СВЯТОШИНСЬКИЙ РАЙОННИЙ СУД М. КИЄВА
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

ун. № 759/22225/19

пр. № 2/759/2034/20

03 вересня 2020 року м. Київ

Святошинський районний суд м. Києва

у складі:

головуючого судді Миколаєць І.Ю.,

при секретарі Марус А.О.,

розглянувши у судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів,

ВСТАНОВИВ:

28.11.2019 року ОСОБА_1 звернулась до Святошинського районного суду м. Києва з позовом до ОСОБА_2 , вимогами якої є стягнення аліментів на утримання доньки ОСОБА_3 ІНФОРМАЦІЯ_1 щомісячно у розмірі 2000,00 грн. з 27.02.2018 року і до досягнення дитиною повноліття.

Свої позовні вимоги обгрунтовує наступними обставинами.

Перебуваючи у зареєстрованому шлюбі з відповідачем ІНФОРМАЦІЯ_2 , позивач народила доньку - ОСОБА_4 , що підтверджується, свідоцтвом про народження, яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва від 11.11.2014 року, актовий запис № 3501. Подружнє життя з відповідачем не склалось і за рішенням Святошинського районного суду м. Києва 05.02.2018 року, шлюб було розірвано. 27.02.2018 року між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений договір про виховання та утримання дитини. Встановлений обов`язок батька сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі по 2000,00 (дві тисячі гривень 00 коп.) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Аліменти повинні бути сплачені батьком не пізніше 30 (тридцятого) числа кожного поточного місяця за наступний місяць шляхом перерахування суми аліментів на відкритий на ім`я матері рахунок, реквізити якого мати повідомила батьку до підписання цього договору або готівкою. 15 червня 2018 року, позивач вийшла заміж вдруге, зареєструвавши шлюб із ОСОБА_5 , змінивши прізвище на ОСОБА_6 . Відповідач після підписання договору про виховання та утримання дитини жодного разу не надав і не надає ніякої фінансової допомоги на утримання та виховання дитини.

Розпорядженням керівника апарату Святошинського районного суду м.Києва від 27.03.2020 року проведений повторний автоматизований розподіл судової справу, у зв`язку з закінченням повноважень судді Марко Я.Р. як судді Святошинського районного суду м.Києва. Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями, головуючим суддею визначено Миколаєць І.Ю.

Ухвалою Святошинського районного суду м.Києва від 30.03.2020 року справу призначено до розгляду в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін.

Відповідач до суду відзиву не подав.

Суд, встановивши обставини, якими обгрунтовуються вимоги та якими заперечення, перевіривши їх доказами, встановивши правовідносини сторін, які випливаються із встановлених обставин та встановивши правові норми, що підлягають застосуванню до цих правовідносин, зазначає наступне.

Судом встановлено, що 31.05.2014 року ОСОБА_2 та ОСОБА_7 ( у шлюбі ОСОБА_8 ) уклали шлюб, що підтверджується свідоцтвом про укладення шлюбу, виданим Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва з актовим записом №596 (а.с.4).

ІНФОРМАЦІЯ_3 в шлюбі народилася донька ОСОБА_4 , що підтверджується, свідоцтвом про народження, яке видано Відділом державної реєстрації актів цивільного стану Святошинського районного управління юстиції м. Києва від 11 листопада 2014 року, актовий запис № 3501 (а.с.5).

Рішенням Святошинського районного суду м.Києва від 05.04.2018 року у справі №759/81/18 шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_9 розірвано (а.с.6).

27.02.2018 року між сторонами було укладено договір про виховання та утримання дитини ОСОБА_10 ІНФОРМАЦІЯ_1 відповідно до якого встановлюється обов`язок батька сплачувати на утримання дитини аліменти в розмірі по 2000,00 (дві тисячі гривень 00 коп.) щомісячно до досягнення дитиною повноліття. Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського нотаріального округу Чібісовим 27.02.2018 року та зареєстровано в реєстрі за № 127 (а.с.7).

Звертається щоло вирішення спору обираючи для захисту цивільного інтересу ст.150,180-184,191 СК України.

15.06.2020 року внаслідок укладення шлюбу ОСОБА_9 змінила прізвище на ОСОБА_1 (а.с.8).

Відповідно до ст. 180 Сімейного кодексу України батьки зобов`язані утримувати дитину до досягнення нею повноліття.

Згідно ч. 2 ст. 181 Сімейного кодексу України за домовленістю між батьками дитини той із них, хто проживає окремо від дитини, може брати участь у її утриманні в грошовій і (або) натуральній формі.

Згідно ч. 3 ст. 181 Сімейного кодексу України за рішенням суду кошти на утримання дитини (аліменти) присуджуються у частці від доходу її матері, батька або у твердій грошовій сумі за вибором того з батьків або інших законних представників дитини, разом з яким проживає дитина.

Отже, чинним законодавством передбачена можливість отримання аліментів одного з батьків з яким проживає дитина або способом укладення договору про виховання та утримання дитини ( ч.2 ст. 181 СК України) або за рішенням суду ( ч.3 ст. 181 СК України).

Судом встановлено, що обов`язок відповідача щодо сплати аліментів виник 27.02.2018 року у результаті укладення договору між ним та матір`ю дитини - ОСОБА_9 .

Виконання зобов`язань за договором регулюється ст. 526,527, 530, 625 ЦК України.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Виконання зобов`язань, реалізація, зміна та припинення певних прав у договірному зобов`язанні можуть бути зумовлені вчиненням або утриманням від вчинення однією із сторін у зобов`язанні певних дій чи настанням інших обставин, передбачених договором, у тому числі обставин, які повністю залежать від волі однієї із сторін.

Згідно ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов`язання чи звичаїв ділового обороту. Кожна із сторін у зобов`язанні має право вимагати доказів того, що обов`язок виконується належним боржником або виконання приймається належним кредитором чи уповноваженою на це особою, і несе ризик наслідків непред`явлення такої вимоги.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно ст. 625 ЦК України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, для захисту своїх прав за договірними зобов`язаннями слід обирати спосіб захисту передбачений ст.625 ЦК України.

В той же час у своїх позовних вимогах, позивач посилається на норми сімейного кодексу України, а саме на ст. 191 СК України у своїй вимозі щодо стягнення аліментів за минулий час.

Згідно ст. 191 СК України аліменти за минулий час можуть бути присуджені, якщо позивач подасть суду докази того, що він вживав заходів щодо одержання аліментів з відповідача, але не міг їх одержати у зв`язку з ухиленням останнього від їх сплати. У цьому разі суд може присудити аліменти за минулий час, але не більш як за десять років.

Тобто законодавець чітко визначив, що аліменти за минулий час можуть бути присуджені при вирішенні спору щодо стягнення аліментів. Така норма передбачає захист прав позивача у разі вжиттям заходів щодо одержання аліментів у вигляді задокументованого спонукання відповідача до сплати аліментів. Укладення ж договору породжує зобов`язання, яке може захищатися в судовому порядку відповідно до норм, які передбачають способи захисту договірних зобов`язань.

Ухвалення судом рішення на задоволення вимог позивача щодо стягнення аліментів у даному випадку створило б подвійне зобов`язання відповідача - за договором та за рішенням суду.

Слід зазначити, що у випадку невикоання боржником своїх зобов`язань по сплаті аліментів за рішенням суду наступають правові наслідки, передебачені ст. 196 СК України, у випадку ж невиконання другою стороною умов договору, наступають правові наслідки, передбачені ст. 625 ЦК України. А тому суд відмовляє у задоволенні позову з підстав невірно обраного способу захисту. Позивачу слід звернутися до суду з позовом про стягнення заборгованості за договором.

Керуючись ст.ст. 6-13,18,19,71-79,89,141,259,263,264,265,268,273,274,279,354,355 ЦПК України, суддя

ПОСТАНОВИВ:

У задовленні позовних вимог ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 ) до ОСОБА_2 ( АДРЕСА_2 ) про стягнення аліментів, відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Рішення суду може бути оскаржене протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення сторін зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасники справи якому рішення не було вручене у день його складення має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до Київського апеляційного суду, при цьому відповідно до п. п. 15.5 п. 15Перехідних положень ЦПК України в редакції Закону України «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України та інших законодавчих актів» № 2147-VIII від 03.10.2017 року до дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи апеляційні та касаційні скарги подаються учасниками справи до або через відповідні суди, а матеріали справ витребовуються та надсилаються судами за правилами, що діяли до набрання чинності цією редакцією кодексу.

Суддя І.Ю.Миколаєць