстави обумовлені ч.4 ст.273 ЦПК України, оскільки після набрання рішенням суду законної сили, яким з ОСОБА_1 стягуються періодичні платежі у виді аліментів, кардинально змінилися обставини, що впливають на присуджені платежі, а тому є всі підстави для задоволення позову в частині звільнення позивача від сплати аліментних зобов`язань.

Вирішуючи спір в частині стягнення аліментів, суд виходить з наступного.

Згідно з ст.180 СК України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Відповідно до ч.2 ст.182 СК України розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини. Мінімальний гарантований розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку. Мінімальний рекомендований розмір аліментів на одну дитину становить розмір прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку і може бути присуджений судом у разі достатності заробітку (доходу) платника аліментів.

Відповідно до ч.1 ст.183 ЦПК України частка заробітку (доходу) матері, батька, яка буде стягуватися як аліменти на дитину, визначається судом.

Статтею 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших дітей, або непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки чи сина, а також інші обставини, що мають істотне значення.

Відповідно до ч.1, ч.2 ст.27 Конвенції ООН про права дитини від 20 листопада 1989 року, яка ратифікована Постановою Верховної Ради України № 789ХІІ (78912) від 27 лютого 1991 року та набула чинності для України 27 вересня 1991 року, держава визнає право кожної дитини на рівень життя, необхідний для фізичного, розумового, духовного, морального і соціального розвитку дитини. Батьки або інші особи, які виховують дитину, несуть основну відповідальність за забезпечення в межах своїх здібностей і фінансових можливостей умов життя, необхідних для розвитку дитини.

У судовому засіданні встановлено, що відповідач ОСОБА_2 , будучи матір`ю неповнолітнього ОСОБА_4 та проживаючи окремо від сина зобов`язана брати участь в утриманні дитини і оскільки чинний СК України обов`язок по утриманню неповнолітнього ОСОБА_4 покладає рівною мірою на обох батьків, враховуючи майновий стан платника аліментів, вік дитини та законодавчо встановлений прожитковий мінімум для дитини такого віку, суд визначає до стягнення з ОСОБА_2 в користь ОСОБА_1 аліменти на утримання ОСОБА_4 в розмірі 1800 грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини такого віку, починаючи з дня подачі позову до суду до досягнення дитиною повноліття, вважаючи, що саме такий розмір аліментів, в умовах сьогодення, буде необхідним та достатнім для забезпечення дитини необхідними засобами для існування та його гармонійного розвитку.

З урахуванням положень ст.141 ЦПК України, суд стягує з відповідача ОСОБА_2 в користь позивача ОСОБА_1 768,40 грн. сплаченого ним судового збору, що підтверджується документально (а.с.1).

Щодо вимог позивача про стягнення в його користь з відповідача 3000 витрат на професійну правничу допомогу адвоката, суд враховує те, що ОСОБА_1 на підтвердження понесення таких витрат не надав жодних належних та допустимих доказів, а тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.12, ст.13, ст.81, ст.89, ст.141, ст.259, ст.263, ст.264, ст.265, ст.268, п.1 ч.1 ст.430 ЦПК України, на підставі ст.180, ст.182, ст.185, ст.199, ст.200, ст.273 Сімейного кодексу України, суд,

ухвалив:

Позов задоволити частково.

Звільнити ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 ) від сплати аліментів, які стягуються за рішенням Нововолинського міського суду від 29 листопада 2010 року в користь ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .

Стягувати з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 )на утримання сина ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , аліменти в розмірі 1800 (одна тисяча вісімсот) грн. щомісячно, але не менше 50% прожиткового мінімуму на дитини такого віку, починаючи з дня подачі позову до суду, а саме з 23 вересня 2019 року до досягнення дитиною повноліття.

Розмір стягуваних аліментів підлягає індексації відповідно до закону.

Допустити негайне виконання рішення суду в межах суми платежу за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_4 ( НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання за адресою: АДРЕСА_2 ) в користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 (РНОКПП НОМЕР_1 , проживає за адресою: АДРЕСА_1 )768 (сімсот шістдесят вісім) грн. судового збору.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Волинського апеляційного суду безпосередньо або через Нововолинський міський суд Волинської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

У разі подання апеляційної скарги, рішення набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Головуючий суддя підпис А.В. Василюк