Справа № 317/2646/19
Провадження № 2/317/80/2020
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 вересня 2020 року м. Запоріжжя

головуючого судді Нікітіна В.В.

за участю секретаря судового засідання Московкіної І.С.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Запорізького районного суду Запорізької області в загальному позовному провадженні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (треті особи - Запорізька районна державна адміністрація Запорізької області як орган опіки та піклування, приватний нотаріус Запорізького районного нотаріального округу Карташова Тамара Михайлівна) про визнання недійсним іпотечного договору,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Акціонерного товариства «Альфа-Банк», в якому просить суд визнати іпотечний договір № 08Ж995-001?І АТ «Укрсоцбанку» від 14.02.2008 недійсним.

Свої вимоги мотивує тим, що 14.02.2008 між УТ «Укрсоцбанк», правонаступником всіх прав і обов`язків якого є Публічне акціонерне товариство «Укрсоцбанк» та позивачем, за участю приватного нотаріуса Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М., було укладено іпотечний договір № 08Ж995-001-І, за умовами якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю житловий будинок загальною площею 65,4 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 і належить іпотекодавцю на праві приватної власності. На зазначеній земельній ділянці розташовано: житловий будинок, 38% - глинобитний, 62% - глинобитний обкладений цеглою літ. «А», погріб з шийкою літ. «ПГ», сарай літ. «Г», літня кухня літ. «В», паркан 1, водопровід 2, колодязь 3, ворота 4, паркан 5.

Недійсність іпотечного договору, на думку позивача, підтверджується явною невідповідністю суми кредиту в 150300 грн. і сумою 167000 грн., зазначеною в іпотечному договорі. Справжня (об`єктивна) сума кредиту, видана позивачу, складає 150300 грн., яку позивач отримав.

На час складання іпотечного договору 14.02.2008 позивач перебував у цивільному шлюбі з ОСОБА_2 , проживав з нею однією сім`єю, вів спільне господарство. Від цивільного шлюбу вони вже мали сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 . Угоду щодо укладання договору іпотеки позивач проводив без згоди дружини.

Земельна ділянка або право власності на неї може бути передано в заставу лише за умови присвоєння земельній ділянці кадастрового номера відповідно до закону. На час укладання іпотечного договору житловий будинок знаходився на земельній ділянці, право власності на яку не було оформлено.

Крім того позивач зазначив, що згоди органу опіки та піклування на укладення договору іпотеки те було, оскільки сину - ОСОБА_3 на момент укладення договору іпотеки виповнилось півтора року.

Позивач в позові зазначає, що іншого житла в нього і його сім`ї не має.

У судовому засіданні представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судовому засіданні позовні вимоги не визнав, просив суд відмовити у задоволенні позовних вимог.

Вислухавши сторони, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

14.02.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено договір кредиту № 08Ж995-001-К (на купівлю нерухомості, ануїтет), відповідно до п.1.1 якого кредитор надає позичальнику у тимчасове користування на умовах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти в сумі 150300,00 грн. зі сплатою 13,5% річних (додаток № 1) та визначеним порядком погашення суми основної заборгованості за кредитом та процентів за його використання.

Згідно п.1.2. договору кредиту кредит надається на придбання нерухомого майна - будинку за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідно до п.1.3 договору кредиту, в якості забезпечення позичальником виконання своїх зобов`язань щодо погашення кредиту, сплати процентів, можливих штрафних санкцій, а також інших витрат на здійснення зобов`язань за цим договором, кредитор укладає іпотечний договір.

14.02.2008 між Акціонерно-комерційним банком соціального розвитку «Укрсоцбанк» та ОСОБА_1 укладено іпотечний договір № 08Ж995-001-І, відповідно до п.1.1. якого іпотекодавець передає в іпотеку іпотекодержателю у якості забезпечення виконання іпотекодавцем зобов`язань за договором кредиту № 08Ж995-001-К від 14.02.2008 житловий будинок АДРЕСА_1 , загальною площею 65.4 кв.м. Іпотечний договір посвідчено приватним нотаріусом Запорізького районного нотаріального округу Запорізької області Карташовою Т.М., зареєстровано в реєстрі за № 1060.

Згідно Відомостей з реєстру прав власності на нерухоме майно № 16787505, власником житлового будинку АДРЕСА_1 є ОСОБА_1 .

Як вбачається зі Свідоцтва про шлюб Серія НОМЕР_1 , виданого 13.06.2009 Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстровано 13.06.2009, актовий запис № 146. Тобто - шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_4 зареєстрований вже після укладення оскаржуваного іпотечного договору, що спростовує твердження позивача про необхідність надання згоди ОСОБА_4 на укладення іпотечного договору.

Позивач має двох неповнолітніх дітей: ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (Свідоцтво про народження Серія НОМЕР_2 , видане 07.11.2006 Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 664), ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Свідоцтво про шлюб Серія НОМЕР_3 , видане Орджонікідзевським відділом реєстрації актів цивільного стану Запорізького міського управління юстиції, актовий запис № 738). Суд констатує, що станом на момент укладення іпотечного договору малолітній ОСОБА_3 не мав прав відносно нерухомого майна, яке було придбане його батьком - позивачем ОСОБА_1 частково за власні кошти, а частково - за кошти банку.

Як вбачається з довідки № 08-20/0941, виданої 06.08.2019 виконавчим комітетом Долинської сільської ради Запорізького району Запорізької області, ОСОБА_1 зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 і має склад сім`ї: син - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (зареєстрований і проживає), донька - ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (Зареєстрована і проживає), дружина - ОСОБА_4 (проживає без реєстрації з 2008 року).

Відповідач АТ «Укрсоцбанк» скористався своїм правом та надав відзив, відповідно до якого позовні вимоги не визнав та просив у їх задоволенні відмовити. Зазначає, що на момент подання позивачем заяви до приватного нотаріуса, позивач засвідчив, що на момент придбання житлового будинку він в шлюбі не перебуває, однією сім`єю, з якими мав би укласти шлюб, не проживав та не проживає. Гроші, за які придбано житловий будинок є його особистою приватною власністю.

Боржник виконував, хоч і не в повному обсязі, зобов`язання щодо погашення кредитної заборгованості як на рахунок первісного кредитора та і на рахунок нового кредитора ПАТ «Альфа-Банк», чим підтвердив права нового кредитора та правомірність укладення кредитного договору.

В момент укладення договору іпотеки позивачем було надано довідку, що в предметі іпотеки відсутні зареєстровані неповнолітні та малолітні діти. Відтак, підстав для отримання згоди органу опіки та піклування на укладення іпотечного договору не було.

Також, відповідач вважає, що позивачем пропущено строки позовної давності. Кредитний договір було підписано 14.02.2208, один із екземплярів договору позивачем було отримано 14.02.2008, про що свідчить відмітка в кредитному договорі. Позивачем не надано жодного доказу, що про порушено право він дізнався у 2019 році. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у справі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ухвали Запорізького районного суду Запорізької області від 26.12.2019 було замінено відповідача з Акціонерного товариства «Укрсоцбанк» на правонаступника Акціонерне товариство «Альфа-Банк».

Статтею 203 ЦК України встановлений вичерпний перелік підстав, що тягне за собою недійсність здійсненого сторонами правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Отже, правочин може бути визнаний недійсним виключно з підстав і з наслідками, передбаченими законом, а суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання правочину недійсним та настання у зв`язку з цим певних юридичних наслідків. Отже, вирішуючи спір про визнання правочину недійсним, суд повинен встановити: відповідність змісту угоди вимогам закону, додержання встановленої форми угоди, волевиявлення та правоздатність сторін за правочином, у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про іпотеку», іпотека - вид забезпечення виконання зобов`язання нерухомим майном, що залишається у володінні і користуванні іпотекодавця, згідно з яким іпотекодержатель має право в разі невиконання боржником забезпеченого іпотекою зобов`язання одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки переважно перед іншими кредиторами цього боржника у порядку, встановленому цим Законом;

Закон України «Про іпотеку» є спеціальним законом щодо врегулювання правовідносин з приводу іпотечного майна, а положення ст. 17 цього Закону містить виключний перелік підстав припинення іпотеки, аналогічний із закріпленим у ст. 593 ЦК України.

У відповідності до ч.3ст.12 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених ЦПК України.

Згідно з ч. 1 cт.76ЦПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

Згідно зі ст. 81 ЦПК України, кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Таким чином, враховуючи викладене вище, позов, за викладеними в ньому підставами, не ґрунтується на законі та не підлягає задоволенню.

Крім того, позивачем пропущений строк позовної давності, про що заявлено відповідачем, що також є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог.

На підставі вищенаведеного, керуючись ст.ст. 4, 12, 13, 19, 23, 76-83, 89, 141, 247, 258-259, 263-265, 280-284 ЦПК України,-

ВИРІШИВ:

Відмовити в задоволенні позову ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 , ІПН: НОМЕР_4 ) до Акціонерного товариства «Альфа-Банк» (03150, м. Київ, вул. Велика Васильківська, буд. 100, ) про визнання недійсним іпотечного договору.

Рішення суду може бути оскаржено шляхом подачі апеляційної скарги до Запорізького апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи рішення суду оскаржується до Запорізького апеляційного суду через Запорізький районний суд Запорізької області відповідно до підпункту 15.5 пункту 15 Розділу XIII Перехідних положень Цивільного процесуального кодексу України.

Повний текст рішення суду виготовлено 22.09.2020.

Суддя В.В. Нікітін