справа №176/84/20
провадження №2/176/202/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 березня 2020 р. Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області в складі:

головуючого судді Крамар О.М.

з участю секретаря судових засідань Кіняк Т.Ю.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду у м. Жовті Води, за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, цивільну справу за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк "ПриватБанк" (, юридична адреса: м. Київ вул. Грушевського, буд 1Д, адреса для листування: Дніпропетровська область м. Дніпро вул. Набережна Перемоги, буд. 50) до ОСОБА_1 (зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором,-

ВСТАНОВИВ:

15 січня 2020 року на адресу Жовтоводського міського суду Дніпропетровської області надійшла позовна заява АТ КБ "ПриватБанк" до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором №б/н від 18.02.2011 року в розмірі 42365 грн. 05 коп. та судових витрат у розмірі 2102 грн. 00 коп.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «ПриватБанк», правонаступником якого є АТ КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву б/н від 18.02.2011 року, згідно якої отримав кредит у розмірі 5000,00 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг», «Правилами користування платіжною карткою» та «Тарифами Банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між ним та Банком Договір про надання банківських послуг, про що свідчить підпис відповідача у заяві.

Однак, відповідач ОСОБА_1 взяті на себе зобов`язання, щодо повернення кредиту та сплати відсотків за користування кредитними коштами, належним чином не виконує, що призвело до утворення заборгованості розмір якої, станом на 28.11.2019 року складає 42 365,05 грн.з яких:5867, 50 грн.- заборгованість за тілом кредиту, 0,00 грн. заборгованість за поточним тілом кредиту, 5867,50 грн. заборгованість за простроченим тілом кредиту, 0,00 грн. заборгованість за нарахованими відсотками, 0,00 грн. заборгованість за простроченими відсотками, 796,50 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України, 33207,48 грн. нарахована пеня, 0,00 грн. нараховано комісії, 500,00 грн. штраф (фіксована частина), 1993,57 грн. штраф (процентна складова).

Ухвалою судді від 10 лютого 2020 року по справі відкрито провадження та призначено до судового розгляду у порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами.

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» в судове засідання свого представника не направив, при цьому в позовній заяві представником позивача Гребенюк О.С. зазначено про розгляд справи за його відсутності.

Відповідачу ОСОБА_1 відповідно до вимог ЦПК України, за місцем реєстрації, направлено копію позовної заяви та додатків до неї, копію ухвали суду про відкриття провадження у справі та судову повістка про виклик до суду. Надано строк для подачі заперечень щодо розгляду справи в порядку спрощеного провадження, відзиву на позовну заяву за наданням суду доказів в обґрунтування свого відзиву. На адресу суду повернулося поштове повідомлення від з відміткою «адресат не проживає». Таким чином, відповідачу направлені документи відповідно до вимог ЦПК України, заперечень від відповідача не надійшло, відзив відповідач не подав.

Судом дотримані вимоги ст.131 ЦПК України, які регламентують, що у разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Враховуючи, що справа розглядається у порядку спрощеного позовного провадження, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Суд повно, всебічно та об`єктивно дослідивши матеріали справи, оцінивши зібрані по справі докази у їх сукупності, вважає, що позов підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Судом встановлено, що 18.02.2011 року ОСОБА_1 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку із чим підписав заяву № б/н, згідно якої отримав кредит у розмірі 5000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

В даній анкеті-заяві про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг, яка підписана позичальником ОСОБА_1 , розмір та порядок нарахування відсотків за користування кредитними коштами, пеня та штрафи сторонами не погоджувався.(а.с.12)

Разом з тим, позичальником ОСОБА_1 18 лютого 2011 року було підписано Довідку про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду», згідно якої останній своїм підписом засвідчив, що отримав кредит з видачею кредитної картки у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування ним за базовою ставкою 3 % в місяць (нараховується на залишок заборгованості виходячи з розрахунку 360 днів у році), та визначенням строку внесення щомісячних платежів до 25 числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості, з визначенням їх розміру (включаючи плату за використання кредитних коштів в звітному періоді) в розмірі 7 % від заборгованості, але не менше 50 грн. та не більше залишку заборгованості, зі сплатою пені за несвоєчасне погашення заборгованості у розмірі, який розраховується за наступною формулою: пеня = пеня 1 + пеня 2, де пеня 1 = базова відсоткова ставка по договору/30 нараховується на кожен день прострочення кредиту, пеня 2 = 1% від заборгованості, але не менше 30 грн. в місяць, нараховується 1 раз в місяць, при наявності заборгованості по кредиту або відсоткам 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму від 50 грн. та більше, штрафів у розмірі 500,00 грн. + 5% від суми заборгованості по кредиту, з урахуванням нарахованих та прострочених відсотків, за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань, передбачених договором, більше ніж на 30 днів (а.с. 13).

Таким чином дана довідка, яка підписана позичальником, відповідачем по справі ОСОБА_1 , підтверджує її приєднання до умов договору в розумінні положень статті 634 ЦК України, оскільки, підписавши цю довідку, відповідач особисто ознайомився з запропонованими йому умовами кредитування, тобто був обізнаний з умовами на яких отримав наданий позивачем кредит, а отже банк має право вимагати від позичальника виконання умов договору в частині сплати відсотків, пені, штрафів.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст.207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Ч.2 ст.1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із ч.1 ст.633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

Згідно з вимогами ст.634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч.1 ст.1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Згідно з вимогами ст.1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Відповідно до ст.629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було порушено вимоги статей 1049,1054 ЦК України, у зв`язку з чим, позивач має право вимагати погашення наданого відповідачу кредиту.

Судом встановлено, що відповідач користувався кредитними коштами та частково сплачував заборгованість за договором.

Таким чином, враховуючи наведені норми закону, умови договору, невиконання відповідачем добровільно зобов`язань щодо повернення використаних кредитних коштів, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума у розмірі 5867,50 грн., що є заборгованістю за тілом кредиту.

При цьому, як вбачається зі змісту позовної заяви позивач просить також стягнути заборгованість за простроченим тілом кредиту у розмірі 5867,50 грн., що співпадає за розміром заборгованості за тілом кредиту. Проте, суд виходить з того, що загальна заборгованості за «тілом» кредиту та заборгованість за простроченим «тілом» кредиту співвідносяться як загальне й окреме. Тому суду не доведено позивачем правомірність стягнення простроченого «тіла» кредиту за наявності заборгованості за «тілом» кредиту. Тому позов в частині стягнення простроченого «тіла» кредиту задоволенню не підлягає.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За змістом ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Виходячи з наведеного, суд вважає, що позовна вимога про стягнення з відповідача відсотків за ст. 625 ЦК України у сумі 796,50 грн. підлягає задоволенню, оскільки в даному випадку має місце прострочення боржника, а тому за прострочення грошового зобов`язання підлягає застосуванню саме така міра цивільно-правової відповідальності. Протилежного відповідачем не доведено.

Що стосується позовних вимог щодо стягнення неустойки суд вважає що вимоги про стягнення штрафів підлягають задоволенню, а у стягненні пені слід відмовити, враховуючи наступне.

Цивільно-правова відповідальність це покладення на правопорушника основаних на законі невигідних правових наслідків, які полягають у позбавленні його певних прав або в заміні невиконання обов`язку новим, або у приєднанні до невиконаного обов`язку нового додаткового.

Покладення на боржника нових додаткових обов`язків як заходу цивільно-правової відповідальності має місце, зокрема, у випадку стягнення неустойки (пені, штрафу).

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання (частина друга статті 549 ЦК України). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання (частина третя статті 549 ЦК України).

Виходячи зі змісту ст.ст.546, 548, 549 ЦК України, виконання зобов`язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов`язання.

Як передбачено умовами кредитного договору при порушенні позичальником строків платежів по кожному з грошових зобов`язань більш ніж на 30 днів позичальник зобов`язаний сплатити банку штраф: 500 грн. + 5% від суми позову (а.с.13).

За положеннями статті 61 Конституції України ніхто не може бути двічі притягнутий до юридичної відповідальності одного виду за одне й те саме правопорушення.

Враховуючи вищевикладене та відповідно до статті 549 ЦК України штраф і пеня є одним видом цивільно-правової відповідальності, а тому їх одночасне застосування за одне й те саме порушення строків виконання грошових зобов`язань за кредитним договором свідчить про недотримання положень, закріплених у ст.61 Конституції України, щодо заборони подвійної цивільно-правової відповідальності за одне і те саме порушення.

Зі змісту довідки про умови кредитування вбачається, що підставою нарахування пені та штрафу є порушення строків виконання грошового зобов`язання, тому підстави для одночасного стягнення пені та штрафів, відсутні.

На підставі викладеного, суд приходить до висновку про неможливість одночасного стягнення з відповідача штрафів (як процентної, так і фіксованої частин) та пені у межах відповідальності за зобов`язаннями за одним і тим самим кредитним договором, у зв`язку із чим вважає на можливе стягнути з відповідача на користь позивача тільки штрафи в сумі 500 грн. (фіксована частина) та 1993,57 (процентна складова), у стягненні пені за зобов`язаннями, слід відмовити, що повністю узгоджується з практикою Верховного Суду, викладеною у постановах: від 13 лютого 2019 року у справі № 216/2813/15 (провадження № 61-38341св18), від 13 лютого 2019 року у справі № 523/17197/15-ц (провадження № 61-24792св18), від 13 лютого 2019 року у справі № 2-884/10 (провадження № 61-24993св18) та іншими.

З урахуванням зазначеного, суд вважає, що з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» слід стягнути заборгованість за кредитним договором в сумі 9157,57 грн., що складається з наступного: заборгованість за тілом кредиту 5867,50 грн., заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України 796,50 грн., 500,00 грн. - штраф (фіксована частина); 1993,57 грн. штраф (процентна складова) залишивши без задоволення позовні вимоги в іншій частині.

Згідно п.3 ч.1 ст. 141 ЦПК України, із відповідача на користь позивача необхідно стягнути судові витрати пропорційно розміру задоволених позовних вимог у розмірі 454,36 грн.(9157,57 х 2102,00/42 365,05)

На підставі викладеного, у відповідності з зазначеними нормами закону і керуючись ст.ст. 12, 81, 141, 263-265ЦПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості - задовольнити частково.

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води, Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", (юридична адреса: м. Київ вул. Грушевського, буд 1Д, адреса для листування: Дніпропетровська область м. Дніпро вул. Набережна Перемоги, буд. 50адреса знаходження місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 50, , рахунок № UA 9003111, МФО № 305299) заборгованість за кредитним договором №б/н від 18.02.2011 року у розмірі 9157,57 грн., що складається з:

-5867,50 грн. - заборгованість за тілом кредиту;

-796,50 грн. заборгованість за відсотками нарахованими на прострочений кредит згідно ст.625 ЦК України;

-500,00 грн. - штраф (фіксована частина);

-1993,57 грн. штраф (процентна складова).

Стягнути із ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця міста Жовті Води, Дніпропетровської області, ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , зареєстрованого за адресою АДРЕСА_1 на користь акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", юридична адреса: м. Київ вул. Грушевського, буд 1Д, адреса для листування: Дніпропетровська область м. Дніпро вул. Набережна Перемоги, буд. 50адреса знаходження місто Дніпро, вулиця Набережна Перемоги, будинок 50, , рахунок № UA 9003111, МФО № 305299) витрати по сплаті судового збору у розмірі 456,36 грн.

В задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

На рішення суду може бути подана апеляційна скарга протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження на рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Строк на апеляційне оскарження може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин, крім випадків, зазначених у частині другій статті 358 ЦПК України.

Апеляційна скарга на рішення суду подається безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду.

Відповідно до п.п. 15.5 п.15 ч. 1 розділу ХШ Перехідних Положень ЦПК України в новій редакції, до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи через Жовтоводський міський суд Дніпропетровської області.

Рішення суду складено 16.03.2020 року.

Суддя Жовтводського міського суду О.М.Крамар

Дніпропетровської області