ХЕРСОНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

і м е н е м У к р а ї н и

22 вересня 2020 року м. Херсон

справа № 766/23686/18

провадження №22-ц/819/634/20

Херсонський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого (суддя-доповідач) Склярської І.В.,

суддів: Базіль Л.В.,

Орловської Н.В.,

секретар Павловська Ю.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Херсоні апеляційну скаргу адвоката Доготер Оксани Георгіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 на рішення Херсонського міського суду Херсонської області у складі судді Ус О.В. від 22 січня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Маковецької Олени Анатоліївни про встановлення факту родинних відносин, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини,

встановив:

У листопаді 2018 року ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Маковецької Олени Анатоліївни про визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини.

В обґрунтування позовних вимог зазначила, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її племінниця ОСОБА_3 . Після її смерті відкрилась спадщина, яка складається з належного їй на праві власності будинку АДРЕСА_1 .

Позивач зазначає, що разом зі спадкодавцем не проживала, спілкувались телефоном, тож про смерть племінниці дізналась лише через сім місяців після її смерті та ІНФОРМАЦІЯ_2 звернулась до приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Маковецької О.А. із відповідною заявою, у відповідь на яку приватним нотаріусом було роз`яснено, що нею пропущено шестимісячний строк для прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини.

Крім того, після звернення до нотаріуса, позивачу стало відомо, що крім неї до нотаріуса також надійшла аналогічна заява від сусіда померлої - ОСОБА_2 , у якій він заявляє вимоги на спадкове майно.

Посилаючись на необізнаність про смерть спадкодавця, у зв`язку з постійним проживанням позивача у м. Києві, похилий вік та перебування на стаціонарному лікуванні вважає причину пропуску строку для прийняття спадщини поважною та вказує на наявність підстав для визначення судом додаткового строку для прийняття спадщини в зв`язку з чим позивач просила суд визначити додатковий строк для подання заяви про прийняття спадщини тривалістю три місяці.

30.01.2019 року позивачем було подано заяву про збільшення позовних вимог, в якій, посилаючись на існування розбіжностей у документах, що підтверджують родинні відносини між нею та померлою ОСОБА_3 вказала на необхідність встановлення факту родинних відносин з померлою, який буде доведений показами свідків, а тому просила суд встановити факт, що має юридичне значення, а саме, що ОСОБА_1 ІНФОРМАЦІЯ_3 є рідною тіткою ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_5 .

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 22 січня 2020 року у задоволенні позову ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , приватного нотаріуса Херсонського міського нотаріального округу Маковецької Олени Анатоліївни про встановлення факту родинних відносин, визначення додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини відмовлено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 від імені якої діє адвокат Доготер Оксана Георгіївна, просить рішення суду скасувати та ухвалити нове, яким позов задовольнити, зазначаючи, що судом першої інстанції при прийнятті рішення належним чином не досліджено матеріали справи, належної оцінки доказам у їх сукупності не надано, вказує, що позивач не мала можливості вчасно звернутись до нотаріуса із заявою про прийняття спадщини після померлої, оскільки є особою похилого віку, постійно проживає у м. Києві, часто хворіє, та на момент відкриття спадщини перебувала на лікуванні, що підтверджується довідкою. Зазначає також, що суд пояснення позивача, щодо часу коли вона дізналась про смерть племінниці, виклав в своєму контексті, перекрутивши висловлювання, окрім того пояснення свідків по справі мають суттєві розбіжності, що ставить під сумнів достовірність їх показів.

У письмовому відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 від імені якої діє адвокат Веріковська Т.А., її доводи не визнала, вважає рішення суду першої інстанції таким, що відповідає вимогам ст. 263 ЦПК, вказує на відсутність підстав для його скасування.

Заслухавши доповідача, пояснення адвокатів позивача та відповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах визначених статтею 367 ЦПК України, апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ зробив висновок про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Рішення суду мотивовано тим, що необізнаність позивача про смерть спадкодавця, без встановлення інших об`єктивних обставин, не свідчить про поважність пропуску спадкоємцем цього строку, також не є поважною причиною пропуску строку для прийняття спадщини похилий вік позивача та те, що вона мешкає на значній відстані від місця відкриття спадщини, оскільки вказані обставини також не могли стати перешкодою для виготовлення заяви про прийняття спадщини за місцем проживання позивача (м. Київ) та направлення даної заяви поштою, що позивач і зробила, але більше ніж через два місяці після закінчення строку для подання заяви про прийняття спадщини. Щодо поганого стану здоров`я позивача та перебування на стаціонарному лікуванні, а у зв`язку з цим і неможливістю звернення до нотаріуса у визначений шестимічний строк, суд зазначив, що позивач про смерть племінниці дізналась до проходження стаціонарного лікування, а відповідно не була позбавлена можливості направити заяву про прийняття спадщини поштою, до проходження лікування. Відмовляючи у задоволенні вимоги позивача про встановлення факту родинних відносин суд вказав, що у зв`язку з недоведеністю поважності пропуску строку для подання заяви про прийняття спадщини, встановлення факту родинних відносин не буде породжувати для позивача особистих чи майнових прав.

З матеріалів цивільної справи вбачається та судом першої інстанції встановлено наступне.

ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_6 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджено свідоцтвом про смерть /а.с. 13/, отже строк на прийняття спадщини закінчився 17 вересня 2018 року.

Відповідно до матеріалів спадкової справи №13/2018 заведеної приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маковецької О.А. щодо майна померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 05.07.2018 року до приватного нотаріуса Маковецької О.А. звернувся ОСОБА_2 з заявою в якій вказав, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_3 , на день її смерті залишилось спадкове майно, спадщину як за законом так і за заповітом після смерті ОСОБА_3 він приймає /т. 1 а.с. 88/.

Рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 19.10.2018 року по справі №766/20576/18 за заявою ОСОБА_2 заінтересована особа: Приватний нотаріус Херсонського міського нотаріального округу Маковецька О.А. про встановлення факту, що має юридичне значення вимоги заяви задоволені, встановлено факт, що ОСОБА_2 проживав з ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 однією сім`єю не менш як п`ять років до часу відкриття спадщини у будинку АДРЕСА_1 , а саме з 14.07.2008 року по 17.03.2018 року. Рішення набрало законної сили /т. 1 а.с. 109-110/.

22.11.2018 року за вх. №46 до приватного нотаріуса Маковецької О.А. надійшла заява від ОСОБА_1 , засвідчена приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Єдігаровим Е.М., про прийняття спадщини за законом після смерті її племінниці ОСОБА_3 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 / т. 1 а. с. 112/.

22.11.2018 року за вих. №335/02-14 приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Маковецькою О.А. було повідомлено ОСОБА_1 про те, що нею пропущений строк на прийняття спадщини та рекомендовано звернутись до суду для встановлення додаткового строку для прийняття спадщини після померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 /т. 1 а. с 113/.

Відповідно до виписки № НОМЕР_1 із медичної карти стаціонарного хворого ОСОБА_1 , виданої Київською міською клінічною лікарнею №12, вбачається що 07.11.2018 року ОСОБА_1 було госпіталізовано до лікарні з діагнозом хронічний обструктивний бронхіт ст. загострення, дата виписки 14.11.2018 року /т. 1 а. с. 204-207/.

Згідно довідки виданої 10.05.2019 року Київською клінічною лікарнею №12 за вих. №061/115-1077/03, ОСОБА_1 перебувала у стаціонарному лікуванні у терапевтичному відділенні з 08.11.2018 року по 14.11.2018 року. Діагноз: хронічне обструктивне захворювання легень: хронічний обструктивний бронхіт стадія загострення, дифузний пневмосклероз. Емфізема легень. Дихальна недостатність ІІ ступеню. Гіпертонічна хвороба П, гіпертензивне серце. ІХС: дифузний кардіосклероз. Кальциноз аортального клапану з розвитком комбінованої аортальної вади без чіткої переваги. Кальциноз мітрального клапана з розвитком недостатності 1 ступеня. Фіброз трикуспідального клапана з розвитком недостатності 1 ступеню. СН ПА зі зниженням систолічної функції лівого шлуночка (фракція викиду 65 %). Хронічний панкреатит в стадії ремісії. Кісти нирок /т. 1 а. с. 232/.

Згідно ст. 4 ЦПК України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.

Згідно ст. 12 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.

За загальними положеннями про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини, спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (статті 1220, 1222, 1270 ЦК України).

Частиною першою статті 1269 ЦК України передбачено, що спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно зі спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Таким чином, право на спадщину виникає з моменту її відкриття, і закон зобов`язує спадкоємця, який постійно не проживав зі спадкодавцем, у шестимісячний строк подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини.

Згідно із частиною третьою статті 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.

За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

Правила частини третьої статті 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої заяви; 2) ці обставини визнані судом поважними.

Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17, а також у постановах Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду: від 26 червня 2019 року у справі № 565/1145/17 (провадження № 61-38298 св 18), від 17 жовтня 2019 року у справі № 766/14595/16 (провадження № 61-6700св19), від 30 січня 2020 року у справі № 487/2375/18 (провадження № 61-10136св19), від 31 січня 2020 року у справі № 450/1383/18 (провадження № 61-21447св19).

Пленум Верховного Суду України в пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причин пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити із того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.

При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного статтею 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.

З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.

Як зазначено у постанові Касаційного цивільного суду у складі Верховного Суду від 27 травня 2020 року у справі № 336/1127/17 (провадження № 61-14870 св 18) сам по собі факт незнання про смерть спадкодавця без установлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність пропуску зазначеного строку.

Допитані в судовому засіданні суду першої інстанції свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , які є рідними сестрами позивачки та тітками померлої ОСОБА_3 показали, що про смерть ОСОБА_3 вони дізналися влітку 2018 року, що узгоджується і з поясненнями позивачки ОСОБА_1 , що про смерть ОСОБА_3 вона дізналася влітку 2018 року. Також позивачка пояснила, що її син двічі їздив в м. Херсон, що у сукупності всіх інших доказів свідчить про обізнаність щодо смерті ОСОБА_3 в перший приїзд її сина до м. Херсона. Суд першої інстанції на підставі належних і допустимих доказів достовірно встановив період обізнаності позивачки про смерть ОСОБА_3 і підстав для їх переоцінки, особою, яка подала апеляційну скаргу, не доведено.

Доводи апеляційної скарги про неправильне трактування пояснень позивачки, які остання давала у судовому засіданні 25.04.2019 року внаслідок чого судом першої інстанції помилково зроблено висновок про те, що про смерть ОСОБА_3 вона дізналась влітку 2018 року, спростовуються технічним записом цього судового засідання, показами свідків, які є рідними сестрами позивачки та зводяться до переоцінки доказів, належну оцінку яким надав суд першої інстанції.

Суд першої інстанції на підставі належним чином зібраних та досліджених доказів щодо стану здоров`я позивачки, як такого, що за твердженням позивачки унеможливлював звернення до нотаріуса з заявою про прийняття спадщини, надав обґрунтований висновок про недоведеність зазначеної причини пропуску строку, як поважної. Крім того, суд надав належну оцінку тим обставинам, що похилий вік позивачки, не був тією причиною яка унеможливлює вчасне звернення до нотаріуса.

Посилання позивача у апеляційній скарзі на те, що пояснення свідків у справі мають суттєві розбіжності, у часі фактичного проживання ОСОБА_2 з померлою ОСОБА_6 , а також у номері будинку їх проживання, судом до уваги не приймаються оскільки фактично зводяться до незгоди позивача з рішенням Херсонського міського суду Херсонської області від 19.10.2018 року по справі №766/20576/18, яким встановлено факт проживання ОСОБА_2 однією сім`єю протягом п`яти років з ОСОБА_3 до часу відкриття спадщини, що не є предметом розгляду у даній справі.

Також, посилання в апеляційній скарзі на положення ч. 5,6 ст. 1224 ЦК України, де визначені підстави для усунення від права на спадкування та зазначення того що ОСОБА_3 не знаходилась в безпорадному стані та не зверталась до ОСОБА_1 та до будь-кого іншого з приводу надання їй допомоги або догляду, судом до уваги не приймаються оскільки дані обставини не мають відношення до предмету позову.

Судом першої інстанції встановлено та сторонами не оспорюється, що ОСОБА_1 є рідною тіткою померлої ОСОБА_3 , проте суд першої інстанції з посиланням на норми матеріального та процесуального права, правову позицію Верховного Суду обґрунтував підстави не задоволення цієї вимоги.

На підставі викладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що позивачем не наведено поважних причин пропуску строку для прийняття спадщини.

Отже, суд першої інстанції, дослідивши докази у справі й надавши їм належну правову оцінку в силу вимог статей 12, 77-81, 83, 89 ЦПК України, керуючись положеннями статей 1268-1270, 1272, 1273 ЦК України та встановивши, що причини на які ОСОБА_1 посилалась як на підставу для визначення їй додаткового строку на прийняття спадщини, не можуть бути визнані поважними, оскільки не пов`язані із об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення таких дій, дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні позову.

Таким чином, наведені в апеляційній скарзі доводи колегією суддів підлягають відхиленню, оскільки вже були досліджені місцевим судом та отримали належну правову оцінку, нових доводів або доказів, які б давали підстави для скасування рішення суду, скаржником не надано, а тому колегія суддів вважає, що рішення ухвалено судом з додержанням норм матеріального та процесуального права і підстави для його скасування та ухвалення нового судового рішення про задоволення позову відсутні.

На підставі викладеного, керуючись статтями 367, 374, 375,382 ЦПК України, суд

постановив:

Апеляційну скаргу адвоката Доготер Оксани Георгіївни, яка діє в інтересах ОСОБА_1 залишити без задоволення.

Рішення Херсонського міського суду Херсонської області від 22 січня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення до Верховного Суду шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуючий: І.В.Склярська

Судді: Л.В.Базіль

Н.В.Орловська

Повний текст судового рішення складено 25 вересня 2020 року.

Суддя: І.В. Склярська