ДЗЕРЖИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД МІСТА КРИВОГО РОГУ
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Справа № 210/6828/19
Провадження № 2/210/612/20
Р І Ш Е Н Н Я

іменем України

"05" березня 2020 р.

Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Хлистуненко О.В.

секретаря судового засідання Недолуги Л.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину, суд -

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з позовом про стягнення аліментів на дитину. В обґрунтування позовних вимог зазначає, що вона з відповідачем 07.09.2002 року зареєстрували шлюб, який було розірвано 18.06.2013 року. Під час спільного проживання з відповідачем вона завагітніла, але приблизно в вересні 2014 року, відповідач став проживати окремо. Через півроку вони з відповідачем примирились та стали знову разом проживати без реєстрації шлюбу. ІНФОРМАЦІЯ_1 у неї з відповідачем народився син ОСОБА_3 . Син проживає з нею та перебуває на її утриманні. Спору про місце проживання сина немає. Відповідач проживає окремо за адресою: АДРЕСА_1 , вона з дитиною проживає за адресою: АДРЕСА_2 . Відповідач не надає кошти на утримання дитини, інших дітей на утримання яких стягуються аліменти відповідач також не має, аліменти на утримання інших осіб не стягуються. 20.10.2018 року вона зареєструвала шлюб та змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 ».

Тому, позивач просить суд стягнути з відповідача аліменти на користь позивача на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1/4 частки з усіх видів доходів відповідача, але не менше ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, до досягнення дитиною відповідного віку; стягнути з відповідача на користь позивача витрати на правову допомогу в розмірі 500,00 грн.

Позивач ОСОБА_1 до початку судового засідання надала суду заяву про розгляд без її участі, позовні вимоги підтримала, просила суд задовольнити.

Відповідач ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, надав заяву про розгляд справи без його участі, цивільний позов визнав.

Враховуючи викладене, суд вважає, що судове засідання можливо провести без участі сторін, на підставі наявних у справі доказів, без фіксування судового засідання технічними засобами, що буде відповідати вимогам ст. 247 ЦПК України.

Дослідивши матеріали справи, доводи, викладені в позовній заяві, з`ясувавши повно та всебічно обставини, факти та відповідні їм правовідносини, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 07.09.2002 року сторони зареєстрували шлюб, свідоцтво про одруження видано відділом РАГС Саксаганського районного управління юстиції м. Кривого Рогу, актовий запис №612 (а.с. 9).

Про те, 18.06.2013 року шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_6 розірвано, свідоцтво про розірванню шлюбу видано Довгинцівським відділом РАЦС реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис № 53 (а.с. 9, зворот).

ІНФОРМАЦІЯ_1 народився ОСОБА_3 , в свідоцтві про народження якого відповідач ОСОБА_2 записаний батьком, свідоцтво видано Дзержинським відділом державної РАЦС реєстраційної служби Криворізького міського управління юстиції у Дніпропетровській області, актовий запис №588 (а.с. 10).

Позивач ОСОБА_1 змінила прізвище з « ОСОБА_4 » на « ОСОБА_5 », що підтверджено свідоцтвом про шлюб виданого Металургійним районним у місті Кривому Розі відділлом державної РАЦС ГТУЮ в Дніпропетровської області, актовий запис №494 (а.с. 10, зворот).

Згідно довідок про реєстрацію місця проживання особи, Відділу реєстрації місця проживання громадян від 02.12.2019 року №6053, №6055, ОСОБА_3 зареєстрований разом з ОСОБА_1 за адресою: АДРЕСА_2 (а.с. 11, 12).

Відповідно до ст. 180 СК України, батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

За ч. ч. 1,3 ст. 181 СК України, способи виконання батьками обов`язку утримувати дитину визначаються за домовленістю між ними або за рішенням суду.

Відповідно до ч. 2 ст. 18 СК України, суд застосовує ті способи захисту прав або інтересів учасників сімейних відносин, які встановлені законом або домовленістю (договором) сторін.

Згідно ч. 3 ст. 181 СК України, за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Батьки у відповідності до ст. 12 Закону України «Про охорону дитинства» однаково відповідальні за виховання, навчання і розвиток дитини та мають рівні обов`язки по її утриманню.

В даний час позивач несе витрати на утримання дитини особисто, що суперечить вищевказаним нормам закону, а також істотно впливає на її матеріальний стан.

Відповідно до ч. 1 ст. 182 СК Кодексу, при визначенні розміру аліментів суд враховує: 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.

З матеріалів справи встановлено, що відповідач не є платником аліментів на інших дітей, непрацездатних членів сім`ї та інших осіб, яких він зобов`язаний утримувати, є особою працездатного віку. В судове засідання відповідач не з`явився, та іншого суду не довів.

Частиною 2 ст. 182 СК України передбачено, що мінімальний розмір аліментів на одну дитину не може бути меншим, ніж 50 відсотків прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку.

На підставі викладеного вище, аналізуючи наявні у справі докази, суд доходить висновку про задоволення вимог позивачки щодо стягнення аліментів на утримання дитини.

Статтею 191 СК України передбачено, що аліменти на дитину присуджуються за рішенням суду від дня пред`явлення позову, а в разі подання заяви про видачу судового наказу - із дня подання такої заяви.

Вимоги позивача, щодо стягнення витрат на правничу допомогу в розмірі 500,00 грн. підлягають стягненню з наступних підстав.

У п. п. 47, 48 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 17 жовтня 2014 року № 10 «Про застосування судами законодавства про судові витрати у цивільних справах» судам роз`яснено, що при стягненні витрат на правову допомогу слід враховувати, що особа, яка таку допомогу надавала, має бути адвокатом (ст. 6 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність») або іншим фахівцем у галузі права незалежно від того, чи така особа брала участь у справі на підставі довіреності, чи відповідного договору.

Розмір витрат на оплату правової допомоги визначається за домовленістю між стороною та особою, яка надає правову допомогу. Разом із тим граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу встановлений Законом України «Про граничний розмір компенсації витрат на правову допомогу у цивільних та адміністративних справах».

Витрати на правову допомогу, граничний розмір якої визначено відповідним законом, про що зазначено в п. 47 постанови, стягуються не лише за участь у судовому засіданні при розгляді справи, а й у разі вчинення інших дій поза судовим засіданням, безпосередньо пов`язаних із наданням правової допомоги у конкретній справі (наприклад, складання позовної заяви, надання консультацій, переклад документів, копіювання документів, тощо).

Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені.

На підтвердження витрат на правову допомогу надано суду ордер серії ДП №348/049 від 02.12.2019 року; копію свідоцтва про право на зайняття адвокатської діяльності №1778 ОСОБА_7 (а.с. 15); розрахунок вартості правничої допомоги ОСОБА_1 на суму 500,00 грн. (а.с. 4); та квитанцію №362900 від 02.12.2019 року про сплату адвокату ОСОБА_8 С.В., ОСОБА_1 витрати за надання правничої допомоги в розмірі 500,00 грн. (а.с. 14).

Таким чином, оцінюючи належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності, та враховуючи те, що обставини, на які посилається позивач знайшли своє підтвердження під час розгляду справи, а позовні вимоги ґрунтуються на вимогах закону, суд приходить висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

На підставі п. 1 ч. 1 ст. 430 ЦПК України суд допускає негайне виконання рішень у справах про стягнення аліментів у межах суми платежу за один місяць.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь держави підлягають стягненню судові витрати у вигляді судового збору в розмірі 768,40 гривень

На підстав викладеного, та керуючись ст. ст. 18, 180-183, 191 СК України, ст.ст. 12, 76-81, 258, 259, 263-265, 274, 354, 355 ЦПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на дитину задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , в розмірі 1/4 частини з усіх видів його заробітку (доходу), але не менше 50% прожиткового мінімуму для дитини відповідного віку, починаючи стягнення з 03 грудня 2019 року і до досягнення сином повноліття.

Допусти негайне виконання судового рішення у межах суми аліментів за один місяць.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ІПН НОМЕР_2 , місце реєстрації: АДРЕСА_2 , витрати на правничу допомогу у розмірі 500,00 (п`ятсот) гривень.

Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ІПН НОМЕР_1 , мешкає за адресою: АДРЕСА_1 , на користь держави судовий збір у розмірі 768 (сімсот шістдесят вісім) гривень 40 (сорок) копійок.

Рішення може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Дзержинський районний суд м. Кривого Рогу Дніпропетровської області шляхом подачі апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.

Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому рішення суду.

Суддя: О. В. Хлистуненко