Справа № 202/6537/19
Пров. № 2/202/500/2020
Р І Ш Е Н Н Я

Іменем України

28 вересня 2020 року Індустріальний районний суд м. Дніпропетровська у складі:

головуючого судді: - Бєльченко Л.А.

при секретарі: - Нетеса Н.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди,

В С Т А Н О В И В:

Позивач звернулася до суду з цим позовом, зазначаючи, що 17.05.2019 року в місті Дніпрі на перехресті проспекту Слобожанського з вулицею Байкальською сталася дорожньо-транспортна пригода за участі її, позивача, автомобіля «Фольцваген Тігуан», реєстраційний номер НОМЕР_1 , під керуванням водія ОСОБА_3 , та автомобіля «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_2 . Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди її, позивача, автомобіль було пошкоджено. Постановою судді Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди. Позивач зазначила, що відповідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу № 6577 від 31.05.2019 року розмір матеріального збитку, спричиненого пошкодженням автомобіля «Фольцваген Тігуан», реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 362 805,56 грн. Вартість вказаного висновку експерта становить 3000,00 грн. Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 на час скоєння дорожньо-транспортної пригоди була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/9566783. Відповідно до вказаного договору ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 100 000,00 грн., розмір франшизи - 2000. Позивач зазначила, що 16.07.2019 року ПАТ «НАСК «Оранта» здійснила виплату їй страхового відшкодування у межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи у розмірі 98 000,00 грн.

Крім того, позивач вказала, що внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди їй була завдана моральна шкода, котра полягала у душевних стражданнях, нервових порушеннях. Так, внаслідок ДТП було завдано шкоди здоров`ю її маленької дитини, що встановлено та підтверджується постановами суду по ДТП. Внаслідок ДТП вона по цей час вимушена разом з дитиною постійно лікуватися, проходити курси реабілітації та відвідувати психолога з метою відновлення свого морального, психічного стану та здоров`я. Дитина змушена приймати різного роду ліки, постійно консультуватися у лікарів та бути під наглядом. До теперішнього часу дитина боїться сідати в автомобіль. Крім цього, був суттєво пошкоджений у ДТП її, позивача, новий автомобіль, в результаті чого у неї виникли психотравматичні фактори, які призвели до погіршення здоров`я, депресії, порушення сну, швидкої втомлюваності, дратівливості. Вона втратила душевний спокій, оскільки повинна хвилюватися за стан своєї дитини, за її здоров`я, витрачати додатковий час, змінювати плани та відволікатися від своїх звичайних справ задля врегулювання ситуації з приводу ДТП, яка виникла не з її вини,а з вини відповідача, що позбавило її раду немайнових благ і примусило докласти додаткових зусиль для організації свого життя та життя сім`ї. Розмір завданої їй внаслідок ДТП моральної шкоди вона оцінює у 83 460,00 грн.

У зв`язку з викладеним, позивач просила суд стягнути з відповідача на її користь на відшкодування матеріальної шкоди різницю між розміром завданого пошкодженням її авто збитку та сумою виплаченого страхового відшкодування у розмірі 264 805,56 грн., вартість витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 3 000,00 грн., витрати на послуги евакуатора у розмірі 1 000,00 грн., 83 460,00 грн. на відшкодування моральної шкоди та судові витрати у справі.

В судовому засіданні представник позивача Константинов Р.Д. підтримав позовні вимоги та просив їх задовольнити.

Відповідач та його представник ОСОБА_4 в судовому засіданні заперечували проти задоволення позову, зазначаючи, що на час розгляду справи позивач відремонтувала пошкоджений під час ДТП автомобіль «Фольцваген Тігуан», реєстраційний номер НОМЕР_1 та вартість відновлювального ремонту автомобіля позивача склала 158 034,00 грн., що є значно меншою сумою, аніж зазначено у наданому позивачем висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначенню вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу. Представник відповідача вказала, що відповідно до пункту 14 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 року «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» якщо особа після ДТП виконала роботи по ремонту, то відшкодування збитків відбувається на підставі тих документів, що підтверджують перелік, обсяг і вартість робіт та витрачених матеріалів і саме ці витрати мають бути їй відшкодовані. З цих підстав відповідач та його представник просили відмовити позивачеві у задоволенні позову.

Суд, вислухавши учасників судового процесу, дослідивши письмові докази у справі, вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що 17.05.2019 року в місті Дніпрі на перехресті проспекту Слобожанського з вулицею Байкальською сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля «Фольцваген Тігуан», реєстраційний номер НОМЕР_1 , котрий на праві власності належить позивачеві, під керуванням водія ОСОБА_3 , та автомобіля «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 під керуванням відповідача ОСОБА_2 , в результаті чого транспортні засоби отримали механічні пошкодження.

Постановою Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 03.07.2019 року ОСОБА_2 визнано винним у скоєнні вказаної дорожньо-транспортної пригоди (а.с. 11,12-13).

Відповідно до висновку експертного дослідження автотоварознавця по визначення вартості матеріального збитку колісного транспортного засобу № 6577 від 31.05.2019 року розмір матеріального збитку, спричиненого пошкодженням автомобіля «Фольцваген Тігуан», реєстраційний номер НОМЕР_1 , складає 362 805,56 грн. (а.с. 15-36).

Вартість проведення вказаного експертного дослідження становить 3000,00 грн. (а.с. 37).

Відповідно до наданої СТО «Пегас» копії акту виконаних робіт на автомобіль VW Tiguan № 061 від 18.09.2019 року, автомобіль позивача «Фольцваген Тігуан», реєстраційний номер НОМЕР_1 на час розгляду справи відремонтовано та вартість відновлювальних робіт склала 304 511,00 грн.(а.с. 105).

На час скоєння дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «ВАЗ», реєстраційний номер НОМЕР_2 була застрахована у ПАТ «НАСК «Оранта» відповідно до договору обов`язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АМ/9566783 від 22.11.2018 року. Відповідно до умов вказаного полісу ліміт відповідальності страховика за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 100 000,00 грн.; розмір франшизи 2000 грн. (а.с. 90).

Судом встановлено, що 16.07.2019 року ПАТ «НАСК «Оранта» здійснила виплату позивачеві страхового відшкодування у межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи у розмірі 98 000,00 грн. (а.с. 14).

Відповідно до вимог частини першої статті 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Відповідно до частини другої ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об`єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з частиною п`ятою цієї статті особа, яка здійснює діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, відповідає за завдану шкоду, якщо вона не доведе, що шкоди було завдано внаслідок непереборної сили або умислу потерпілого.

У відповідності до статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Пунктом 1 частини 2 статті 22 ЦК України визначено, що збитками є витрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права.

Згідно зі статтею 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов`язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов`язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 22 Закону України «Про обов`язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров`ю, майну, третьої особи.

Відповідно до статті 29 цього Закону, у зв`язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов`язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Згідно зі ст. 1194 ЦК України особа, яка застрахувала свою цивільну відповідальність, у разі недостатності страхової виплати (страхового відшкодування) для повного відшкодування завданої нею шкоди зобов`язана сплатити потерпілому різницю між фактичним розміром шкоди і страховою виплатою (страховим відшкодуванням).

Отже, встановивши, що ПАТ «НАСК «Оранта» здійснила виплату позивачеві страхового відшкодування у розмірі 98 000,00 грн. у межах ліміту відповідальності за вирахуванням франшизи у розмірі 2000,00 грн., суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню різниця між фактичним розміром шкоди, тобто вартістю відновлювального ремонту автомобіля, та страховим відшкодуванням у розмірі 206 511 грн. (304 511,00 грн. - 98 000,00 грн.).

Також суд вважає, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню витрати на проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 3 000,00 грн. та витрати на послуги евакуатора у розмірі 1 000,00 грн., здійснення котрих підтверджується відповідними платіжними документами (а.с. 37,38,39).

Суд критично ставиться до посилань представника відповідача на те, що розмір фактичних витрат на ремонт автомобіля є значно меншим за 362 805,56 грн. та становить 158 034,00 грн. відповідно до калькуляції СТО «Пегас» від 28.05.2019 року, оскільки вказана калькуляція не є належним та допустимим доказом, так як не містить ані підписів замовника та виконавця, ані печатки СТО (а.с. 61). Крім того, зазначене спростовується наданим СТО «Пегас» на виконання ухвали суду про витребування доказів актом виконаних робіт на автомобіль VW Tiguan № 061 від 18.09.2019 року, відповідно до якого вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 304 511,00 грн.(а.с. 105).

Таким чином, суд задовольняє позовні вимоги в частині відшкодування матеріальної шкоди, завданої пошкодженням транспортного засобу частково.

Суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 про відшкодування моральної шкоди підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до частини першої статті 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності вини, крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Судом встановлено, що внаслідок неправомірних дій відповідача ОСОБА_2 позивачеві було завдано моральної шкоди, оскільки з вини відповідача було пошкоджено автомобіль позивача, що завдало останній певних незручностей, які полягали в тому, що вона певний час не могла користуватися цим транспортним засобом, порушено було її звичний уклад життя.

Виходячи з конкретних обставин справи, принципів справедливості і розумності, приймаючи до уваги характер та глибину моральних страждань позивача, суд вважає можливим стягнути з відповідача ОСОБА_2 на користь позивача на відшкодування моральної шкоди 5 000,00 гривень.

За таких обставин, суд задовольняє позовні вимоги ОСОБА_1 частково.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат у справі, суд відповідно до статті 141 ЦПК України стягує з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 2 155,11 грн. пропорційно до частини задоволених судом позовних вимог. Вимог про відшкодування інших судових витрат, в тому числі витрат на правову допомогу, позивачем не заявлено та доказів їх понесення не надано.

Керуючись ст. 4,5,10,13,81,89,259-263,265 ЦПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги ОСОБА_1 задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_2 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , АДРЕСА_1 ) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_4 , АДРЕСА_2 ) на відшкодування матеріальної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди 264 805,56 грн., вартість витрат на проведення експертного автотоварознавчого дослідження у розмірі 3 000,00 грн., витрати на послуги евакуатора у розмірі 1 000,00 грн., а всього - 268 805 (двісті шістдесят вісім тисяч вісімсот п`ять) грн.. 56 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, 5000 (п`ять тисяч) грн.. 00 коп.

Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 3 456,46 грн.

У задоволенні решти вимог ОСОБА_1 відмовити.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення може бути оскаржене до Дніпровського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги через суд першої інстанції протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Суддя Бєльченко Л.А.