Єд. унік. № 243/5350/20
Провадження № 2/243/1837/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 вересня 2020 року м. Слов`янськ

Слов`янський міськрайонний суд Донецької області у складі:

Головуючого судді Старовецького В.І.

за участю секретаря судового засідання Каліух К.М.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі Слов`янського міськрайонного суду Донецької області цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання недоотриманої пенсії спадковим майном та стягнення недоотриманої пенсії,-

ВСТАНОВИВ:

До суду надійшла позовна заява ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання недоотриманої пенсії спадковим майном та стягнення недоотриманої пенсії, яка обґрунтована тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла мати позивача ОСОБА_2 , після смерті якої залишилося спадкове майно, яке складається з недоотриманої пенсії, яка нараховувалася до дня її смерті і зберігається у Слов`янському об`єднаному управлінні Пенсійного фонду України Донецької області. У зв`язку із тим, що позивач та її мати проживали за однією адресою, позивач зареєстрована за тією самою адресою на момент смерті матері, вона звернулася безпосередньо до відповідача протягом шести місяців за спадщиною. Відповідач пояснив ОСОБА_1 , що їй не треба отримувати у нотаріуса свідоцтва про право на спадщину за законом.

Відповідач повідомив позивача, що до складу спадщини входить недоотримана пенсія померлої матері ОСОБА_2 за період з 01.09.2014 року по 31.01.2020 року, яка складає 94 473,71 гривень, у зв`язку із чим 20.05.2020 року відповідач надав ОСОБА_1 . Разове доручення на суму 56 396,85 гривень для отримання недоотриманої пенсії, але в цьому документі була зазначена інша сума. Представником позивача була направлено адвокатський запит до відповідача щодо загальної суми заборгованості по пенсії ОСОБА_2 , яка становила на ІНФОРМАЦІЯ_1 (момент її смерті).

Згідно відповіді від 15.06.2020 року відповідач повідомив, що по пенсійній справі ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , загальна сума заборгованості з 01.09.2014 року по 31.01.2020 року (включно по місяць смерті) складає 94 473,71 гривень. Також повідомив, що розмір недоотриманої пенсії було зменшено в залежності від дати звернення до Управління Пенсійного фонду. Посилаючись на ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» від 09.07.2003 року, згідно якої нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії. У цьому разі частина суми неотриманої пенсії, але не більш як за 12 місяців, виплачується одночасно, а решта суми виплачується щомісяця рівними частинами, що не перевищують місячного розміру пенсії, вказав, що невиплачена пенсія за життя за терміном позовної давності за період з 01.09.2014 року по 31.01.2017 року складає 38 076,86 гривень. Також зазначив, що недоотримана пенсія на теперішній час по пенсійній справі ОСОБА_2 відсутня. Фактично позивачу буди виплачені відповідачем грошові кошти у розмірі 56 396,85 гривень у зв`язку із чим різниця суми недоотриманої пенсії, яка повинна бути сплачена складає 38 076,86 гривень.

Позивач вважає, що у даних спірних правовідносинах застосуванню підлягає ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», як така, що регулює правовідносини, які виникли після смерті пенсіонера та після визнання певної суми недоотриманої пенсії спадщиною.

На підставі чого позивач просить суд визнати спадковим майном ОСОБА_1 недоотриману пенсію ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01.09.2014 року по 31.01.2017 року в розмірі 38 076, 86 гривень та стягнути з відповідача на користь позивача недоотриману пенсію ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 за період з 01.09.2014 року по 31.01.2017 року в розмірі 38 076, 86 гривень.

Позивач ОСОБА_1 та її представник ОСОБА_3 до судового засідання не з`явилися, представник надала заяву, в якій просила позов задовольнити та справу розглянути без їхньої участі (а.с.36).

Представник Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області до судового засідання не з`явився, надав відзив на позовну заяву, в якому просив у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовити у повному обсязі, посилаючись на наступне.

Статтею 1227 ЦК України встановлено, що суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності - входять до складу спадщини.

Пунктом 2.26 Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого Постановою Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1 встановлено, що для виплати недоотриманої пенсії, яка ввійшла до складу спадщини, у зв`язку з відсутністю членів сім`ї або в разі незвернення ними за виплатою вказаної суми протягом шести місяців з дня відкриття спадщини до органу, що призначає пенсію, в якому перебував на обліку померлий пенсіонер, надається документ, що посвідчує особу заявника, свідоцтво про смерть, свідоцтво про право на спадщину.

З тексту позовної заяви вбачається, що позивач не зверталася до державного нотаріусу Першої горлівської державної нотаріальної контори із заявою про видачу свідоцтва про право на спадщину на майно, що залишилось після смерті ОСОБА_2 .

На запит адвоката Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області 15.06.2020 року за вих. № 0667-03-8/908 надало відповідь з повідомленням про суму недоотриманої пенсії померлої ОСОБА_2 та з приписом: «Згідно частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування» від 09.07.2003 року за № 1058-ІV нараховані суми, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, тобто розмір пенсії буде зменшено в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду особи, яка має право на спадщину із оформленим свідоцтвом про право на спадщину.

Заява на виплату недоотриманої пенсії представником позивача ОСОБА_4 була надана 26.03.2020 року.

Відповідно, позивачу розмір недоотриманої пенсії було зменшено, та в травні виплачено у сумі 56 396,85 гривень за період з 25.03.2017 року по 31.01.2020 року, тобто на підставі частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування» від 09.7.2003 року за № 1058-ІV та відповідно до листів - роз`яснень Пенсійного фонду України від 02.12.2008 року № 21254/02-40 та від 31.05.2010 року № 9314/02-40 щодо виплати недоотриманої пенсії померлого пенсіонера, розмір недоотриманої пенсії було зменшено в залежності від дати звернення до управління Пенсійного фонду. На теперішній час, недоотримана пенсія по пенсійній справі ОСОБА_2 відсутня. Також вказав, що Управлінням не порушено право позивача на отримання недоотриманої пенсії після смерті ОСОБА_2 (а.с.28-30).

Згідно з ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового засідання технічним засобом здійснює секретар судового засідання. У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини справи, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

У частині третій статті 3 ЦПК України визначено, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Згідно з вимогами частини першої статті 4 ЦПК України кожна особи має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав,свободи чи чинних інтересів.

Відповідно до частини першої статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Відповідно до свідоцтва про народження № НОМЕР_1 від 20.02.1974 року, виданого Микитівським відділом ЗАГС м. Горлівка Донецької області, матір`ю ОСОБА_1 є ОСОБА_2 (а.с.14).

ІНФОРМАЦІЯ_1 у м. Горлівка Донецької області ОСОБА_2 померла, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 від 21.01.2020 року, виданим Калінінським відділом ЗАГС Горлівського міського управління юстиції (а.с.6).

20.03.2020 року представник позивача ОСОБА_3 звернулася до відповідача із заявою про виплату недоотриманої за життя матір`ю позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 пенсії (а.с.10).

Відповідно до Разового доручення від 20.05.2020 року та службового чеку АТ «Укрпошта» від 21.05.2020 року ОСОБА_1 було виплачено недоотриману пенсію матері ОСОБА_2 за період з 01.09.2014 року по 31.01.2020 року у розмірі 56 396, 85 гривень (а.с.7).

Представник позивача ОСОБА_3 звернулася до відповідача із адвокатським запитом щодо загальної суми заборгованості по пенсії ОСОБА_2 , яка становила на момент її смерті, тобто на ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.7 зворот).

Листом від 15.06.2020 року Слов`янське об`єднане управління Пенсійного фонду України Донецької області повідомило представника позивача ОСОБА_3 про те, що невиплачена пенсія за життя ОСОБА_2 складала 94 473,71 гривень. Заява на виплату недоотриманої пенсії померлої надана до управління 26.03.2020 року ОСОБА_3 . Разовим дорученням від 20.05.2020 року було виплачено ОСОБА_1 недоотриману пенсію померлої у розмірі 56 396, 85 гривень згідно ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування». Сума невиплаченої пенсії за терміном позовної давності складала 38 076,86 гривень. Згідно частини першої статті 46 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування» від 09.07.2003 року за № 1058-ІV нараховані суми пенсії, на виплату яких пенсіонер мав право, але не отримав своєчасно з власної вини, виплачуються за минулий час, але не більше ніж за три роки до дня звернення за отриманням пенсії, тобто розмір пенсії буде зменшено в залежності від дати звернення до територіального органу Пенсійного фонду особи, яка має право на спадщину. Виходячи з викладеного, недоотримана пенсія по пенсійній справі ОСОБА_2 відсутня (а.с.8).

У статті 1216 ЦК України визначено, що спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Спадкування здійснюється за заповітом або за законом (стаття 1217 ЦК України).

Частиною першою статті 1218 ЦК України передбачено, що до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ст.1227 ЦК України суми заробітної плати, пенсії, стипендії, аліментів, допомог у зв`язку з тимчасовою непрацездатністю, відшкодувань у зв`язку з каліцтвом або іншим

ушкодженням здоров`я, інших соціальних виплат, які належали спадкодавцеві, але не були ним одержані за життя, передаються членам його сім`ї, а у разі їх відсутності входять до складу спадщини.

Відповідно до ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, виплачується - по місяць смерті включно членам його сім`ї, які проживали разом з пенсіонером на день його смерті, у тому числі непрацездатним членам сім`ї, зазначеним у ч.2 ст.36 цього Закону, які знаходилися на його утриманні, незалежно від того, проживали вони разом з померлим пенсіонером чи не проживали (ч.1).

Члени сім`ї, зазначені в частині першій цієї статті, повинні звернутися за виплатою суми пенсії померлого пенсіонера протягом шести місяців з дня відкриття спадщини.

У разі звернення кількох членів сім`ї, які мають право на отримання суми пенсії, зазначеної у частині першій цієї статті, належна їм відповідно до цієї статті суми пенсії ділиться між ними порівну (ч.2).

У разі відсутності членів сім`ї, зазначених у частині першій цієї статті, або у разі незвернення ними за виплатою вказаної суми в установлений частиною другою цієї статті строк сума пенсії, що належала пенсіонерові і залишилася недоотриманою у зв`язку з його смертю, входить до складу спадщини (ч.3).

З системного аналізу вищевказаних норм права слідує, що нарахована особі пенсія, яка не була їй виплачена, у разі смерті такої особи переходить в порядку спадкування до її спадкоємців.

Відповідно до ст.1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Тлумачення ст.ст. 1218, 1227 ЦК України свідчить про те, що законодавство допускає спадкування права на отримання нарахованої, але не одержаної пенсії. При цьому необхідно щоб спадкодавець не реалізував належне йому право на отримання відповідних сум.

Судом встановлено, що недоотримана пенсія за життя померлою ОСОБА_2 увійшла до складу спадщини після її смерті.

Відповідно до частини першої статті 1268 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її.

У пункті 23 постанови Пленуму Верховного Суду України від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснено, що свідоцтво про право на спадщину видається за письмовою заявою спадкоємців, які прийняли спадщину в порядку, установленому цивільним законодавством.

Відповідно до п. 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами справ про спадкування» від 24 червня 1983 року № 4, якщо позивач в 6-місячний строк вступив у володіння або керування спадкоємним майном або його частиною, то суд по цих підставах розв`язує питання про визнання права на спадкоємне майно.

За наявності умов для одержання в нотаріальній конторі свідоцтва про право на спадщину вимоги про визнання права на спадщину судовому розглядові не підлягають.

У разі відмови нотаріуса в оформленні права на спадщину особа може звернутися до суду за правилами позовного провадження.

Відповідно до ст. 328 ЦК України, право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно зі ст. 392 ЦК України, власник майна може пред`явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як вбачається з позовної заяви та матеріалів даної справи, ОСОБА_1 не зверталася до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після смерті її матері ОСОБА_2 .

За викладених обставин, оскільки ОСОБА_1 не прийняла спадщину у встановлений законом шестимісячний строк, оспорювана сума, що залишилася невиплаченою відповідачем згідно до ч. 1 ст. 46 Закону України «Про загальнообов`язкове держане пенсійне страхування» за період з 01.09.2014 року по 31.01.2017 року у розмірі 38 076, 86 гривень - ввійшла до складу спадщини, а тому відсутні підстави для звернення ОСОБА_1 до суду для захисту свого нібито порушеного права.

На підставі викладеного, суд не вбачає підстав для задоволення позову в обраний позивачем спосіб, оскільки матеріали справи не містять відмови нотаріуса у видачі свідоцтва про право на спадщину, що свідчить про відсутність спору про право.

Відповідно до ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі відмови в позові, покладаються на позивача.

Таким чином, оскільки у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 відмовлено в повному обсязі, то сплачений нею судовий збір по справі, враховуючи положення ст. 141 ЦПК України, відшкодуванню не підлягає.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 328, 392, 1216-1218, 1227, 1268 ЦК України, ст. 52 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», ст. ст. 12, 81, 258-259, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

У задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до Слов`янського об`єднаного управління Пенсійного фонду України Донецької області про визнання недоотриманої пенсії спадковим майном та стягнення недоотриманої пенсії відмовити.

Рішення може бути оскаржене до Донецького апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через Слов`янський міськрайонний суд Донецької області протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо у судовому засіданні було проголошено лише вступну і резолютивну частину судового рішення або у разі розгляду (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, цей строк обчислюється з дня складання повного тексту судового рішення.

Суддя

Слов`янського міськрайонного суду В.І. Старовецький