У Х В А Л А

02 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 206/2231/18

провадження № 61-12153ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітова М. Ю. (суддя-доповідач), Карпенко С. О., Стрільчука В. А., розглянувши касаційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна, збитків у вигляді аварійно-евакуаційних послуг та моральної шкоди,

встановив:

У квітні 2018 року позивач звернулася до суду з вищезазначеним позовом в обґрунтування якого посилалась на те, що 08 травня 2015 року близько 15:20 год ОСОБА_1 керуючи автомобілем Chery, державний номерний знак НОМЕР_1 , рухаючись по Південному мосту, виїжджаючи на перехрестя з вулиціГаванської з другорядної дороги на головну, не виконала вимоги дорожнього знаку «Дати дорогу» та скоїла зіткнення з автомобілем Nissan Juke, державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_3 . Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду містаДніпропетровська від 17червня 2015 року відповідача було визнано винною у вчиненні дорожньо-транспортної пригоди (далі - ДТП) та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченої статтею 124 КУпАП. Постанова набрала законної сили. ОСОБА_3 вийшла заміж та змінила прізвище на ОСОБА_2 . Згідно звіту про оцінку вартості матеріального збитку, майнова шкода склала 341 476, 03 грн, яку позивач просила стягнути з ОСОБА_1

ОСОБА_2 подала заяву про зменшення розміру позовних вимог з 341 476, 03 грн до 301 926, 03 грн, яка складається з 281 926, 03 грн - оціненої шкоди, 450, 00 грн - збитків у вигляді аварійно-евакуаційних послуг та 20 000, 00 грн - моральної шкоди. Заява обґрунтована частковою сплатою відповідачем розміру спричиненої шкоди, у сумі 60 000, 00 грн, додатковою вимогою про сплату моральної шкоди, через отримані внаслідок ДТП травми, та вимогою про стягнення збитків, які позивач понесла за користування аварійно-евакуаційними послугами.

Рішенням Самарського районного суду міста Дніпропетровська від 06 серпня 2018 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено.

Постановою Дніпровського апеляційного суду від 08 липня 2020 рокувказане рішення суду першої інстанції скасовано. Позовні вимоги ОСОБА_2 задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 шкоду за пошкодження майна у сумі 281 926, 03 грн, збитки у вигляді аварійно-евакуаційних послуг у сумі 450 грн та моральну шкоду у сумі 2 000, 00 грн. Вирішено питання судових витрат.

10 серпня 2020 року ОСОБА_1 надіслала засобами поштового зв`язку до Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду касаційну скаргу на постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 липня 2020 року, в якій просила скасувати оскаржуване судове рішення повністю та передати справу на новий розгляд до суду апеляційної інстанції.

Заявник зазначив, що дана справа оскаржується з підстав, передбачених підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України).

У касаційній скарзі ОСОБА_1 посилається на те, що касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки апеляційний суд залишив поза увагою практику Верховного Суду.

Крім цього, особа, яка подає касаційну скаргу вказує,щодана справа має для неї виняткове значення, адже сума, яка підлягає стягненню на підставі оскаржуваного судового рішення є для неї значною.

Згідно з пунктом 2 частини третьої статті 389 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) не підлягають касаційному оскарженню: судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; г) суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково.

Прожитковий мінімум для працездатних осіб вираховується станом на 01 січня календарного року, в якому подається скарга (частина дев`ята статті 19 ЦПК України).

Статтею 7 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» встановлено, що з 01 січня 2020 року прожитковий мінімум для працездатних осіб складає 2 102 грн.

Ціна позову в цій справі становить 301 926, 03грн, що станом на 01 січня 2020 року не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб (2 102 грн х 250 = 525 500 грн).

Касаційний цивільний суд, перевіривши доводи касаційної скарги, вважає, що наведені заявником обставини, передбачені підпунктами «а» та «в» пункту 2 частини третьої статті 389 ЦПК України, не дають підстав як для висновку про те, що справа становить виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу, так і для висновку про те, що розгляд справи судом касаційної інстанції потрібен для формування єдиної судової практики правозастосування, у зв`язку з чим відсутні підстави для відкриття касаційного провадження.

Правила, запроваджені законодавцем щодо обмеження права на касаційне оскарження, відповідають Конституції України, відповідно до статті 129 якої основними засадами судочинства є, серед інших, забезпечення права на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках - на касаційне оскарження судового рішення.

Відповідно до пункту 1 частини другої статті 394 ЦПК України суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.

Оскільки оскаржуване заявником судове рішення ухвалено у справі з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб і воно не підлягає касаційному оскарженню, то у відкритті касаційного провадження у справі необхідно відмовити.

Верховним Судом взято до уваги, що під час вирішення питання про відкриття касаційного провадження (зокрема й про відмову у відкритті провадження) у справі не надається правова оцінка законності та обґрунтованості оскаржуваних судових рішень, а виключно встановлюється наявність чи відсутність підстав для їх касаційного оскарження відповідно до вимог статей 389, 394 ЦПК України.

Керуючись статтею 129 Конституцій України, пунктом 2 частини третьої статті 389, пунктом 1 частини другої статті 394 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,

ухвалив:

У відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою ОСОБА_1 на постанову Дніпровського апеляційного суду від 08 липня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про відшкодування шкоди, завданої внаслідок пошкодження майна, збитків у вигляді аварійно-евакуаційних послуг та моральної шкоди відмовити.

Копію ухвали та додані до скарги матеріали надіслати заявнику.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: М. Ю. Тітов

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук