ЧЕРНІВЕЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
У Х В А Л А

28 вересня 2020 року м. Чернівці

Справа № 22-ц/822/769/20

Чернівецький апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду цивільних справ Одинака О.О., ознайомившись з апеляційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 2 липня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аутомотів Електрік Україна» про нарахування та стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, скасування наказу про звільнення з роботи, розірвання трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, виправлення запису в трудовій книжці, відшкодування моральної шкоди,

встановив:

Ухвалою Чернівецького апеляційного суду від 25 серпня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 2 липня 2020 року залишено без руху та надано апелянту десятиденний строк з моменту отримання копії даної ухвали для подання до суду документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі та заяви із зазначенням інших підстав для поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення.

4 вересня 2020 року до суду апеляційної інстанції були направлені поштою дублікат квитанції №0.0..1 від 1 вересня 2020 року про сплату представником апелянта судового збору в сумі 1000 гривень та заява про поновлення (продовження) строку на апеляційне оскарження судового рішення.

В заяві представник апелянта просить поновити або продовжити строк на апеляційне оскарження рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 2 липня 2020 року.

Посилається на те, що ОСОБА_1 17 лютого 2020 року виїхала до Російської Федерації та у зв`язку з епідемією COVID-19 перебуває там на даний час. Представник апелянта ОСОБА_2 з 8 липня по 17 липня 2020 року перебував на стаціонарному лікуванні. Суд першої інстанції копію судового рішення до позивачці не надсилав, а її представник, отримавши копію рішення не зобов`язаний доводити до відома довірителя кореспонденцію, яка надходить на його ім`я в день її надходження. Тривалість хвороби представника позивачки та віддаленість апелянта внаслідок карантинних обмежень не надали їй змоги вчасно ознайомитись з судовим рішенням від 2 липня 2020 року.

За таких обставин суд може продовжити або поновити строк на апеляційне оскарження судового рішення.

Суд апеляційної інстанції вважає, що вказана заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Щодо аргументів заявника про те, що строк на апеляційне оскарження був продовжений до 15 серпня 2020 року

Помилковим є аргумент заявника про те, що строк на апеляційне оскарження є продовженим до 15 серпня 2020 року, оскільки такий строк слід відраховувати з дня набрання законної сили Законом №731-IX.

Відповідно до підпункту 3 пункту 12 розділу І Закону України від 30 березня 2020 року № 540-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)» розділ XII «Прикінцеві положення» Цивільного процесуального кодексу України доповнено пунктом 3 наступного змісту: під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 49, 83, 84, 170, 178, 179, 180, 181, 185, 210, 222, 253, 275, 284, 325, 354, 357, 360, 371, 390, 393, 395, 398, 407, 424 цього Кодексу, а також інші процесуальні строки щодо зміни предмета або підстави позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, подання доказів, витребування доказів, забезпечення доказів, а також строки звернення до суду, подання відзиву та відповіді на відзив, заперечення, пояснень третьої особи щодо позову або відзиву, залишення позовної заяви без руху, подання заяви про перегляд заочного рішення, повернення позовної заяви, пред`явлення зустрічного позову, заяви про скасування судового наказу, розгляду справи, апеляційного оскарження, розгляду апеляційної скарги, касаційного оскарження, розгляду касаційної скарги, подання заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами продовжуються на строк дії такого карантину.

Згідно пункту 2 розділу ІІ Закону України від 18 червня 2020 року, №731-IX «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України щодо перебігу процесуальних строків під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19)» процесуальні строки, які були продовжені відповідно до пункту 4 розділу X "Прикінцеві положення" Господарського процесуального кодексу України, пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" Цивільного процесуального кодексу України, пункту 3 розділу VI "Прикінцеві положення" Кодексу адміністративного судочинства України в редакції Закону України "Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)" № 540-IX від 30 березня 2020 року, закінчуються через 20 днів після набрання чинності цим Законом. Протягом цього 20-денного строку учасники справи та особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цими кодексами), мають право на продовження процесуальних строків з підстав, встановлених цим Законом. Закон №731-IX набрав чинності 17 липня 2020 року, а відповідні строки були продовжені до 6 серпня 2020 року.

Згідно частини 1 статті 354 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду - протягом п`ятнадцяти днів з дня його (її) проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

З рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 2 липня 2020 року вбачається, що його повний текст був складений 7 липня 2020 року.

Отже, останнім днем строку на апеляційне оскарження був 6 серпня 2020 року.

Строки відповідно до положень Закону №731-IX були також продовжені до 6 серпня 2020 року.

З поштового штемпеля на конверті вбачається, що апеляційна скарга була направлено до суду поштою 11 серпня 2020 року, тобто з пропуском строку на апеляційне оскарження, який встановлений частиною 1 статті 354 ЦПК України та продовжений згідно положень Закону №731-IX.

Щодо вимоги про продовження судом строку на апеляційне оскарження рішення суду

Згідно частини 2 статті 127 ЦПК України встановлений судом процесуальний строк може бути продовжений судом за заявою учасника справи, поданою до закінчення цього строку, чи з ініціативи суду.

Згідно пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України суд за заявою особи продовжує процесуальний строк, встановлений судом, якщо неможливість вчинення відповідної процесуальної дії у визначений строк зумовлена обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Строк на апеляційне оскарження судового рішення встановлений процесуальним законом, а не судом, а тому не може бути ним продовжений. Такий строк підлягає поновленню судом за наявності поважних причин його пропуску.

Щодо аргументів заявника про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження рішення суду

Апеляційний суд вважає підстави для поновлення строку, вказані представником апелянта у заяві, є неповажними.

Так, згідно частини 1 статті 127 ЦПК України суд за заявою учасника справи поновлює пропущений процесуальний строк, встановлений законом, якщо визнає причини його пропуску поважними, крім випадків, коли цим Кодексом встановлено неможливість такого поновлення.

Відповідно до частини 3 статті 354 ЦПК України строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 цього Кодексу.

Згідно пункту 3 розділу XII "Прикінцеві положення" ЦПК України під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи та осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки (у разі наявності у них права на вчинення відповідних процесуальних дій, передбачених цим Кодексом), поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином. Суд може поновити відповідний строк як до, так і після його закінчення.

Поважними причинами для поновлення строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язані з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій, що підтверджені належними доказами.

У пункті 41 рішення Європейського суду з прав людини (далі - ЄСПЛ) від 03 квітня 2008 року в справі «Пономарьов проти України» за заявою № 3236/03 зазначено, що правова система багатьох країн-членів передбачає можливість продовження строків, якщо для цього є обґрунтовані підстави. Разом з тим, якщо строк на оскарження поновлений зі спливом значного періоду часу та за підстав, які не видаються переконливими, таке рішення може порушити принцип юридичної визначеності. Вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.

Поновлення процесуального строку зі спливом встановленого строку та за підстав, які не видаються переконливими, може свідчити про порушення принципу юридичної визначеності.

У кожній конкретній справі суди мають ґрунтовно перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження виправдовують втручання у принцип res judicata.

Європейський суд з прав людини зауважив, що норми, які регулюють строки подачі скарг, безсумнівно, спрямовані на забезпечення належного здійснення правосуддя і юридичної визначеності. Зацікавлені особи мають розраховувати на те, що ці норми будуть застосовані (пункт 34 рішення ЄСПЛ від 21 грудня 2010 року в справі «Перетяка та Шереметьев проти України» за заявами № 17160/06 та N 35548/06).

У справах «Осман проти Сполученого королівства» та «Креуз проти Польщі» Європейський суд з прав людини роз`яснив, що реалізуючи пункт 1 статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя, держави-учасниці цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, в тому числі й процесуальні заборони й обмеження, зміст яких полягає в запобіганні безладного руху у судовому процесі.

Такий висновок узгоджується з правовою позицією, яку Верховний Суд виклав у постанові від 27 листопада 2019 року у справі № 672/379/14-ц.

Безпідставне поновлення строку на апеляційне оскарження судового рішення, що набрало законної сили, може вважатись порушенням вимог статті 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.

Право на справедливий судовий розгляд, гарантоване пунктом 1 статті 6 Конвенції, слід тлумачити в контексті її преамбули, яка, зокрема, проголошує верховенство права як складову частину спільної спадщини Договірних держав. Принцип юридичної визначеності є одним із суттєвих елементів принципу верховенства права. В його основі лежить відоме з римського права положення res judicata (лат. «вирішена справа»), відповідно до якого остаточне рішення правомочного суду, яке вступило в силу, є обов`язковим для сторін і не може переглядатися. Іншими словами, цей принцип гарантує остаточність рішень («що вирішено - вирішено і не має переглядатися до безмежності») (рішення ЄСПЛ від 19 лютого 2009 року у справі «Христов проти України», заява № 24465/04).

Такий правовий висновок Верховний Суд виклав у постанові від 9 жовтня 2019 року у справі №642/5541/16-ц.

Апеляційний суд вважає неповажними причини пропуску строку на апеляційне оскарження у зв`язку з тим, що позивачці копія судового рішення судом не надсилалась, а її представник повідомив її про вказане рішення тільки 18 липня 2020 року. Також не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження судового рішення перебування позивачки за межами України.

Згідно частин 1, 2 статті 58 ЦПК України сторона, третя особа, а також особа, якій законом надано право звертатися до суду в інтересах іншої особи, може брати участь у судовому процесі особисто (самопредставництво) та (або) через представника. Особиста участь у справі особи не позбавляє її права мати в цій справі представника.

Частиною 2 статті 60 ЦПК України передбачено, що під час розгляду спорів, що виникають з трудових відносин, а також справ у малозначних спорах (малозначні справи) представником може бути особа, яка досягла вісімнадцяти років, має цивільну процесуальну дієздатність, за винятком осіб, визначених у статті 61 цього Кодексу.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 62 ЦПК України повноваження представників сторін та інших учасників справи мають бути підтверджені довіреністю фізичної або юридичної особи.

Згідно частин 1, 2 статті 64 ЦПК України представник, який має повноваження на ведення справи в суді, здійснює від імені особи, яку він представляє, її процесуальні права та обов`язки. Обмеження повноважень представника на вчинення певної процесуальної дії мають бути застережені у виданій йому довіреності або ордері.

Згідно довіреності від 2 липня 2019 року інтереси ОСОБА_1 в суді першої інстанції представляв ОСОБА_2 (а.с.79 т.1). Вказана довіреність не містить обмеження повноважень представника позивачки.

З огляду на вказане ОСОБА_1 у справі брала участь у судовому процесі через представника ОСОБА_2 , а тому перебування позивачки за кордоном не може бути поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки в даному випадку не є перешкодою для вчинення процесуальних дій в строки, визначені ЦПК України.

Згідно частини 7 статті 272 ЦПК України якщо копію судового рішення вручено представникові, вважається, що її вручено й особі, яку він представляє.

Згідно повідомлення про вручення поштового відправлення №158 вбачається, що представник апелянта ОСОБА_2 отримав копію повного судового рішення поштою 9 липня 2020 року (а.с.24 т.2). Вказаний факт не заперечується апелянтом та його представником.

Згідно правил частини 7 статті 272 ЦПК України вважається, що копію повного судового рішення було вручено ОСОБА_1 .

Апеляційний суд вважає, що хвороба представника апелянта з 8 липня по 17 липня 2020 року не є поважною причиною пропуску строку на апеляційне оскарження, оскільки не є об`єктивно непереборною обставиною, яка не залежала від волевиявлення особи, що оскаржує судове рішення та пов`язана з перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальної дії.

Суд бере до уваги те, що з 18 липня 2020 року по 6 серпня 2020 року у представника апелянта було 19 днів для підготовки та направлення апеляційної скарги, а у випадку подання апеляційної скарги в строк до 10 серпня 2020 року апелянт мав би право на поновлення строку відповідно до правил пункту 1 частини 2 статті 354 ЦПК України.

Також суд апеляційної інстанції бере до уваги, що позивачка в порушення положень частини 1 статті 131 ЦПК України не повідомила суд першої інстанції точну адресу свого місця перебування після виїзду за кордон до Російської Федерації шляхом подання відповідної заяви.

З вказаних позивачкою та її представником обставин суд апеляційної інстанції не вбачає, що подання до суду апеляційної скарги на судове рішення з пропуском строку на апеляційне оскарження зумовлено обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.

Згідно частин 3, 4 статті 357 ЦПК України апеляційна скарга залишається без руху також у випадку, якщо вона подана після закінчення строків, установлених статтею 354 цього Кодексу, і особа, яка її подала, не порушує питання про поновлення цього строку або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані неповажними. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду апеляційної інстанції з заявою про поновлення строку або вказати інші підстави для поновлення строку.

Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження будуть визнані неповажними, суд відмовляє у відкритті апеляційного провадження у порядку, встановленому статтею 358 цього Кодексу.

Згідно пункту 4 частини 1 стаття 358 ЦПК України суд апеляційної інстанції відмовляє у відкритті апеляційного провадження у справі, якщо скаржником у строк, визначений судом, не подано заяву про поновлення строку на апеляційне оскарження або наведені підстави для поновлення строку на апеляційне оскарження визнані судом неповажними.

Враховуючи наведене у відкритті апеляційного провадження слід відмовити.

Керуючись ст.ст. 127, 354, 357, 358, 381 ЦПК України, суд

ухвалив:

Відмовити у відкритті апеляційного провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 в частині оскарження рішення Хотинського районного суду Чернівецької області від 2 липня 2020 року у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Аутомотів Електрік Україна» про нарахування та стягнення невиплаченої заробітної плати та середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні, скасування наказу про звільнення з роботи, розірвання трудового договору, зміну дати і формулювання причини звільнення, виправлення запису в трудовій книжці, відшкодування моральної шкоди.

Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання суддею.

На ухвалу може бути подана касаційна скарга до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її підписання.

Суддя Чернівецького

апеляційного суду О.О. Одинак