Ухвала

21вересня 2020 року

м. Київ

справа № 686/1025/16-ц

провадження № 61-9989ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду: Луспеника Д. Д.(суддя-доповідач), Гулька Б. І., Лідовця Р. А.,

розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2016 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 25 травня 2020 року у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:

У січні 2016 року публічне акціонерне товариство комерційний банк «ПриватБанк» (далі - ПАТ КБ «ПриватБанк», банк) звернулося до суду з указаним вище позовом.

Заочним рішенням Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2016 року позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 13 769,33 доларів США (еквівалент - 325 506,96 грн) та 16 525,54 грн заборгованості за кредитним договором № 101117-CRED від 19 листопада 2007 року. Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

Постановою Хмельницького апеляційного суду від 25 травня 2020 року апеляційну скаргу ОСОБА_1 задоволено частково. Заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2016 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов ПАТ КБ «ПриватБанк» задоволено частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ПАТ КБ «ПриватБанк» 3 472,98 доларів США - заборгованість за кредитом, 4 569,48 доларів США - заборгованість по процентах за користування кредитом, 250 грн - штраф (фіксована частина), 10 756,71 грн - штраф (процентна складова). Вирішено питання щодо розподілу судових витрат. У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.

08 липня 2020 року до Верховного Суду засобами поштового зв`язку надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2016 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 25 травня 2020 року, у якому заявник просить скасувати оскаржувані судові рішення та ухвалити нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог банку відмовити.

Ухвалою Верховного Суду від 20 липня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про звільнення від сплати судового збору відмовлено. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишено без руху з наданням строку для усунення її недоліку, а саме запропоновано сплатити судовий збір за подання касаційної скарги і надати документи, що підтверджують його сплату. Зазначено строк виконання ухвали, а також попереджено про наслідки її невиконання.

Ухвалою Верховного Суду від 26 серпня 2020 року у задоволенні клопотання ОСОБА_1 про зменшення судового збору відмовлено. Продовжено ОСОБА_1 строк для усунення недоліківкасаційної скарги.

У наданий судом строк заявник направив матеріали на усунення недоліків, зазначених в ухвалі Верховного Суду від 20 липня 2020 року.

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною першою статті 394 ЦПК України передбачено, що одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Підстави касаційного оскарження судових рішень визначені у частині другій статті 389 ЦПК України.

Частиною восьмою статті 394 ЦПК України передбачено, що в ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження та строк для подання учасниками справи відзиву на касаційну скаргу.

На обґрунтування підстав касаційного оскарження судових рішень

ОСОБА_1 зазначає, що судами попередніх інстанцій застосовано норми права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду України

від 21 жовтня 2015 року у справі № 6-2003цс15 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім цього, судові рішення оскаржуються з підстав, передбачених частиною третьою статті 411 ЦПК України, зокрема, суди належним чином не дослідили зібрані у справі докази, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

У касаційній скарзі заявник також посилається на те, що рішення суду першої інстанції було ухвалено за його відсутності, без належного повідомлення про час та місце розгляду справи.

Касаційна скарга ОСОБА_1 подана у передбачений статтею 390 ЦПК України строк на касаційне оскарження та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України, зокрема, касаційна скарга містить підстави касаційного оскарження, передбачені пунктами 1, 4 частини другої статті 389 ЦПК України.

З урахуванням наведеного касаційне провадження у цій справі необхідно відкрити.

Керуючись статтями 389, 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Першої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у справі за позовом публічного акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за кредитним договором за касаційною скаргою ОСОБА_1 на заочне рішення Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 11 травня 2016 року та постанову Хмельницького апеляційного суду від 25 травня 2020 року.

Витребувати з Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області вищевказану цивільну справу (№ 686/1025/16-ц).

Надіслати іншим учасникам справи копію касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк до 21 жовтня 2020 року.

До відзиву необхідно додати докази надсилання відзиву та доданих до нього документів іншим учасникам справи.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: Д. Д. Луспеник

Б. І. Гулько

Р. А. Лідовець