Справа № 666/2319/15-ц
УХВАЛА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

про відвід судді

10 березня 2020 року Херсонський міський суд Херсонської області у складі:

головуючого судді Майдан С.І.,

за участю секретаря Романенко І.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м.Херсоні в порядку загального позовного провадження цивільну справою за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою,

в с т а н о в и в :

В провадженні Херсонського міського суду Херсонської області перебуває цивільна справа за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою.

До суду 05.03.2020 року надійшла заява від ОСОБА_2 про відвід судді, посилаючись на те, що в ході розгляду справи головуюча суддя Майдан С.І. проявила неповагу до ОСОБА_2 , під час ознайомлення з матеріалами справи ОСОБА_2 виявлено в томі 1 підтирання нумерації аркушів справи з 90 по 190 сторінку та розшивання тому. Крім того, під час призначення за справою експертизи за клопотанням позивача ОСОБА_1 ухвалою суду від 20.05.2015 року розподілено витрати на її проведення на обидві сторони, а під час призначення повторної експертизи ухвалою суду від 13.12.2018 року сплату витрат покладено на ОСОБА_2 , що остання вважає упередженим та несправедливим. Крім того, ОСОБА_1 ображав її, а суддя Майдан С.І. не робила йому зауважень.

Заяву передано судді Майдан С.І. 06.03.2020 року.

Згідно ч.3 ст.40 ЦПК України якщо суд доходить висновку про необґрунтованість заявленого відводу і заява про такий відвід надійшла до суду за три робочі дні (або раніше) до наступного засідання, вирішення питання про відвід здійснюється суддею, який не входить до складу суду, що розглядає справу, і визначається у порядку, встановленому частиною першою статті 33 цього Кодексу. Такому судді не може бути заявлений відвід. Якщо заява про відвід судді надійшла до суду пізніше ніж за три робочі дні до наступного засідання, така заява не підлягає передачі на розгляд іншому судді, а питання про відвід судді вирішується судом, що розглядає справу.

В судове засідання сторони за справою не з`явились, про час та місце розгляду справи повідомлені у встановленому законом порядку.

Позивач ОСОБА_1 надав до суду заяву, якою просив заяву про відвід судді розглянути за його відсутності, зазначив, що підстав для відводу не вбачає, але виходячи з практики ЄСПЛ з метою уникнення у відповідача сумнівів у неупередженості та об`єктивності судді, з метою уникнення затягування розгляду справи, вважає за доцільне заяву про відвід задовольнити.

Представник відповідача ОСОБА_2 ОСОБА_3 надала до суду заяву, якою просила заяву про відвід судді розглянути за її відсутності, просить вимоги заяви задовольнити з урахуванням практики ЄСПЛ.

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступного висновку.

Згідно п.5 ч.1 ст.36 ЦПК України суддя не може розглядати справу і підлягає відводу (самовідводу), якщо є інші обставини, що викликають сумнів в неупередженості або об`єктивності судді.

Згідно ч.2 ст.40 ЦПК України питання про відвід судді вирішує суд, який розглядає справу. Суд задовольняє відвід, якщо доходить висновку про його обґрунтованість.

Обставини, що зазначені у ст.40 ЦПК України та в заяві відповідача ОСОБА_2 , як підстави для відводу судді, судом не встановлені.

Нумерація аркушів справи з 90 по 190 сторінку тому 1 здійснена секретарем судових засідань під час розгляду справи іншим суддею. Справа передана до провадження судді Майдан С.І. в томі 1 на аркуші справи 258.

Ухвалою суду від 13.12.2018 року за клопотанням відповідача ОСОБА_2 було призначено повторну судову будівельно-технічну експертизу. З урахуванням вимог ст.139 ЦПК України суми, що підлягають виплаті залученому судом експерту сплачуються особою, на яку суд поклав такий обов`язок.

Для вирішення питання про витребування у сторін додаткових матеріалів для проведення експертизи ухвалою суду від 01.08.2019 року було поновлено провадження за справою.

Обставини щодо прояви неповаги до ОСОБА_2 суддею в судовому засіданні 18.12.2019 року не знайшли підтвердження.

18.12.2019 року судове засідання відкладено за клопотанням позивача для надання додаткових документів експерту.

21.12.2019 року судове засідання відкладено за клопотанням ОСОБА_2 для ознайомлення з матеріалами, наданими позивачем.

Будь-яких висловлювань зі сторони ОСОБА_1 в адресу ОСОБА_2 в судовому засіданні, в тому числі нецензурною лайкою не мало місця.

Усі надані сторонами в ході розгляду справи документи, докази наявні в матеріалах справи.

Проте, Конвенцією про захист прав і основних свобод людини кожній особі гарантується право на справедливий розгляд справи незалежним і безстороннім судом упродовж розумного строку, встановленого законом (п. 1 ст. 6). Водночас з прийняттям ЄСПЛ нових рішень постійно поглиблюється тлумачення п. 1 ст. 6 Конвенції, що з урахуванням проблем, пов`язаних з належним розумінням оціночних категорій «незалежний» і «безсторонній» суд у вітчизняному праві, потребує відповідного нового аналізу для застосування. Чітке розуміння сутності вказаних категорій при відводі (самовідводі) судді є запорукою забезпечення справедливого і законного складу суду.

Юридичний зміст оціночної категорії «безсторонній суд» зумовлює необхідність врахування суб`єктивного та об`єктивного критеріїв безсторонності. Перший з них означає, що суддя має бути суб`єктивно вільним від упередженості при розгляді справи; другий - суддя має забезпечити достатні гарантії для усунення будь-яких обґрунтованих сумнівів щодо його неупередженості.

Критерієм суб`єктивної безсторонності є відсутність з боку судді умисних або необережних дій чи висловлювань, які б свідчили про пряму чи опосередковану особисту зацікавленість у вирішенні справи або іншим чином давали б підстави сумніватися в його неупередженості.

Згідно з прецедентною практикою ЄСПЛ дефініція «незалежний суд» означає насамперед «незалежний від виконавчої влади і сторін у справі» (див. напр.: Ringeisen v. Austria judgement of 23 June 1973, Series A, No. 16, p. 95), має поліелементну структуру та передбачає обов`язкове врахування таких складових як: спосіб призначення суддів і позбавлення їх повноважень; строк перебування їх на посаді; наявність гарантій проти будь-якого тиску, зокрема, належний рівень матеріального забезпечення, наявність у цієї інституції зовнішніх ознак незалежності.

За загальним правилом неупередженість та безсторонність суду презумується.

Натомість, у світлі останніх рішень Суду критерій об`єктивної безсторонності став пов`язуватися з діяльністю суду, яка забезпечується не лише здійсненням правосуддя, а й зовнішнім виявом того, що відбувається; створенням достатніх умов для усунення навіть потенційної можливості побоюватися, що суд, незалежно від особистої поведінки, не є безстороннім.

Разом з існуючими у вітчизняному судочинстві підходами встановлення об`єктивності і безсторонності суддів на основі окреслених у процесуальному законі підстав, ЄСПЛ вимагає брати до уваги дещо ширше коло обставин, в тому числі і зовнішнього характеру, за яких дедалі більше враховуються думки підсудного та сторін у справі, що свідчить про необхідність досягнення відповідності національних принципів правозастосування до західноєвропейських стандартів.

У преамбулі «Бангалорських принципів поведінки суддів» йдеться про те, що «компетентність, незалежність і неупередженість судових органів має велике значення у питанні захисту прав людини, оскільки здійснення всіх інших прав цілком залежить від належного здійснення правосуддя». Тобто, коли немає незалежного суду - можна забути про права людини, бо немає кому їх захищати.

Авторитет судової влади служить загальному зміцненню авторитету влади державної: саме на судову владу покладається місія обмежувати владу державних органів при втручанні останніх у права і свободи людини.

У справі ОСОБА_4 Суд піддав сумніву незалежність суддів Вищого адміністративного суду України, який здійснював перегляд постанов Вищої ради юстиції і Верховної Ради України, оскільки ці судді не "змогли проявити належну «незалежність і неупередженість», яких вимагає стаття 6 Конвенції». Це означає, що законодавство побудоване таким чином, що були відсутні зовнішні ознаки незалежності, адже, як відомо, «правосуддя має не тільки здійснитися, але і має сприйматися таким, що здійснилося».

У справі Morris v. the United Kingdom Суд пояснив: «Щодо питання «безсторонності» існують два аспекти: по-перше, суд має бути суб`єктивно вільним від особистої упередженості чи необ`єктивності; по-друге, він має також бути безстороннім з об`єктивної точки зору, для чого він повинен надати істотні гарантії, щоб виключити будь-які обґрунтовані сумніви стосовно цього (Findlay v. the United Kingdom)».

Людина не буде впевнена у правосудді, якщо не довіряє тій особі, яка його здійснює. А довірятиме громадянин суду тільки тоді, коли буде впевнений у незалежності судді під час розгляду справи та усвідомлення неможливості тиску на суд.

При цьому, не виключається суспільна довіра до суду, яка, хоча і не обмежується думкою та ставленням окремих громадян - сторін у конкретних справах.

Консультативна рада європейських суддів у пункті 12 Висновку № 1 (2001) наголошує, що «судовій владі повинні довіряти не лише сторони судової справи, а й суспільство в цілому. Таким чином, суддя не просто повинен насправді бути вільним від будь-яких зв`язків, прихильностей, упередженості, він чи вона також повинні вважатися вільними від цього з точки зору розсудливого спостерігача. У протилежному випадку довіру до судової влади може бути підірвано».

Таким чином, сам факт недовіри особи може створити враження необ`єктивності та упередженості судді при розгляді справи, а відтак в майбутньому стане причиною недовіри до об`єктивності, справедливості, неупередженості та законності судового рішення у цій справі та сумніву щодо реалізації права особи на справедливий судовий розгляд.

Оцінюючи доводи, викладені в заяві про відвід, суд приходить до висновку, що вказані доводи як окремо, так і в сукупності, не є такими, що об`єктивно свідчать про наявність необ`єктивності та упередженості судді, але приймаючи до уваги практику Європейського Суду з прав людини та той факт, що у сторони склалася думка про упередженість головуючого, з метою зняття у сторін будь-яких сумнівів в об`єктивності та неупередженості судді при розгляді даної справи, запобігання нарікань на необ`єктивність та неупередженість головуючого судді, у зв`язку з наявним у сторони справи сумнівом щодо зовнішньої незалежності конкретного суді за вказаних підстав, з метою відновлення довіри до судової влади та виключення будь-якого сумніву у залежності головуючого, суд вважає за необхідне відвід головуючому судді Майдан С.І. задовольнити. Справу слід передати для перерозподілу.

Керуючись ст.ст.36, 40, 260 ЦПК України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд

у х в а л и в :

Заяву відповідача ОСОБА_2 про відвід головуючому судді Майдан С.І. за цивільною справою за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою задовольнити.

Цивільну справу №766/2319/15-ц за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою та за зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 , третя особа - Управління з питань державного архітектурно-будівельного контролю Херсонської міської ради про усунення перешкод у користуванні земельною ділянкою передати до Відділу документального забезпечення і діловодства Херсонського міського суду Херсонської області (канцелярії) для повторного перерозподілу автоматизованою системою документообігу суду даної справи іншому судді.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Суддя С.І.Майдан