Справа № 426/9928/19
Провадження № 22-ц/810/55/20
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 березня 2020 року м.Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Авалян Н.М.

суддів Єрмакова Ю.В., Луганської В.М.

за участю секретаря судового засідання Перишкіна Т.М.

позивачки ОСОБА_1

представника позивачки адвоката Хорольського І.В.

представника відповідача Цікало О ОСОБА_2 В.

третіх осіб ОСОБА_3 , ОСОБА_4

розглянув у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження

апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_5

на ухвалу Сватівського районного суду Луганської області (суддя Река А.С.)

від 09 січня 2020 року

у справі про визнання права власності на погріб за набувальною давністю

учасники справи:

позивачі - ОСОБА_1 та ОСОБА_5

відповідач - Преображенська сільська рада Сватівського району Луганської області

треті особи ОСОБА_3 та ОСОБА_4

встановив:

В серпні 2019 року позивачі звернулись до суду з позовом, в якому просили визнати право власності за набувальною давністю на погріб.

Ухвалою Сватівського районного суду Луганської області від 09 січня 2020 року провадження у справі закрито у зв`язку з відсутністю предмета спору відповідно до пункту 2 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України.

З цією ухвалою не погоджуються позивачі. В апеляційній скарзі просять ухвалу суду скасувати і направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції, посилаючись на порушення судом норм процесуального права.

В судовому засіданні позивачка та її представник підтримали апеляційну скаргу. Предстаник відповідача та треті особи просили залишити апеляційну скаргу без задоволення.

Апеляційний суд, заслухавши суддю-доповідача, доводи учасників справи, перевіривши ухвалу на предмет її відповідності нормам процесуального права, вважає, що ухвала підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

Провадження у справі було закрито у підготовчому судовому засіданні за клопотанням представника відповідача, яка вказала на те, що спірний погріб був демонтований (розібраний) третьої особою ОСОБА_3 .

Третя особа ОСОБА_3 підтвердив, що він розібрав погріб.

Позивачі заперечували проти закриття провадження, посилаючись на те, що ОСОБА_3 навмисно розібрав погріб.

Суд, закриваючи провадження, виходив з того, що факт знищення спірного майна встановлений та не заперечується сторонами.

Проте, цей висновок є необґрунтованим, оскільки суд не досліджував наданих сторонами доказів, а виходив виключно з пояснень учасників справи, які не є доказами у розумінні статті 76 Цивільного процесуального кодексу України.

Крім того, суд помилково вважав, що предметом спору є погріб, оскільки предметом спору по даній справі є право власності на погріб як споруду.

За змістом пункту 2 частини першої статті 255 Цивільного процесуального кодексу України суд може закрити провадження у справі у зв`язку з відсутністю предмета спору, якщо встановить, що предмет спору був відсутній на час пред`явлення позову.

Логічно - граматичне тлумачення словосполучення «відсутність предмета спору» в контексті наведеної правової норми дає підстави для висновку про те, що предмет спору має бути відсутній, тобто не існувати на час пред`явлення позову. Якщо предмет спору мав місце, але припинив своє існування (зник) після відкриття провадження у справі внаслідок тих чи інших обставин, зокрема у зв`язку з фізичним знищенням предмета спору, то провадження у справі не може бути закрите з наведеної правової підстави, оскільки вона полягає саме у відсутності предмета спору, а не у припиненні його існування (зникненні).

Зазначений висновок викладено в постанові Верховного Суду від 10 квітня 2019 року у справі № 456/847/18, який залишився поза увагою суду першої інстанції.

Отже, суд першої інстанції при вирішенні питання про закриття провадження у справі порушив норми процессуального права, що є підставою для скасування ухвали і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції відповідно до пункту 4 частини першої статті 379 Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись статтями 374, 379, 381, 382, 383, 384, 388, 389, 390, 391 Цивільного процесуального кодексу України,

постановив:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 та ОСОБА_5 задовольнити.

Ухвалу Сватівського районного суду Луганської області від 09 січня 2020 року скасувати і направити справу до суду першої інстанції для продовження розгляду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня виготовлення повного тексту постанови.

Дата виготовлення повного тексту постанови 05 березня 2020 року.

Головуючий Н.М.Авалян

Судді Ю.В.Єрмаков

В.М.Луганська