Справа №: 671/875/20
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2020 року м. Волочиськ

Волочиський районний суд Хмельницької області

в складі головуючої-судді Павлової А.С.,

за участі секретаря судового засідання Козак Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" в особі Відокремленого підрозділу Волочиський машинобудівний завод Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу, -

ВСТАНОВИВ:

15.06.2020 адвокат Фляшовський Вадим Анатолійович, який діє на підставі ордера серії АІ № 1038781 від 12.06.2020, звернувся до Волочиського районного суду Хмельницької області із позовом в інтересах ОСОБА_1 (далі - ОСОБА_1 , позивач) до Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" в особі Відокремленого підрозділу Волочиський машинобудівний завод Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" (далі - ВП ВМЗ ПАТ "Мотор Січ", відповідач), в якому просив:

- визнати незаконним та скасувати наказ ВП ВМЗ ПАТ "Мотор Січ" № 536/к про звільнення від 12.05.2020;

- визнати незаконним та скасувати наказ ВП ВМЗ ПАТ "Мотор Січ" № 52 від 13.05.2020;

- поновити ОСОБА_1 на роботі на посаді розпорядника робіт третього розряду у Відокремленому підрозділі Волочиський машинобудівний завод Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ";

- стягнути з Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" в особі Відокремленого підрозділу Волочиський машинобудівний завод Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" на користь ОСОБА_1 заробіток за час вимушеного прогулу у розмірі 5561,64 грн;

- допустити до негайного виконання рішення в частині поновлення на роботі та стягнення заробітку за час вимушеного прогулу за один місяць.

Позовну заяву обґрунтовано тим, що 22.03.1995 ОСОБА_2 на підставі розпорядження № 103 від 22.03.1995 була прийнята на роботу у ВП ВМЗ ПАТ "Мотор Січ" на посаду розпорядника (розпорядника робіт) третього розряду в цех 403.

За час трудових відносин до дисциплінарної відповідальності ОСОБА_1 не притягувалась, дисциплінарні стягнення до неї не застосовувались.

12.05.2020 позивачу було вручено наказ від 12.05.2020 № 536/к, за підписом директора ВП ВМЗ ПАТ "Мотор Січ", за змістом якого її звільнено з роботи 13.05.2020 у зв`язку із скороченням чисельності працівників, неможливістю працевлаштувати позивача за її згодою на іншу роботу згідно із п. 1 ст. 40 КЗпП України.

Підставою для прийняття наказу зазначено Акт від 12.05.2020, виписка засідання профкому № 12 від 12.05.2020.

13.05.2020 у трудову книжку позивача внесено запис про її звільнення у зв`язку із скороченням чисельності працівників, п. 1 ст. 40 КЗпП України, згідно із наказом від 13.05.2020 № 52.

Позивач вважає її звільнення незаконним, а себе такою, що підлягає поновленню на роботі.

У позові, серед іншого, вказано, що відповідач не попереджав позивача про скорочення чисельності працівників чи її штатної одиниці та не пропонував позивачу іншу роботу. При цьому, роботодавець зобов`язаний був запропонувати усі наявні на підприємстві вакансії, включаючи 18 його відокремлених підрозділів.

Також представник позивача в обґрунтування позовних вимог зазначає, що працівники, які залишилися на роботі у відповідача на відповідних посадах не мають переваг на залишення на роботі перед позивачем, визначених у ч. 2 ст. 42 КЗпП України. Безперервний стаж ОСОБА_1 становить більше 15 років.

Підставою звільнення у трудовій книжці позивача зазначено наказ № 52 від 13.05.2020, який останній вручено не було, тому ВП ВМЗ ПАТ "Мотор Січ" не дотримався порядку звільнення, встановленого у ст. 47 КЗпП України.

Отже, позивач вважає, що при її звільненні відповідач не дотримався порядку скорочення чисельності працівників, не запропонував позивачу іншу роботу, не застосував положення закону щодо переважного права на залишення на роботі та не дотримався порядку вручення наказу про звільнення, у зв`язку із чим звільнення є незаконним, а позивач підлягає поновленню на роботі.

Ухвалою Волочиського районного суду Хмельницької області від 18.06.2020 позовну заяву ОСОБА_1 було прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі № 671/875/20, витребувано докази. Розгляд справи постановлено проводити за правилами спрощеного позовного провадження з викликом сторін.

В червні 2020 сторонами було отримано вказану ухвалу.

10.07.2020 директор ВП ВМЗ ПАТ "Мотор Січ" ОСОБА_3 подав до суду відзив на позовну заяву, в якому просить відмовити у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 . Вказує, що 04 березня 2020 року наказом № 61 "Про реорганізацію" у зв`язку із зменшенням попиту на товари народного вжитку було ліквідовано цех НОМЕР_1 і цех НОМЕР_2 , на основі якого було створено новий механозбірний цех 403. Пунктом 3 цього наказу начальника цеху 403 ОСОБА_4 зобов`язали ознайомити з даним наказом всіх працівників цеху під розпис.

12.03.2020 відбулось засідання комісії цеху 403 по структурній реорганізації, визначення штатних одиниць, які скорочуються, і працівників, які підлягають звільненню. Пунктом 4 Протоколу № 1 засідання вказаної комісії від 12.03.2020 передбачено, що працівникам, які підлягають звільненню роз`яснені їх права згідно діючого законодавства при скороченні чисельності і штату працівників. З даним протоколом ознайомлена і розподілювач робіт ОСОБА_1 . Тому адміністрація заводу вважає, що позивач належно повідомлена про скорочення штатних одиниць та її штатну одиницю.

Актом від 12.05.2020 встановлено, що ОСОБА_1 не пропонувалась інша робота в ВП ВМЗ ПАТ "Мотор Січ" у зв`язку із відсутністю вакансій. У ВП ВМЗ ПАТ "Мотор Січ" відсутні посади, що відповідають професії, кваліфікації чи спеціальності позивача. Всі вакантні одиниці були ліквідовані наказом № 67 від 01.03.2019 "Про структурну реорганізацію".

ВП ВМЗ ПАТ "Мотор Січ" наділений повноваженнями роботодавця і робота має пропонуватись за його місцезнаходженням: Хмельницька область, місто Волочиськ, вулиця Незалежності, 1.

Усі відокремлені підрозділи АТ "Мотор Січ" розташовані поза межами м. Волочиськ (м. Запоріжжя, Запорізька обл., м. Вінниця, м. Київ та за кордоном). Ці підрозділи мають окремий штатний розпис. Волочиський машинобудівний завод не уповноважений правом працевлаштування у інших відокремлених підрозділах АТ "Мотор Січ", йому не відомо про їхні вакантні штатні посади, штатний розпис. Тому ОСОБА_1 вакантні посади на інших відокремлених підрозділах не пропонувались, і вимог ст. 49-2 КЗпП України відповідачем при звільненні ОСОБА_1 не порушено.

Також представник відповідача у відзиві не погоджується із доводами сторони позивача про те, що працівники, залишені на роботі у відповідача на відповідних посадах не мають переваг на залишення на роботі перед позивачем, визначених у ч. 2 ст. 42 КЗпП України. Звертає увагу суду, що в новоствореному цеху 403 три штатні одиниці розподілювача робіт займають: ОСОБА_5 , ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Вказані робітники мають переважне право на залишення на роботі через їх більшу кваліфікацію порівняно з ОСОБА_1 . Крім того, завод на даний момент не збирає ПАЕС-2500, ТГУ-8, чим займалася дільниця № 2 цеху 403 де працювала позивач до його реорганізації.

На позовні вимоги представника позивача щодо невручення наказу про звільнення, а саме іншого наказу № 52 від 13.05.2020 директор ВП ВМЗ ПАТ "Мотор Січ" вказує, що даний наказ є внутрішньою документацією заводу і зберігається у відділі кадрів. Для того, щоб видати працівнику копію наказу про звільнення, відділ кадрів готує аналогічний наказ про звільнення. Саме таким наказом є № 536/к від 12.05.2020 "Про звільнення", копія якого була надана позивачу при її звільненні. Тому відповідач вважає, що ОСОБА_1 належно ознайомлена з наказом про її звільнення № 536/к від 12.05.2020, в день звільнення їй видано наказ та виплачено заробітну плату.

27.07.2020 до суду надійшла відповідь на відзив представника позивача ОСОБА_8 , який вказує, що відповідач не спростував доводів позовної заяви про те, що позивач не повідомлена у встановленому законом порядку про заплановане вивільнення, не довів відсутності вакантних посад на підприємстві чи в інших структурних підрозділах, не довів неможливість переведення позивача на вакантні посади, а також не спростував правильність розрахунку заробітку за час вимушеного прогулу, не надав розрахунок, який вважає вірним. Тому доводи і аргументи, наведені у відзиві просить відхилити.

В судове засідання сторони не з`явились. Про розгляд справи повідомленні. Від представників сторін до суду надійшли клопотання про проведення судового розгляду справи без їхньої участі.

Суд вважав можливим розглянути справу на підставі наявних в ній матеріалів у відсутності сторін, відповідно до ч. 3 ст. 211 ЦПК України, враховуючи що останні скористалися своїми процесуальними правами.

Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

Дослідивши наявні у справі докази та надавши їм оцінку, проаналізувавши положення Кодексу законів про працю України, якими регулюються спірні правовідносини, суд приходить до висновку, що позовна заява не підлягає до задоволення з огляду на таке.

Відповідно до п. 1 ст. 40 КЗпП України трудовий договір, укладений на невизначений строк, а також строковий трудовий договір до закінчення строку його чинності можуть бути розірвані власником або уповноваженим ним органом лише у випадках: змін в організації виробництва і праці, в тому числі ліквідації, реорганізації, банкрутства або перепрофілювання підприємства, установи, організації, скорочення чисельності або штату працівників.

Згідно з абз. 1-3 ст. 49-2 КЗпП України про наступне вивільнення працівників персонально попереджають не пізніше ніж за два місяці.

При вивільненні працівників у випадках змін в організації виробництва і праці враховується переважне право на залишення на роботі, передбачене законодавством.

Одночасно з попередженням про звільнення у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці власник або уповноважений ним орган пропонує працівникові іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації, крім випадків, передбачених цим Кодексом. При відсутності роботи за відповідною професією чи спеціальністю, а також у разі відмови працівника від переведення на іншу роботу на тому самому підприємстві, в установі, організації працівник, на власний розсуд, звертається за допомогою до державної служби зайнятості або працевлаштовується самостійно.

Зі змісту положень ст. 47 КЗпП слудує, що власник або уповноважений ним орган зобов`язаний в день звільнення видати працівникові належно оформлену трудову книжку і провести з ним розрахунок у строки, зазначені в статті 116 цього Кодексу. У разі звільнення працівника з ініціативи власника або уповноваженого ним органу він зобов`язаний також у день звільнення видати йому копію наказу про звільнення з роботи.

Судом встановлено, що 22 березня 1995 року позивач ОСОБА_2 була прийнята на роботу в Акціонерне товариство "Мотор Січ" Волочиський машинобудівний завод на посаду розпорядника третього розряду в цех 403.

13 травня 2020 року позивача звільнено у зв`язку із скороченням чисельності працівників за п. 1 ст. 40 КЗпП України, згідно із наказом від 13.05.2020 № 52.

Вказані відомості містяться в трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 від 03.01.1989.

Також судом встановлено, що наказом голови ради директорів АТ "Мотор Січ" ОСОБА_9 № 67 "Про структурну реорганізацію" від 01.03.2019 поставлено завдання для всіх структурних підрозділів оптимізувати чисельність персоналу скоротивши таку не менш як на 10% працюючих. Прийом на роботу на період вивільнення призупинити. Всі вакантні штатні одиниці всіх структурних і відокремлених підрозділів скоротити.

Наказом президента АТ "Мотор Січ" ОСОБА_10 від 04 березня 2020 року № 61 "Про реорганізацію" у зв`язку із зменшенням попиту на товари народного вжитку що виробляються Волочиським машинобудівним заводом (далі - ВМЗ, завод) та необхідністю змін в організації виробництва і праці було ліквідовано цех НОМЕР_1 і цех 403, на основі якого було створено механозбірний цех 403. Пунктом 3 цього наказу начальника цеху 403 ОСОБА_4 зобов`язали ознайомити з даним наказом всіх працівників цеху під підпис, створити комісію по вивільненню працівників у зв`язку із реорганізацією. Вивільнених працівників працевлаштувати за їх згоди в ВМЗ при наявності вакансій (п.7).

12.03.2020 відбулось засідання комісії цеху 403 ВМЗ по структурній реорганізації, визначення штатних одиниць, які скорочуються, і працівників, які підлягають звільненню. Серед інших, було вирішено скоротити штатну посаду розпорядника робіт ОСОБА_1 . Пунктом 3 Протоколу № 1 засідання вказаної комісії від 12.03.2020 передбачено, що працівникам, які підлягають звільненню роз`яснені їх права згідно діючого законодавства при скороченні чисельності і штату працівників.

З даним протоколом ознайомлена ОСОБА_1 під підпис, що свідчить про попередження позивача за два місяці про її майбутнє звільнення.

Відповідно до протоколу № 12 засідання профкому від 12 травня 2020 року адміністрації завода надано згоду на звільнення ряду робітників, в тому числі, і розпорядника робіт ОСОБА_1 - з 13.05.2020.

ОСОБА_1 не пропонувалась інша робота (працевлаштування) у зв`язку із відсутністю вакансій по професії, про що складено Акт від 12.05.2020. Даний Акт підписано позивачем.

12 травня 2020 року позивачу було вручено наказ за підписом директора Волочиського машинобудівного заводу "Мотор Січ" Стаднічука А.І. "Про звільнення" № 536/к від 12.05.2020, згідно якого ОСОБА_1 - розпорядника робіт цеха № 403 звільнено з 13.05.2020 у зв`язку із скороченням чисельності працівників, неможливістю працевлаштувати позивача за її згодою на іншу роботу згідно із п. 1 ст. 40 КЗпП України. Підставою для прийняття наказу зазначено Акт від 12.05.2020, виписка засідання профкому № 12 від 12.05.2020.

Судом досліджено копію наказу № 52 "Про припинення трудового договору" від 13.05.2020, згідно якого розпорядника робіт ОСОБА_1 звільнено 13.05.2020 в зв`язку із скороченням чисельності працівників п. 1 ст. 40 КЗпП України на підставі наказу №536/к від 12.05.2020.

Вказані вище фактичні обставини справи приводять суд до висновку про дотримання відповідачем вимог законодавства при звільненні позивача із роботи.

Щодо аргументів сторони позивача пов`язаних із неврахуванням роботодавцем вимог ч. 2 ст. 42 КЗпП України при звільненні ОСОБА_1 , то суд звертає увагу на наступне.

Статтею 42 КЗпП України передбачено, що при скороченні чисельності чи штату працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці переважне право на залишення на роботі надається працівникам з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці.

При рівних умовах продуктивності праці і кваліфікації перевага в залишенні на роботі надається:

1) сімейним - при наявності двох і більше утриманців;

2) особам, в сім`ї яких немає інших працівників з самостійним заробітком;

3) працівникам з тривалим безперервним стажем роботи на даному підприємстві, в установі, організації;

4) працівникам, які навчаються у вищих і середніх спеціальних учбових закладах без відриву від виробництва;

5) учасникам бойових дій, постраждалим учасникам Революції Гідності, особам з інвалідністю внаслідок війни та особам, на яких поширюється чинність Закону України "Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту", а також особам, реабілітованим відповідно до Закону України "Про реабілітацію жертв репресій комуністичного тоталітарного режиму 1917-1991 років", із числа тих, яких було піддано репресіям у формі (формах) позбавлення волі (ув`язнення) або обмеження волі чи примусового безпідставного поміщення здорової людини до психіатричного закладу за рішенням позасудового або іншого репресивного органу;

6) авторам винаходів, корисних моделей, промислових зразків і раціоналізаторських пропозицій;

7) працівникам, які дістали на цьому підприємстві, в установі, організації трудове каліцтво або професійне захворювання;

8) особам з числа депортованих з України, протягом п`яти років з часу повернення на постійне місце проживання до України;

9) працівникам з числа колишніх військовослужбовців строкової служби, військової служби за призовом під час мобілізації, на особливий період, військової служби за призовом осіб офіцерського складу та осіб, які проходили альтернативну (невійськову) службу, - протягом двох років з дня звільнення їх зі служби.

10) працівникам, яким залишилося менше трьох років до настання пенсійного віку, при досягненні якого особа має право на отримання пенсійних виплат.

Перевага в залишенні на роботі може надаватися й іншим категоріям працівників, якщо це передбачено законодавством України.

Отже, при вивільненні працівників у зв`язку із змінами в організації виробництва і праці в першу чергу підлягає оцінці кваліфікація та продуктивність праці працівників, що підлягають скороченню. І лише за умови рівноцінності кваліфікації та продуктивності праці перевагу на залишення на роботі мають працівники, перелічені у ч. 2 ст. 42 КЗпП України.

При визначенні працівників з більш високою кваліфікацією і продуктивністю праці використовуються ознаки, які в сукупності характеризують виробничу діяльність працівників: наявність певної освіти, стаж і досвід роботи, ставлення до роботи, якість виконуваної роботи тощо.

Відповідач в ході розгляду справи вказує на те, що інші працівники, яким була надана перевага в залишенні на роботі, мають більшу кваліфікацію порівняно з ОСОБА_1 . Тому застосування ч. 2 ст. 42 КЗпП України, на яку посилається представник позивача, в даних правовідносинах не підлягає.

Суд вважає, що оцінка кваліфікації робітників здійснюється виключно роботодавцем, адже саме він має достатньо об`єктивних даних про кваліфікацію та продуктивність праці кожного із них.

Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.

Позивач не виклала переконливі аргументи, що саме вона має більш високу кваліфікацію та продуктивність праці у порівнянні з іншими розпорядниками робіт, а також має інші переваги у залишенні на роботі.

Відносно доводів представника позивача в частині невиконання відповідачем вимог ст. 49-2 КЗпП України, оскільки ОСОБА_1 не були запропоновані усі наявні на підприємстві вакансії, включаючи 18 його відокремлених підрозділів, суд зазначає таке.

В АТ "Мотор Січ" 18 відокремлених підрозділів. Інші відокремлені підрозділи товариства розташовані поза межами м. Волочиськ, а саме: в м. Запоріжжя і Запорізькій області, м. Лубни, м. Первомайськ, м. Вінниця, м. Київ.

Відповідно до Положення про відокремлений підрозділ - Волочиський машинобудівний завод Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" (далі - Положення), ВМЗ входить до складу АТ "Мотор Січ" без права юридичної особи і є структурним підрозділом Товариства з правом відкриття поточних і розрахункових рахунків (п. 1.1 Положення).

Для поліпшення виробничо-господарської діяльності завод може внести пропозиції або за розпорядженням голови ради директорів провести роботу зі зміни організаційної структури і структури управління, сформувати і скасувати будь-який господарський орган, виходячи з умов і особливостей виробництва і необхідності забезпечення виробничої діяльності заводу, Товариства (п. 3.3 Положення).

Згідно з п. 6.3.5 Положення, директор ВМЗ проводить прийом і звільнення, призначення на посаду і звільнення з посади, укладає трудові договори з керівниками і фахівцями відповідно до трудового законодавства і СТП 549.00.381, застосовує до працівників заходи дисциплінарного стягнення.

Директор заводу формує штат управління заводом і очолює його, визначає організаційну структуру заводу, створює і (або) скасовує будь-який відокремлений підрозділ (п. 6.3.7 Положення).

Верховний Суд у постанові від 06.05.2020 в справі № 487/2191/17 (провадження № 61-38337св18) висловив правову позицію, відповідно до якої: власник вважається таким, що належно виконав вимоги частини другої статті 40, частини третьої статті 49-2 КЗпП України щодо працевлаштування працівника, якщо запропонував йому наявну на підприємстві роботу, тобто вакантну посаду чи роботу за відповідною професією чи спеціальністю, чи іншу вакантну роботу, яку працівник може виконувати з урахуванням його освіти, кваліфікації, досвіду. Роботодавець зобов`язаний запропонувати всі вакансії, що відповідають зазначеним вимогам, які існують на цьому підприємстві, незалежно від того, в якому структурному підрозділі працівник, який вивільнюється, працював.

З врахуванням наведеного, слушними є доводи сторони позивача про обов`язок відповідача запропонувати ОСОБА_1 усі наявні вакансії в юридичній особі - ПАТ «Мотор Січ», в тому числі, і у інших його підрозділах.

Разом із тим, суд встановив, що згідно наказу голови ради директорів АТ "Мотор Січ" Войтенко С.А. № 67 "Про структурну реорганізацію" від 01.03.2019 всі вакантні штатні одиниці всіх структурних і відокремлених підрозділів наказано скоротити. Для всіх структурних підрозділів поставлено завдання оптимізувати чисельність персоналу скоротивши таку не менш як на 10% працюючих.

Судом не здобуто будь-яких доказів на підтвердження того, що в ПАТ «Мотор Січ» мали місце не запропоновані ОСОБА_1 вакантні посади чи робота за відповідною професією чи спеціальністю, чи інша вакантна робота, яку позивач могла виконувати з урахуванням її освіти, кваліфікації та досвіду.

Отже, при звільненні ОСОБА_1 з ВП ВМЗ ПАТ "Мотор Січ" вимог ст. 49-2 КЗпП України відповідачем не порушено. Позивач зворотного в ході розгляду справи не довела.

З врахуванням вищевикладеного, суд не встановив законодавчих підстав для визнання незаконними та скасування наказу 536/к про звільнення ОСОБА_1 та наказу № 52 про припинення з нею трудового договору, тому підстав для поновлення позивача на роботі та стягнення на її користь заробітку за час вимушеного прогулу не має.

Керуючись статтями 40, 42, 47, 49-2 КЗпП України, статтями 2, 12, 13, 81, 89, 128, 141, 258, 263-265, 268 ЦПК України, суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні цивільного позову ОСОБА_1 до Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" в особі Відокремленого підрозділу Волочиський машинобудівний завод Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ" про визнання незаконними та скасування наказів, поновлення на роботі, стягнення заробітку за час вимушеного прогулу - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку для подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення суду першої інстанції повністю або частково.

Апеляційна скарга подається до Хмельницького апеляційного суду через Волочиський районний суд Хмельницької області протягом тридцяти днів з дня проголошення рішення суду.

Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_4 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Відповідач: Публічне акціонерне товариство "Мотор Січ" в особі Відокремленого підрозділу Волочиський машинобудівний завод Публічного акціонерного товариства "Мотор Січ", адреса юридичної особи: 69068, м. Запоріжжя, пр. Моторобудівників, 15, код за ; адреса відокремленого підрозділу: 32100, Хмельницька область, м. Волочиськ, вул. Незалежності, 1, код за .

Рішення складено 22 вересня 2020 року.

Суддя Павлова А.С.