ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/1580/20 Справа № 205/5436/16-ц Суддя у 1-й інстанції - Остапенко Н. Г. Доповідач - Макаров М. О.
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 березня 2020 року м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду в складі:

головуючого судді Макарова М.О.

суддів Демченко Е.Л., Куценко Т.Р.

при секретарі Керімовій-Бандюковій Л.К.

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Дніпро цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2019 року по справі за позовом ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Північтранс, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, -

В С Т А Н О В И Л А :

У липні 2016 року ОСОБА_1 звернулася до суду із позовом до публічного акціонерного товариства Північтранс про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Позовні вимоги ОСОБА_1 мотивовані тим, що 18 липня 2015 року ОСОБА_2 , перебуваючи у трудових відносинах з ПАТ «Північтранс», керуючи автобусом «БАЗ», д.н.з. НОМЕР_1 , скоїв ДТП, в наслідок чого пошкодив автомобіль «Хюндай Соната», д.н.з. НОМЕР_2 , який належить ОСОБА_1 ..

Враховуючи викладене, позивачка просила стягнути з відповідача на її користь матеріальні збитки у загальному розмірі 267 597,03 грн..

Рішенням Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2019 року відмовлено в задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 ..

Рішення суду мотивоване тим, що в матеріалах справи відсутня інформація щодо вартості та дати продажу автомобіля «Хюндай Соната», а тому беручи до уваги встановлену ст.13 ЦПК України диспозитивність цивільного судочинства, суд прийшов до висновку про недоведеність позивачкою розміру завданої шкоди.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Просила рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким її позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що в протоколі про адміністративне правопорушення зазначено місце роботи правопорушника водія ОСОБА_2 - ПАТ Північтранс. Крім того, апелянт зазначає, що заявлена матеріальна шкода підтверджена належними доказами, а тому підлягає стягненню з відповідача на її користь.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги і заявлених вимог, колегія суддів вважає, що апеляційну скаргу необхідно задовольнити частково, а рішення суду скасувати, з наступних підстав.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , суд першої інстанції виходив з недоведеності заявленого розміру матеріальної шкоди.

Колегія судді не може погодитись із вказаним висновком суду першої інстанції.

Задовольняючи частково позовні вимоги ОСОБА_1 , колегія суддів виходить з наступного.

Так, матеріалами справи та судом першої інстанції встановлено, що Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 02 вересня 2015 року встановлено, що 18 липня 2015 року ОСОБА_2 , керуючи транспортним засобом «БАЗ», д/н НОМЕР_1 , при виникненні небезпеки у вигляді автомобіля «Хюндай», р.н.з. НОМЕР_2 , яким керував ОСОБА_4 , не вжив заходів щодо зменшення швидкості свого руху аж до зупинки транспортного засобу або безпечного об`їзду перешкоди, в результаті чого допустив зіткнення із зазначеним автомобілем, завдавши матеріальні збитки.

Згідно з ч.6 ст.82 ЦПК України вирок суду в кримінальному провадженні, ухвала про закриття кримінального провадження і звільнення особи від кримінальної відповідальності або постанова суду у справі про адміністративне правопорушення, які набрали законної сили, є обов`язковими для суду, що розглядає справу про правові наслідки дій чи бездіяльності особи, стосовно якої ухвалений вирок, ухвала або постанова суду, лише в питанні, чи мали місце ці дії (бездіяльність) та чи вчинені вони цією особою.

Встановлено, що згідно копії свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу, власником автомобіля Хюндай, р.н.з. НОМЕР_2 , є ОСОБА_1 , а відповідно до інформації з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань основним видом діяльності ПАТ «Північтранс» є пасажирський наземний транспорт міського та приміського сполучення.

Згідно Паспорту автобусного маршруту загального користування № НОМЕР_3 , погодженого УДАІ ГУ МВС України в Дніпропетровській області 28 жовтня 2013 року, затвердженого Дніпропетровською обласною державною адміністрацією 04 листопада 2013 року та змін до нього № 30, ПАТ «Північтранс» здійснює перевезення пасажирів на маршруті Дніпропетровськ АВЦ-Першотравенка ч/з с. Чаплинка.

Відповідно до копії Наказу ПАТ «Північтранс» по особовому складу № 180/-К від 01 листопада 2013 року ОСОБА_2 прийнятий за основним місцем роботи водієм автотранспортних засобів 3-го класу автобуса марки «Баз» 4-ої а/к (бр. 45) та згідно з відповіддю № 1031 від 17 листопада 2015 року продовжує працювати водієм в ПАТ «Північтранс».

За змістом пункту 6 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ від 01.03.2013р. № 4 «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» особою, яка зобов`язана відшкодувати шкоду, завдану джерелом підвищеної небезпеки, є фізична або юридична особа, що на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, позички тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку. Якщо особа під час керування транспортним засобом має посвідчення водія на право керування транспортним засобом відповідної категорії і реєстраційний документ на транспортний засіб, переданий їй власником або іншою особою, яка на законній підставі використовує такий транспортний засіб, то саме ця особа буде нести відповідальність за завдання шкоди (пункт 2.2 Правил дорожнього руху України). На особу, яка перебувала в трудових відносинах на підставі трудового договору (контракту) і завдала шкоди життю чи здоров`ю у зв`язку з використанням транспортного засобу, що належить роботодавцю, відповідальність за завдання шкоди може бути покладена лише за умови, якщо буде доведено, що вона заволоділа транспортним засобом неправомірно (частини третя і четверта статті 1187 ЦК).

Відповідно до ч.1 ст.1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов`язків.

Судом першої інстанції встановлено, що ПАТ «Північтранс» заперечує факт того, що під час ДТП ОСОБА_2 виконував свої трудові обов`язки з перевезення пасажирів, що підтверджується відсутністю записів про проходження передрейсового та післярейсового медичного огляду ОСОБА_2 .. Окрім того, ОСОБА_2 на момент ДТП перебував за кермом невідомого для ПАТ «Північтранс» транспортного засобу «БАЗ», р.н.з. НОМЕР_1 , який належить ОСОБА_3 , а відтак у ПАТ «Північтранс» відсутній обов`язок з відшкодування завданої працівником шкоди.

Згідно письмових пояснень представника ПАТ «Північтранс» та копією тимчасового реєстраційного талону ДХХ № НОМЕР_4 на транспортний засіб марки БАЗ, д.н.з. НОМЕР_1 , вбачається, що з 06 жовтня 2015 року зазначений транспортний засіб перебуває в оренді ПАТ «Північтранс».

Таким чином, суд вірно не взяв до уваги посилання представника відповідача про те, що підприємству взагалі нічого невідомо про автобус, яким керував ОСОБА_2 під час ДТП, оскільки фактично через 3 місці після ДТП підприємство уклало договір оренди вказаного транспортного засобу.

З письмових та наданих у судовому засіданні пояснень ОСОБА_2 , що він з 01 липня 2013 року працює водієм ПАТ «Північтранс», за ним був закріплений транспортний засіб марки БАЗ, р.н.з. НОМЕР_5 , на якому він виконував перевезення пасажирів по маршруту м. Дніпропетровськ - с. Першотравенка. В середині липня 2015 року зазначений вище транспортний засіб зламався і йому для виконання перевезення пасажирів по зазначеному маршруту було надано транспортний засіб марки БАЗ, р.н.з. НОМЕР_1 . 18 липня 2015 року він, як водій, і як завжди, проходив медичний огляд та передрейсовий (післярейсовий) технічний огляд транспортного засобу на території автовокзалу «Дніпропетровськ - Центральний» в філіалі підприємства TOB «ДРМЦБДР» «Профінформ», з яким ПАТ «Північтранс» уклало договір про проведення передрейсового (післярейсового) технічного огляду транспортного засобу та передрейсового (післярейсового) медичного огляду водіїв. Пасажири сідали до автобуса на підставі квитків, які вони придбали в касі автовокзалу м. Дніпропетровська, в деяких випадках, пасажири підсаджувалися по маршруту та розраховувалися за проїзд безпосередньо з ним, на їх вимогу він надавав квитки на проїзд.

Крім того, згідно з пояснювальної записки, наданої ОСОБА_2 20 липня 2017 року на ім`я начальника ПАТ «Північтранс», вбачається, що ОСОБА_2 18 липня 2015 року працював на маршруті Дніпропетровськ-Першотравенка на автомобілі НОМЕР_1 , у зв`язку з тим, що автомобіль НОМЕР_5 був поставлений на ремонт. ОСОБА_2 на путівці маркером зафарбував номер, написав інший та взявши інший автомобіль поїхав на маршрут.

Відповідно до відповіді № 03-11/16 від 03 листопада 2016 року у TOB «ДРМЦБДР» «Профінформ» відсутня інформація у зв`язку з її знищенням під час затоплення 14 жовтня 2015 року, що підтверджується висновком про результати перевірки інформації, що надійшла до чергової частини, затвердженого начальником Красногвардійського РВ ДМУ ГУМВС України в Дніпропетровській області Є.В. Весна.

Згідно з відповіддю № 05/738, наданої ПАТ «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій» 28 листопада 2016 року, на підприємстві не зберігаються відомості за 2015 рік відносно автотранспортних підприємств, які обслуговували автобусні маршрути загального користування для перевезення пасажирів, а також щодо водіїв, які здійснювали перевезення.

Відповідно до відповіді № 12/277, наданої ПАТ «Дніпропетровське обласне підприємство автобусних станцій» 13 червня 2017 року, надати інформацію щодо продажу квитків на рейс « АДРЕСА_1 - АДРЕСА_2 » 15, АДРЕСА_3 , АДРЕСА_4 та 18 липня 2015 року немає можливості, в зв`язку зі збігом строків зберігання інформації.

Допитана в якості свідка по справі ОСОБА_5 зазначила, що 18 липня 2015 року вона на автовокзалі м. Дніпро (на той час м. Дніпропетровськ) в касі № 1 придбала квиток на автобус за маршрутом м. Дніпропетровськ - с. Першотравенка до с. Хутірське Петриківського району Дніпропетровської області та завчасно зайняла місце в салоні автобусу, яким в якості водія керував ОСОБА_6 . Перед відправленням до автобусу заходила жінка диспетчер та перевіряла документи водія та наявність пасажирів в салоні. На мосту в місті сталася дорожньо-транспортна пригода, в результаті якої вона отримала травму носа від удару об сидіння попереду. В подальшому її забрала машина швидкої допомоги до лікарні. Також з автобуса до лікарні разом із нею забрали кілька травмованих, в тому числі жінку ОСОБА_7 та чоловіка, якого вона не знала з травмою руки.

Допитані в якості свідка ОСОБА_7 та ОСОБА_8 також пояснили, що ІНФОРМАЦІЯ_1 року вони їхали автобусом із маршрутною табличкою «Дніпропетровськ - Першотравенськ», спочатку до м. Дніпро, а біля 12.40 годин на цьому ж автобусі їхали додому, яким керував ОСОБА_6 ..

Врахувавши вказані обставини справи та покази свідків, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що ОСОБА_2 18 липня 2015 року керуючи автомобілем «БАЗ», р.н.з. НОМЕР_1 , по маршруту Дніпропетровськ АВЦ-Першотравенка ч/з с. Чаплинка, здійснював свої трудові обов`язки з перевезення пасажирів на маршруті належному ПАТ «Північтранс».

Згідно з п.1.7 ст.1 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Відповідно до полісу № АЕ/4004118, автомобіль «БАЗ», д/н НОМЕР_1 , на момент ДТП був забезпеченим транспортним засобом в ПАТ «СК «Країна». Ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну складає 50 000,00 грн. Розмір франшизи 500,00 грн..

Відповідно до п.22.1 ст.22 ЗУ «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну третьої особи.

Як вбачається з листа ПАТ «СК «Країна» № 600 від 18 січня 2018 року у зв`язку з відсутністю у ПАТ «СК «Країна» документа, що підтверджує розмір заявленої шкоди, а саме експертизи, страховиком було оцінено шкоду, пов`язану з пошкодженням транспортного засобу «Хюндай Соната», д.н.з. НОМЕР_2 , на підставі ремонтної калькуляції від 10 серпня 2015 року № 36437, відповідно до якої вартість відновлювального ремонту транспортного засобу становить 72919,58 грн..

За таких обставин, ПАТ «СК «Країна» на підставі ремонтної калькуляції від 10 серпня 2015 року № 36437 виплатило 06 жовтня 2015 року власнику пошкодженого транспортного засобу «Хюндай Соната», кошти у розмірі 49500,00 грн., як відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП.

Відповідно до Висновку № 0308/15/15, складеного експертом Дроздовим Ю.В. 12 серпня 2015 року, щодо визначення вартості матеріального збитку спричиненого власнику транспортного засобу, вартість матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля «Хюндай Соната» - складає 282 716,38 грн..

Згідно з наданого позивачем висновку № 5311/16/16, складеного експертом Дроздовим Ю.В. 25 листопада 2016 року, щодо визначення вартості матеріального збитку спричиненого власнику транспортного засобу (доповненого висновку № 0308/15/15 від 12 серпня 2015 року), вартість матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля «Хюндай Соната», д.н.з. НОМЕР_2 , складає 308 674,07 грн..

Законом № 1961-IV визначено порядок розрахунку шкоди, пов`язаної з пошкодженням транспортного засобу. Так, відповідно до статті 29 цього Закону у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством. Такий розрахунок здійснюється згідно з Методикою товарознавчої експертизи та оцінки колісних транспортних засобів, затвердженої наказом Міністерства юстиції України, Фонду державного майна України від 24 листопада 2003 року № 142/5/2092 (далі Методика).

Відповідно до пунктів 1.6, 8.1 та 8.3 Методики відновлювальний ремонт (або ремонт) - це комплекс операцій щодо відновлення справності або роботоздатності колісного транспортного засобу чи його складника(ів) та відновлення їхніх ресурсів. Ремонт здійснюється методами відновлення чи заміни складових частин. Для визначення вартості матеріального збитку, завданого власнику колісного транспортного засобу, застосовуються витратний підхід і метод калькуляції вартості відновлювального ремонту. Вартість матеріального збитку визначається як сума вартості відновлювального ремонту з урахуванням значення коефіцієнта фізичного зносу складників колісного транспортного засобу та величини втрати товарної вартості.

Встановлено, що пошкоджений транспортний засіб «Хюндай Соната», позивачкою було продано без його відновлення у зв`язку з недоцільністю ремонту.

Отже, позивачем було здійснено продаж пошкодженого автомобіля (його залишків), тобто даний транспортний засіб не відновлювався позивачем до попереднього стану.

Згідно з ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди, тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1194 ЦК України передбачено, що особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Враховуючи викладене, а саме те, що розмір матеріального збитку спричиненого власнику автомобіля «Хюндай Соната» - складає 282 716,38 грн., страховою компанією було сплачено 49 500,00 грн., - колегія судді приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача на її користь матеріальної шкоди в сумі 233 216,38 грн..

При цьому, колегія суддів вважає безпідставним висновок суду першої інстанції про те, що відсутність інформації щодо вартості та дати продажу автомобіля «Хюндай Соната», є підставою для відмови у задоволенні позовних вимог, так як в даному випадку розмір матеріальної шкоди на час дорожньо-транспортної пригоди був встановлений Висновком, а тому вказана сума підлягає стягненню з урахуванням сплаченого страховою компанією страхового відшкодування.

На вказане суд першої інстанції уваги не звернув, в зв`язку із чим дійшов помилкового висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ..

Оскаржуване рішення як таке, що суперечить нормам матеріального та процесуального права підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про часткове задоволення позовних вимог ОСОБА_1 ..

Відповідно до ст. 141 ЦПК України з публічного акціонерного товариства Північтранс на користь ОСОБА_1 підлягає стягненню судовий збір в сумі 6689,92 грн..

Керуючись ст.ст. 259, 367, 374, 376 ЦПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Ленінського районного суду м. Дніпропетровська від 17 вересня 2019 року скасувати.

Позов ОСОБА_1 до публічного акціонерного товариства Північтранс, треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди задовольнити частково.

Стягнути із публічного акціонерного товариства Північтранс на користь ОСОБА_1 233 216,38 грн на відшкодування матеріальної шкоди та судовий збір в сумі 6689,92 грн.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її проголошення і може бути оскаржена у касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів.

Головуючий суддя М.О. Макаров

Судді Е.Л. Демченко

Т.Р. Куценко