Справа № 513/524/20
Провадження № 2/513/347/20
Саратський районний суд Одеської області
З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
21 вересня 2020 року Саратський районний суд Одеської області у складі судді Рязанової К.Ю., за участю секретаря судового засідання Фабрикатор Н.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в смт. Сарата в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовною заявою Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення шкоди в порядку регресу,
Позовні вимоги обгрунтував тим, що 21 травня 2017 року з вини відповідача, який керував автомобілем марки «ВАЗ2101», державний номерний знак НОМЕР_1 у с. Надежда Саратського району Одеської області, трапилася дорожньо-транспортна пригода, а саме було допущено зіткнення з автомобілем марки «Chevrolet», державний номерний знак НОМЕР_2 .
Внаслідок вищевказаної дорожньо-транспортної пригоди транспортним засобам були завдані механічні пошкодження.
Постановою Саратського районного суду Одеської області у справі № 513/473/17 від 20.06.2017 року відповідач був визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Представник позивача до суду не з`явився, однак у позовній заяві просив розглянути справу за його відсутності, погодився на заочний розгляд справи (а.с. 3).
Відповідач до суду не з`явився, відзив суду не надав, належним чином неодноразово повідомлявся про розгляд справи за адресою місця свого проживання, зареєстрованою у встановленому законом порядку. Так, відповідачу було вручено під розписку судову повістку на 26.08.2020 року, копію ухвали про відкриття провадження та пакет документів (а.с. 45). У подальшому рекомендоване повідомлення повернулося з відміткою «адресат відсутній за вказаною адресою», що, разом з тим, вважається належним врученням судової повістки в силу ч. 8 ст. 128 ЦПК України. Окрім того, за правилами ч.11 ст.128 ЦПК України відповідач викликався до суду через оголошення на офіційному веб-сайті судової влади (а.с. 49, 56).
Відповідно до ч. 1 ст. 131 ЦПК України учасники судового процесу зобов`язані повідомляти суд про зміну свого місця проживання (перебування, знаходження) або місцезнаходження під час провадження справи. У разі відсутності заяви про зміну місця проживання або місцезнаходження судова повістка надсилається учасникам справи, які не мають офіційної електронної адреси та за відсутності можливості сповістити їх за допомогою інших засобів зв`язку, що забезпечують фіксацію повідомлення або виклику, на останню відому судові адресу і вважається доставленою, навіть якщо учасник судового процесу за цією адресою більше не проживає або не знаходиться.
За положеннями ч. 4 ст.223 ЦПК України у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення).
Відповідно до частини 1 ст.280 ЦПК України суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Частинами 1, 2 ст.281 ЦПК України встановлено, що про заочний розгляд справи суд постановляє ухвалу. Розгляд справи і ухвалення рішення проводяться за правилами загального чи спрощеного позовного провадження з особливостями, встановленими цією главою.
Враховуючи вищевказані обставини та норми закону, суд приходить до висновку про наявність умов для проведення заочного розгляду даної справи та ухвалення заочного рішення.
Дослідивши та оцінивши письмові докази, суд приходить до наступного.
Відповідно до ч.6 ст.82 ЦПК України постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, яка набрала законної сили, є обов`язковою для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалена постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.
Постановою Саратського районного суду Одеської області у справі № 513/473/17 від 20 червня 2017 року, яка набрала законної сили 03 липня 2017 року, встановлено, що 21 травня 2017 року о 18 годині 30 хвилин по вулиці Незалежності в с. Надежда Саратського району Одеської області ОСОБА_1 , порушивши п. 13.1 Правил дорожнього руху України, керуючи автомобілем марки «ВАЗ2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , що належить ОСОБА_2 на праві власності, не вибрав безпечну швидкість руху, безпечну дистанцію та інтервал руху, внаслідок чого допустив зіткнення з попереду рухавшимся в попутному напрямку транспортним засобом марки "CHEVROLET" державний реєстраційний номер НОМЕР_2 . Внаслідок ДТП автомобілі отримав механічні пошкодження. Вказаною постановою відповідача визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, за що на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу на користь держави у розмірі 340 гривень (а.с. 5).
Матеріалами справи встановлено, що цивільно-правова відповідальність автомобіля марки «ВАЗ2101» державний реєстраційний номер НОМЕР_1 , на момент ДТП не була застрахована, що підтверджено витягом з централізованої бази МТСБУ (а.с.10). Як вбачається з постанови суду, власником автомобіля на момент ДТП був ОСОБА_2 , однак керував автомобілем та вчинив правопорушення, яке спричинило шкоду, відповідач (а.с. 5).
Завдану внаслідок ДТП шкоду відповідач не відшкодував, тому власник пошкодженого автомобіля ОСОБА_4 з метою отримання відшкодування звернувся до МТСБУ з відповідною заявою, до якої було надано поліс обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АК/0713140, термін дії з 04 вересня 2016 року до 03 вересня 2017 року, забезпечений транспортний засіб - автомобіль марки «CHEVROLET», реєстраційний номер НОМЕР_2 (а.с. 8, 9, 29).
Згідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», у разі настання події, яка є підставою для проведення регламентної виплати, МТСБУ у межах страхових сум, що були чинними на день настання такої події, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.
Відповідно до п.40.3 ст.40 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» МТСБУ має право залучати аварійних комісарів, експертів або юридичних осіб, у штаті яких є аварійні комісари чи експерти, у порядку, встановленому Уповноваженим органом, для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків у випадках, визначених у статті 41 цього Закону.
Згідно з п.п. «а» п.41.1 ст.41 вказаного Закону, МТСБУ за рахунок коштів фонду захисту потерпілих, відшкодовує шкоду на умовах, визначених Законом, у разі її заподіяння транспортним засобом, власник якого не застрахував свою цивільно-правову відповідальність.
Частиною 1 ст. 1191 ЦК України встановлено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.
Згідно п.п. 38.2.1 п. 38.2 ст. 38 Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", МТСБУ після сплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до власника, водія транспортного засобу, який спричинив дорожньо-транспортну пригоду, який не застрахував свою цивільно-правову відповідальність, крім осіб, зазначених у пункті13.1 статті 13 цього Закону.
Таким чином, позивач відповідно до Закону України "Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" відшкодував шкоду, завдану відповідачем, який скоїв ДТП і не мав договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. За таких обставин позов підлягає повному задоволенню.
На підставі ст.141 ЦПК України з відповідача на користь позивача належить стягнути документально підтверджені витрати на сплату судового збору у розмірі 2102,00 гривні (а.с. 1).
Керуючись ст.1191 ЦК України, ст. ст. 22, 38, 41 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», ст. ст. 2, 5, 10-13, 81, 89, 258, 259, 263-265 ЦПК України, суд
Позов Моторного (транспортного) страхового бюро України до ОСОБА_1 про стягнення шкоди в порядку регресу - задовольнити повністю.
Заочне рішення може бути переглянуто Саратським районним судом за заявою відповідача, яку може бути подано протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Заочне рішення суду може бути оскаржене до Одеського апеляційного суду через Саратський районний суд Одеської області шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів після проголошення рішення, а відповідачем - протягом тридцяти з дати постановлення ухвали про залишення заяви про перегляд заочного рішення без задоволення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Суддя К. Ю. Рязанова