Постанова

Іменем України

21 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 727/10184/18

провадження № 61-17787св19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Русинчука М. М. (суддя-доповідач), Антоненко Н. О., Журавель В. І.,

учасники справи:

позивач - ОСОБА_1 ,

відповідач - Публічне акціонерне товариство «Державний ощадний банк України»,

третя особа - ОСОБА_2 ,

розглянув у попередньому судовому засіданні у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційні скарги ОСОБА_2 та ОСОБА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 16 травня 2019 року в складі судді Слободян Г. М. та постанову Чернівецького апеляційного суду від 03 вересня 2019 року в складі колегії суддів: Височанської Н. К., Лисака І. Н., Перепелюк І. Б.,

ВСТАНОВИВ :

Короткий зміст позовних вимог

У вересні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України», третя особа з самостійними вимогами ОСОБА_2 , в якому просив стягнути з ПАТ «Державний ощадний банк України» на його користь суму грошового переказу в розмірі 280 000,00 грн, комісію в розмірі 2 820,00 грн та пеню в розмірі 3 360,00 грн.

Свої вимоги позивач мотивував тим, що у відділенні №10025/054 філії Чернівецького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» ним було відправлено на ім`я ОСОБА_2 через систему грошових переказів «Швидка копійка»: 27 липня 2018 року переказ № НОМЕР_1 на суму 140 000,00 грн та сплачено комісію у розмірі 1 410,00 грн; 28 липня 2018 року ще один грошовий переказ на суму 140 000,00 грн № зі сплатою комісії у розмірі 1 410,00 грн, що підтверджується заявами на відправку переказів.

08 серпня 2018 року ОСОБА_2 , як отримувач грошових переказів, перебуваючи у місті Одеса (Україна), звернувся у відділення Ощадбанку за отриманням вище вказаних грошових переказів, однак у видачі коштів йому було відмовлено у зв`язку з тим, що грошових переказів у системі банку не зареєстровано.

ОСОБА_1 звернувся до ПАТ «Державний ощадний банк України» з заявою про заблокування видачі грошових коштів, а у разі їх виплати надати інформацію про дату та місце виплати, особу отримувача, надати відео камер спостережень з відділення банку де були виплачені кошти. У відповідь на вказану заяву ним було отримано лист з Одеського обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України», в якому повідомлено, що викладені ним обставини потребують додаткового вивчення, банком ініційовано проведення службового розслідування.

20 серпня 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Шевченківського ВП Чернівецького ВП ГУНП в Чернівецькій області з заявою про вчинення кримінального правопорушення. На даний час проводиться досудове розслідування.

Станом на 07 вересня 2018 року належний отримувач грошових переказів ОСОБА_2 їх не отримав, ОСОБА_1 було направлено на адресу ПАТ «Державний ощадний банк України» та Чернівецького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» заяву про повернення коштів за невиплаченими грошовими переказами у розмірі 280 000,00 грн та сплачену комісію у розмірі 2 820,00 грн, яка залишена без задоволення. У зв`язку з простроченням банком строку переказу ініціатору невиплачених грошових переказів, починаючи з тридцять четвертого робочого дня банк має сплатити ініціатору пеню у розмірі 0,1 відсотка суми переказу за кожний день прострочення, яка не може перевищувати 10 відсотків суми переказу.

У листопаді 2018 року ОСОБА_2 звернувся до суду з позовом публічного акціонерного товариства «Державний ощадний банк України» про захист прав споживача фінансових послуг, стягнення суми грошового переказу та пені.

Позов мотивований тим, що 27 та 28 липня 2018 року ОСОБА_1 на його ім`я через систему «Швидка копійка» відправлено грошові перекази № на загальну суму 280 000,00 грн, які він не отримав, відтак вказані кошти були виплачені неналежному отримувачу ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянину Республіки Молдова, який пред`явив паспорт.

Посилаючись на вказані обставини просив суд стягнути з ПАТ «Державний ощадний банк України» на його користь суму грошового переказу в розмірі 280 000,00 грн та пеню в розмірі 30 800,00 грн.

Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Шевченківського районного суду міста Чернівці від 16травня 2019 року, залишеним без змін постановою Чернівецького апеляційного суду від 03 вересня 2019 року, у задоволенні позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відмовлено.

Суди попередніх інстанцій, ухвалюючи рішення, виходили із того, що позивач та третя особа із самостійними вимогами на предмет спору не довели порушення їхніх прав, як суб`єктів переказу.Обставини порушення працівником банку правил видачі грошових переказів чи порушення норм закону у встановленому законом порядку не доведені, а тому відсутні підстави для задоволення позовів.

Короткий зміст вимог касаційних скарг

У жовтні 2019 року ОСОБА_1 та ОСОБА_2 звернулись до Верховного Суду з касаційними скаргами, в яких, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просять скасувати рішення суду першої інстанції та постанову апеляційного суду, їх позови задовольнити.

Доводи осіб, які подали касаційні скарги

У своїй касаційній скарзі ОСОБА_1 вказує, що суди не звернули уваги на те, що банк має виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів. Так, ним зазначено отримувача « ОСОБА_2 », в той час як грошові перекази отримав громадянин Республіки Молдова «ОСОБА_2 », тобто зовсім інша особа.

ОСОБА_2 у своїй касаційній скарзі заявляє, що суди попередніх інстанцій ухвалили незаконні та несправедливі рішення, оскільки банк виплатив грошові перекази іншій особі, не пересвідчившись кому саме були адресовані перекази. Вказує, що банк повинен виплатити кошти тільки тій особі чиї особові дані на 100 % відповідатимуть даним особи, яка звернулася за переказом. В той же час його прізвище, ім`я по-батькові: ОСОБА_2 , а кошти отримав ОСОБА_2, громадянин Республіки Молдова, тобто зовсім інша особа.

Відзив/заперечення на касаційну скаргу

У жовтні 2019 року від АТ «Державний ощадний банк України» надійшли відзиви на касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , у яких банк просить залишити без задоволення касаційні скарги, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки вони ухвалені на підставі повного та всебічного з`ясування обставин справи із застосуванням норм права, які регулюють спірні правовідносини.

Позиція Верховного Суду

Ухвалою Верховного Суду від 08 жовтня 2019 року відкрито касаційне провадження у справі за касаційними скаргами ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , витребувано матеріали справи із суду першої інстанції.

Відповідно до пункту 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ» від 15 січня 2020 року № 460-IX, який набрав чинності 08 лютого 2020 року, установлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

Перевіривши доводи касаційних скарг та матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для їх задоволення.

Судами встановлено, що 27 липня 2018 року ОСОБА_1 у відділенні №10025/054 філії Чернівецького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» оформив заяву на здійснення переказу грошових коштів в сумі 140 000,00 грн через систему переказу коштів «Швидка копійка», отримувач грошових коштів - ОСОБА_2 , контрольний номер грошового переказу НОМЕР_1 (т.1 а.с.8).

28 липня 2018 року ОСОБА_1 у відділенні №10025/054 філії Чернівецького обласного управління ПАТ «Державний ощадний банк України» оформив заяву на здійснення переказу грошових коштів в сумі 140 000,00 грн через систему переказу коштів «Швидка копійка», отримувач грошових коштів - ОСОБА_2 , контрольний номер грошового переказу НОМЕР_2 (т.1 а.с.9).

Як вбачається із заяв на виплату переказів від 01 серпня 2018 року, кошти видано у відділенні ПАТ «Державний ощадний банк України» в місті Києві на підставі пред`явленого документа, що посвідчує особу - паспорта серії НОМЕР_3 , на ім`я ОСОБА_5 , виданий Республікою Молдовою, в сумі 280 000 грн., за номерами переказів НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , відправник ОСОБА_1 , країна платника Україна (т.1 а.с.49,51).

ОСОБА_2 під час отримання грошових переказів було пред`явлено працівнику банку паспорт громадянина Республіки Молдова та повідомлено контрольні номери переказів - НОМЕР_1 та НОМЕР_2 , які були відомі тільки відправнику та в подальшому могли бути повідомлені ним належному отримувачу.

У відповідності до копії паспорта громадянина республіки Молдова ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , документований паспортом НОМЕР_3 21.04.2009 року (а.с.53), згідно паспорта громадянина України ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 уродженець та мешканець с. Магала Новоселицького району Чернівецької області, документований паспортом серії НОМЕР_4 (т.1 а.с.67-68) та згідно паспорта громадянина Молдова ОСОБА_7 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянин Республіки Молдова, документований паспортом НОМЕР_5 , де фотографія ідентична фотографії на паспорті громадянина республіки Молдова ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_1 (т.1 а.с.198).

Відповідно до статті 1089 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) за платіжним дорученням банк зобов`язується за дорученням платника за рахунок грошових коштів, що розміщенні на його рахунку у цьому банку, переказати певну грошову суму на рахунок визначеної платником особи (одержувача) у цьому чи в іншому банку у строк, встановлений законом або банківськими правилами, якщо інший строк не передбачений договором або звичаями ділового обороту.

Ці положення застосовуються також до відносин, пов`язаних із перерахуванням грошових коштів через банк особою, яка не має рахунка у цьому банку, якщо інше не встановлено законом, банківськими правилами або не впливає із суті відносин.

Частинами першою, другої статті 1091 ЦК України встановлено, що банк, що прийняв платіжне доручення платника, повинен перерахувати відповідну грошову суму банкові одержувача для її зарахування на рахунок особи, визначеної у платіжному дорученні.

Банк має право залучити інший банк (виконуючий банк) для виконання переказу грошових коштів на рахунок, визначений у дорученні клієнта.

Відповідно до статті 1092 ЦК України у разі невиконання або неналежного виконання платіжного доручення клієнта банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.

У разі невиконання або неналежного виконання платіжного доручення у зв`язку з порушенням правил розрахункових операцій виконуючим банком відповідальність може бути покладена судом на цей банк.

Якщо порушення банком правил розрахункових операцій спричинило помилковий переказ банком грошових коштів, банк несе відповідальність відповідно до цього Кодексу та закону.

У справі, що переглядається банк виконував операцію з виплати грошового переказу через внутрішньодержавну платіжну систему «Система термінових платежів (далі - СТП) «Швидка копійка» без відкриття рахунку в банку.

Відповідно до пунктів 9.1-9.2 статті 9 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» переказ в Україні може здійснюватися за допомогою внутрішньодержавних та міжнародних платіжних систем.

Платіжна система (крім внутрішньобанківської платіжної системи) діє відповідно до правил, установлених платіжною організацією відповідної платіжної системи.

Згідно із пунктом 10.1 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки та/або небанківські установи-резиденти мають право створювати та бути учасниками внутрішньодержавних та/або міжнародних платіжних систем.

Правилами внутрішньодержавної платіжної системи «СТП «Швидка копійка» (далі - Правила), затвердженими постановою правління АТ «Ощадбанк» від 05 жовтня 2017 року № 879 врегульовано основні умови та принципи здійснення термінових грошових переказів фізичними особами та суб`єктами господарювання у національній валюті за внутрішньодержавною платіжною системою «СТП «Швидка копійка».

Згідно із пунктом 1.8 Правил виплата переказу отримувачу здійснюється за умови надання документа, що посвідчує особу, після ідентифікації у базі даних СТП контрольного номера переказу, що називає отримувач, прізвища, імені та по батькові (за наявності) отримувача.

Відповідно до пункту 13.1 Правил операціоніст СТП здійснює виплату переказу отримувачу - фізичній особі у разі, якщо: 1) отримувач надає документ, що посвідчує його особу; 2) отримувач називає контрольний номер переказу.

Пунктом 30.1 статті 30 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» визначено, що переказ вважається завершеним з моменту зарахування суми переказу на рахунок отримувача або її видачі в готівковій формі.

Відповідно до пункту 32.3 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки зобов`язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених пунктом 22.6 статті 22 цього Закону.

Установлено, що ОСОБА_2 під час отримання грошових переказів було пред`явлено працівнику банку документ що посвідчує особу та повідомлено контрольні номери переказів - № НОМЕР_1 , № НОМЕР_2 , які були відомі тільки відправнику та в подальшому могли бути повідомлені ним належному отримувачу.

Із заяв на видачу готівки вбачається, що особу отримувача ідентифіковано за пред`явленим паспортом громадянина Республіки Молдова серії НОМЕР_3 , правильність заповнення заяв на виплату переказів на ім`я ОСОБА_2 також засвідчується підписом отримувача. З боку ОСОБА_2 , а також інших сторін заяв, клопотань про призначення судової почеркознавчої експертизи, з приводу невідповідності підпису не заявлялося.

Дослідивши докази у справі суд першої інстанції, з висновками якого погодився й апеляційний суд, дійшов обґрунтованого висновку про те, що АТ «Ощадбанк» прийняв від ОСОБА_1 два перекази на загальну суму 280 000,00 грн для ОСОБА_2 , які 01 серпня 2018 року у відділенні АТ «Ощадбанк», через касу банку, виплатив особі, яку було ідентифіковано саме як ОСОБА_2 , про що зазначено в заявах на видачу готівки та заявах на виплату переказу.

Отже, отримувачем переказу були здійснені всі необхідні дії, які є обов`язковими для здійснення виплати переказу коштів через платіжну систему «СТП «Швидка копійка», на підставі чого банком здійснено видачу коштів особі, яка за прізвищем, ім`ям та по батькові відповідала особі отримувача, зазначеному у заяві на переказ коштів.

У касаційних скаргах позивачі посилаються на те, що в документах на переказ зазначено отримувача « ОСОБА_2 », в той час як грошові перекази отримав громадянин Республіки Молдова «ОСОБА_2», тобто зовсім інша особа. Таким чином, банк виплатив грошові перекази іншій особі, не пересвідчившись кому саме були адресовані перекази.

Слід зазначити, що Правилами переказу грошових коштів через платіжну систему «СТП «Швидка копійка» не передбачено обов`язку працівника банку перевіряти інші відомості щодо особи отримувача, при цьому в заяві на переказ грошових коштів інформація щодо інших даних отримувача, місця його реєстрації, номера телефону тощо відсутня.

Крім того, операціоніст СТП здійснює виплату переказу отримувачу - фізичній особі у разі, якщо: 1) отримувач надає документ, що посвідчує його особу; 2) отримувач називає контрольний номер переказу, що і було зроблено працівником банку.

Обставини порушення працівником банку правил видачі грошових переказів чи порушення норм закону у встановленому законом порядку не доведені, а тому висновок судів попередніх інстанцій про відсутність підстав для задоволення позовів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 про стягнення сум грошових переказів, а також комісії та пені, які є похідними щодо основної вимоги, є правильним.

Доводи касаційних скарг не дають підстав для висновку, що оскаржувані судові рішення ухвалено без додержання норм матеріального і процесуального права та зводяться до переоцінки доказів у справі, що, відповідно до положень статті 400 ЦПК України, знаходиться поза межами повноважень Верховного Суду.

Європейський суд з прав людини вказав, що пункт перший статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними залежно від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги, між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суді, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо надання обґрунтування , що випливає зі статті 6 Конвенції, може бути визначено тільки з огляду на конкретні обставини справи (Проніна проти України, № 63566/00 § 23, ЄСПЛ від 18 липня 2006 року). Оскаржуване судове рішення відповідає критерію обґрунтованості судового рішення.

Висновки за результатами розгляду касаційних скарг

Відповідно до частини третьої статті 401 ЦПК України суд касаційної інстанції залишає касаційну скаргу без задоволення, а рішення без змін, якщо відсутні підстави для скасування судового рішення.

З підстав вищевказаного, колегія суддів вважає за необхідне залишити касаційні скарги без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін, оскільки доводи касаційних скарг висновків судів попередніх інстанцій не спростовують.

Щодо судових витрат

Відповідно до підпункту «в» пункту 4 частини першої статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції повинен вирішити питання про розподіл судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Оскільки у задоволенні касаційних скарг відмовлено, підстав для нового розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з розглядом справи у суді першої та апеляційної інстанції, а також розподілу судових витрат, понесених у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції, немає.

Керуючись статтями 400 (в редакції, чинній станом на 07 лютого 2020 року), 401, 415, 416 ЦПК, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 та касаційну скаргу ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Рішення Шевченківського районного суду міста Чернівці від 16 травня 2019 року та постанову Чернівецького апеляційного суду від 03 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Судді М. М. Русинчук

Н. О. Антоненко

В. І. Журавель