Справа № 766/7741/19
23 вересня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:
головуючого судді Майдан С.І.
за участю секретаря Романенко І.О.,
позивача ОСОБА_1 ,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м.Херсоні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням,
Позивач звернувся до суду з вказаним позовом. Позовні вимоги обґрунтував тим, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.01.2004 року, виданого Степанівською сільською радою Суворовського району м.Херсона на підставі рішення ради №44 від 25.12.2003 року, позивачу належить житловий будинок АДРЕСА_1 . Право власності на вказаний житловий будинок 12.02.2004 року було зареєстровано ХБТІ за номером 3804929. В належному позивачу житловому будинку з 09.06.2009 року зареєстровані відповідачі у справі. Однак, незважаючи на реєстрацію у вказаному будинку, відповідачі в ньому не проживають. Відповідачка ОСОБА_5 ( ОСОБА_6 ) не проживає з 2015 року. Відповідачка ОСОБА_4 з січня 2017 року. Відповідач ОСОБА_3 виселився з будинку в серпні 2017 року у зв`язку з одруженням. Ніяких перешкод в користуванні вказаним житловим будинком позивач відповідач не чинив та не чинить. У зв`язку з реєстрацією відповідачів у вказаному будинку позивач вимушений нести додаткові витрати з його утримання. У зв`язку з викладеним, позивач просить визнати відповідачів такими, що втратили право користування жилим приміщенням, розташованим за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою Херсонського міського суду Херсонської області від 04.06.2019 року відкрито провадження у справі та розгляд справи призначено за правилами спрощеного провадження.
Позивач в судовому засіданні заявлені позовні вимоги підтримав, просив їх задовольнити з підстав, викладених у позові, не заперечував проти винесення заочного рішення.
Відповідачі в судове засідання не з`явилися, про розгляд справи повідомлялися у встановленому законом порядку, шляхом направлення судової повістки за адресою місця реєстрації відповідачів.
Відповідно до ч.1, 3 ст.131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться. Учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про причини неявки у судове засідання. У разі неповідомлення суду про причини неявки вважається, що учасники судового процесу не з`явилися в судове засідання без поважних причин.
Зі згоди позивача суд ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає положенням ст.280 ЦПК України.
Дослідивши матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом встановлено, що згідно свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 20.01.2004 року, виданого Степанівською сільською радою Суворовського району м.Херсона на підставі рішення ради №44 від 25.12.2003 року, ОСОБА_1 належить житловий будинок АДРЕСА_1 .
Згідно свідоцтва про розірвання шлюбу, виданого 24.04.2007 року Відділом реєстрації актів цивільного стану Білозерського районного управління юстиції Херсонської області, вбачається, що шлюб між позивачем та відповідачем ОСОБА_7 розірвано 27 жовтня 2005 року, про що зроблено актовий запис №164.
Згідно довідки №183, виданої 09.04.2019 року Виконавчим комітетом Степанівсько сільської ради Суворовського району, ОСОБА_1 дійсно проживає в АДРЕСА_1 . Громадяни ОСОБА_7 , 1973 р.н., ОСОБА_3 , 1995 р.н., ОСОБА_4 , 1998 р.н., не проживають за вищевказаною адресою.
Відповідно до довідки №183, виданої 09.04.2019 року, за адресою: АДРЕСА_1 не проживають: ОСОБА_7 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Свідок ОСОБА_8 в судовому засіданні підтвердив факт не проживання відповідачів без поважних причин понад 1 рік (протягом 5 років) в житловому приміщенні, яке належить позивачу.
Згідно ч.2 ст.405 Цивільного кодексу України член сім`ї власника житла втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.
Відповідно до ст.150 Житлового кодексу України, громадяни, які мають у приватній власності квартиру, користуються нею для особистого проживання і проживання членів їх сімей, мають право розпоряджатися цією власністю на свій розсуд: продавати, дарувати, заповідати, здавати в оренду, обмінювати, закладати, укладати інші не заборонені законом угоди.
У силу ч.1 ст.321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Відповідно до вимог ст.391 ЦК України, власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.
Відповідно до ст.7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні» зняття з реєстрації місця проживання особи здійснюється на підставі судового рішення, яке набрало законної сили, про позбавлення права власності на житлове приміщення або права користування житловим приміщенням, про виселення, про визнання особи безвісно відсутньою або оголошення її померлою.
Враховуючи зазначене, суд вважає позов ОСОБА_1 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню з підстав, зазначених в ч.2 ст.405 ЦК України та ст. 7 Закону України «Про свободу пересування та вільний вибір місця проживання в Україні», оскільки встановлено відсутність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 понад встановлений законом строк у спірному жилому приміщенні без поважних на те причин.
Керуючись ст.ст.12, 13,76, 81, 89, 259, 263-265, 280-284, 355 ЦПК України, ст.ст.316, 319, 383, 391, 405 ЦК України, суд
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 про визнання осіб такими, що втратили право користування жилим приміщенням, задовольнити.
Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , такими, що втратили право користування жилим приміщенням будинку АДРЕСА_1 .
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача.
Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
У разі залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення заочне рішення може бути оскаржене в загальному порядку, встановленому ЦПК України. У цьому разі строк на апеляційне оскарження рішення починає відраховуватися з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до апеляційного суду Херсонської області в порядку ст. 355 ЦПК України.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя С.І.Майдан
Повний текст рішення суду виготовлений 25.09.2020 року.
Суддя С.І.Майдан