Ухвала

24 вересня 2020 року

м. Київ

справа №335/9784/19

провадження №61-8662ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Третьої судової палати Касаційного цивільного суду: Висоцької В. С. (суддя-доповідач), Литвиненко І. В., Фаловської І. М. розглянув касаційну скаргу прокуратури Запорізької області на постанову Запорізького апеляційного судувід 19 травня

2020 рокуу справі за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, прокуратури Запорізької області про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду,

ВСТАНОВИВ:

У вересні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Державної казначейської служби України, прокуратури Запорізької області про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду.

Рішенням Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 січня

2020 року позов задоволено частково.

Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь

ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди 213 753,80 грн.

У задоволенні іншої частини позовних вимог про стягнення моральної шкоди у визначеному позивачем розмірі, про стягнення суми втраченого заробітку, про стягнення суми на відшкодування втраченого майна, про стягнення витрат на правову допомогу, зобов`язання зробити у засобах масової інформації повідомлення про рішення, що реабілітують позивача, відмовлено.

Постановою Запорізького апеляційного суду від 19 травня 2020 рокуапеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково.

Рішення Орджонікідзевського районного суду м. Запоріжжя від 31 січня 2020 року скасовано в частині відмови у стягненні відшкодування втраченого внаслідок незаконних дій органів досудового слідства, прокуратури і суду заробітку за період з 10 січня 2014 року по 04 червня 2014 року, скасовано в частині відмови у стягненні витрат на відшкодування суми, сплаченої у зв`язку з наданням юридичної допомоги та ухвалено в цій частині нову постанову наступного змісту.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, прокуратури Запорізької області про відшкодування втраченого заробітку внаслідок незаконних дій органів досудового слідства, прокуратури і суду за період з 10 січня 2014 року по 04 червня 2014 року задоволено частково.

Позовні вимоги ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, прокуратури Запорізької області про відшкодування витрат на правову допомогу задоволено.

Стягнуто з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь

ОСОБА_1 на відшкодування втраченого заробітку внаслідок незаконних дій органів досудового слідства, прокуратури і суду за період з 10 січня 2014 року по 04 червня 2014 року - 33 123,29 грн та витрати на правову допомогу - 27 000 грн. У іншій частині рішення суду першої інстанції залишено без змін.

15 липня 2020 року прокуратура Запорізької областізвернулася із касаційною скаргою на постанову Запорізького апеляційного суду

від 19 травня 2020 року в указаній вище справі.

Касаційна скарга подана в межах процесуального строку на касаційне оскарження відповідно до статті 390 ЦПК України з урахуванням вимог підпункту 3 пункту 12 розділу XII «Прикінцевих положень» Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України, спрямованих на забезпечення додаткових соціальних та економічних гарантій у зв`язку з поширенням коронавірусної хвороби (COVID-19)».

Ухвалою Верховного Суду від 30 липня 2020 року касаційну скаргу залишено без руху для усунення недоліків, а саме: зазначення місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб) учасників справи та надання доказів на підтвердження сплати судового збору, а також роз`яснено про наслідки її невиконання.

Заявником вимоги ухвали суду касаційної інстанції виконано.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

Підставою касаційного оскарження вказаного судового рішення заявник зазначає неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме застосування норми права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду(пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Відсутність висновку Верховного Суду щодо питання застосування норми права деяких положень Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність» у подібних правовідносинах (пункт 3 частини другої статті 389 ЦПК України).

Також заявник вказує на порушення судами норм процесуального права,

що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, оскільки суд не дослідив зібрані у справі докази (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

У касаційній скарзі прокуратурою Запорізької області заявлено клопотання про зупинення виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 19 травня 2020 року у частині стягнення з Державного бюджету України через Державну казначейську службу України шляхом списання у безспірному порядку з єдиного казначейського рахунку Державного бюджету України на користь

ОСОБА_1 на відшкодування втраченого заробітку внаслідок незаконних дій органів досудового слідства, прокуратури і суду за період з 10 січня 2014 року по 04 червня 2014 року та витрат на правову допомогу до закінчення касаційного провадження. Клопотання аргументовано тим, що з набранням законної сили указаної постанови вона підлягає виконанню та з метою недопущення порушень інтересів держави у разі скасування судового рішення у майбутньому є необхідність зупинення її виконання.

Відповідно до частини восьмої статті 394 ЦПК України за наявності клопотання особи, яка подала касаційну скаргу, суд у разі необхідності вирішує питання про зупинення виконання рішення (ухвали) суду або зупинення його дії.

Клопотання про зупинення виконання (дії) судового рішення має бути мотивованим, містити достатні та обґрунтовані підстави для зупинення виконання судового рішення, підтверджені певними доказами.

Оскільки у клопотанні не наведено достатніх обґрунтованих підстав, які б були підтверджені письмовими доказами та за яких суд касаційної інстанції може зупинити дію оскаржуваного судового рішення, у задоволенні клопотання слід відмовити.

Касаційна скарга подана з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Наведені в касаційній скарзі доводи містять підстави, передбачені пунктом 1 частини другої статті 389 ЦПК України, для відкриття касаційного провадження у справі.

Керуючись статтями 389, 392, 394 ЦПК України,

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у цивільній справі №335/9784/19 за позовом ОСОБА_1 до Державної казначейської служби України, прокуратури Запорізької області про відшкодування майнової та моральної шкоди, завданої незаконними діями органів досудового розслідування, прокуратури та суду, за касаційною скаргою прокуратури Запорізької області на постанову Запорізького апеляційного суду

від 19 травня 2020 року.

У задоволенні клопотання прокуратури Запорізької області про зупинення виконання постанови Запорізького апеляційного суду від 19 травня

2020 року до закінчення касаційного провадження відмовити.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. С. Висоцька

І. В. Литвиненко

І. М. Фаловська