Постанова

Іменем України

27 лютого 2020 року

м. Київ

справа № 796/165/18

провадження №61-17259ав19

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Тітов М. Ю. (судді-доповідача), Карпенко С. О., Стрільчука В. А.,

секретар судового засідання - Іванова І. О.,

учасники справи:

заявник - Державна корпорація розвитку «ВЕБ.РФ»,

стягувачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Еверест Істейт», Приватне підприємство «Едельвейс-2000», Приватне акціонерне товариство «Фортуна», Приватне акціонерне товариство «ЮБК-Інвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Нива-Тур», Товариство з обмеженою відповідальністю «Iммe», Приватне підприємство «Планета», Товариство з обмеженою відповідальністю «Крим дівелопмент», Приватне акціонерне товариство «Аеробуд», Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватофіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Дайріс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ділайн ЛТД», Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Жиса», Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватленд», Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Дан-панорама», Товариство з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Енергетик», Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий вектор», ОСОБА_1 ,

боржник - Російська Федерація в особі Міністерства юстиції Російської Федерації,

розглянув у відкритому судовому засіданні у приміщенні Верховного Суду (м. Київ, проспект Повітрофлотський, 28) апеляційну скаргу Державної корпорації розвитку «ВЕБ.РФ» на ухвалу Київського апеляційного суду від 02 вересня 2019 рокуу складі судді Ігнатченко Н. В. у справі за скаргою Державної корпорації розвитку «ВЕБ.РФ» на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровця Андрія Тарасовича щодо призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у зведеному виконавчому провадженні № 59036926, стягувачі: Товариство з обмеженою відповідальністю «Еверест Істейт», Приватне підприємство «Едельвейс-2000», Приватне акціонерне товариство «Фортуна», Приватне акціонерне товариство «ЮБК-Інвест», Товариство з обмеженою відповідальністю «Нива-Тур», Товариство з обмеженою відповідальністю «Iммe», Приватне підприємство «Планета», Товариство з обмеженою відповідальністю «Крим дівелопмент», Приватне акціонерне товариство «Аеробуд», Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватофіс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Дайріс», Товариство з обмеженою відповідальністю «Ділайн ЛТД», Товариство з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Жиса», Товариство з обмеженою відповідальністю «Приватленд», Товариство з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями «Дан-панорама», Товариство з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Енергетик», Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий вектор», ОСОБА_1 ; боржник - Російська Федерація в особі Міністерства юстиції Російської Федерації,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст вимог заявника

У липні 2019 року Державна корпорація розвитку «ВЕБ.РФ» (далі - ДКР «ВЕБ.РФ») звернулася до Київського апеляційного суду як до суду першої інстанції зі скаргою на дії головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Назаровця А. Т. (далі - головний державний виконавець ВПВР Департаменту ДВС МЮУ Назаровець А. Т.) та просила: визнати неправомірними і незаконними дії головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ Назаровця А. Т. в частині винесення постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 10 червня 2019 року (ЗВП № 59036926); визнати неправомірною і незаконною постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 10 червня 2019 року (ЗВП № 59036926); скасувати постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 10 червня 2019 року (ЗВП № 59036926); визнати неправомірним і незаконним звіт про вартість описаного та арештованого майна боржника ТОВ «Меркурій партнере» від 14 червня 2019 року, складений на підставі постанови про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у виконавчому провадженні від 10 червня 2019 року (ЗВП № 59036926).

В обґрунтування скарги зазначала, що нею 28 червня 2019 року був направлений запит № 14799/R000 на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Інвінтум» (далі - ТОВ «Інвінтум»), яке є депозитарієм 5 080 310 373 простих, іменних, бездокументарних акцій Публічного акціонерного товариства «Промінвестбанк» (далі - ПАТ «Промінвестбанк»), власником яких є ДКР «ВЕБ.РФ», про надання відомостей про всі встановлені щодо даних цінних паперів обмеження та обтяження, а також підстави для встановлення таких обмежень і обтяжень з наданням копій наявних документів.

Згідно відповіді ТОВ «Інвінтум» № 2-0207/3 від 02 липня 2019 року, на виконанні у ВПВР Департаменту ДВС МЮУ перебуває зведене виконавче провадження № 59036926 за виконавчими документами, виданими Апеляційним судом м. Києва у справі № 796/165/18 про стягнення коштів з Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Еверест Істейт» (далі - ТОВ «Еверест Істейт»), Приватного підприємства «Едельвейс-2000» (далі - ПП «Едельвейс-2000»), Приватного акціонерного товариства «Фортуна» (далі - ПрАТ «Фортуна»), Приватного акціонерного товариства «ЮБК-Інвест» (далі - ПрАТ «ЮБК-Інвест»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Нива-Тур» (далі - ТОВ «Нива-Тур»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Імме» (далі - ТОВ «Iммe»), Приватного підприємства «Планета» (далі - ПП «Планета»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Крим дівелопмент» (далі - ТОВ «Крим дівелопмент»), Приватного акціонерного товариства «Аеробуд» (далі - ПрАТ «Аеробуд»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватофіс» (далі - ТОВ «Приватофіс»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Дайріс» (далі - ТОВ «Дайріс»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Ділайн ЛТД» (далі - ТОВ «Ділайн ЛТД»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Телерадіокомпанія «Жиса» (далі - ТОВ «Телерадіокомпанія «Жиса»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Приватленд» (далі - ТОВ «Приватленд»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Дан-панорама» (далі - ТОВ з іноземними інвестиціями «Дан-панорама»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Санаторій «Енергетик» (далі - ТОВ «Санаторій «Енергетик»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал» (далі -ТОВ «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал»), Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Фінансовий вектор» (далі - ТОВ «Компанія з управління активами «Фінансовий вектор») та ОСОБА_1

29 травня 2019 року головним державним виконавцем Назаровцем А. Т. в рамках зведеного виконавчого провадження № 59036926 було проведено опис та арешт майна (коштів) боржника, про що складено відповідну постанову, якою накладено арешт на акцію просту, бездокументарну, іменну, номінальною вартістю 10 грн у кількості 5 080 310 373 штук, від загальної кількості 99, 7726 %, міжнародний ідентифікаційний номер UA , цінні папери ПАТ «Промінвестбанк» .

У подальшому, з листа ВПВР Департаменту ДВС МЮУ 20.1/№59036926/16 від 08 липня 2019 року стало відомо, що 10 червня 2019 року головним державним виконавцем Назаровцем А.Т. винесено постанову про призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання - ТОВ «Меркурій партнере» для участі у виконавчому провадженні з метою визначення вартості описаного та арештованого майна.

14 червня 2019 року ТОВ «Меркурій партнере» складений звіт про вартість описаного та арештованого майна боржника, а саме: акцій простих, бездокументарних, іменних, ПАТ «Промінвестбанк», .

Вважає, що постанова державного виконавця від 29 травня 2019 року та звіт від 14 червня 2019 року складені з порушенням норм матеріального права як України, так і Російської Федерації, протирічать позиції Верховного Суду у справі, в межах якої здійснюється стягнення, а також з порушенням положень Конвенції про захист прав людини і основних свобод.

ДКР «ВЕБ.РФ» є одним з акціонерів ПАТ «Промінвестбанк» та зареєстрована за законодавством Російської Федерації як юридична особа - некомерційна організація (державна корпорація), і хоча засновником державної корпорації розвитку є Російська Федерація, вона не є учасником «ВЕБ.РФ».

Державний виконавець дійшов помилкового висновку про належність акцій ПАТ «Промінвестбанк» Російській Федерації, а тому акції, які описано та на які накладено арешт, не можуть бути об`єктом стягнення. Також державний виконавець невірно встановив зміст права Російської Федерації, оскільки згідно частини 1.1 статті 5 Федерального закону Російської Федерації «Про державну корпорацію розвитку «ВЕБ.РФ» № 82-ФЗ від 17 травня 2007 року майно ДКР «ВЕБ.РФ» належить йому на праві власності. Згідно з частиною другою статті 5 зазначеного Закону ДКР «ВЕБ.РФ» не відповідає за зобов`язаннями Російської Федерації. Російська Федерація не відповідає за зобов`язаннями ДКР «ВЕБ.РФ».

Враховуючи наведене, майно ДКР «ВЕБ.РФ», в тому числі акції, належить їй на праві власності і не є власністю Російської Федерації як держави, а тому на таке майно не може накладатися стягнення за боргами або зобов`язаннями Російської Федерації.

Враховуючи наведене, ДКР «ВЕБ.РФ» просила скаргу задовольнити.

Короткий зміст рішення апеляційного суду як суду першої інстанції

Ухвалою Київського апеляційного суду від 02 вересня 2019 року закрито провадження у справі за скаргою ДКР «ВЕБ. РФ» на дії головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ Назаровця А. Т. щодо призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у зведеному виконавчому провадженні № 59036926.

Роз`яснено ДКР «ВЕБ.РФ», що вона має право в порядку, визначеному частиною першою статті 287 КАС України, звернутися з позовною заявою до адміністративного суду, якщо вважає, що діями державного виконавця порушено її права чи інтереси.

Судове рішення апеляційного суду як суду першої інстанції мотивоване тим, що ДКР «ВЕБ.РФ» оскаржує дії головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ Назаровця А. Т. щодо призначення суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання для участі у зведеному виконавчому провадженні № 59036926, в якому вона не є стороною.

Оскільки заявник не є стороною вказаного виконавчого провадження, яке безпосередньо пов`язане із предметом оскарження, він не наділений процесуальним правом оскарження дій державного виконавця в порядку цивільного судочинства. Вказаний спір відповіднодо частини першої статті 287 КАС України та частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» не підлягає розгляду в порядку цивільного судочинства.

Короткий зміст та узагальнені доводи апеляційної скарги

У вересні 2019 року ДКР «ВЕБ.РФ» подало до Верховного Суду апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм процесуального права, просило скасувати ухвалу Київського апеляційного суду від 02 вересня 2019 року та направити справу для продовження розгляду.

Апеляційна скарга мотивована тим, що ДКР «ВЕБ.РФ» не є ані стороною виконавчого провадження, ані особою, яка залучається до проведення виконавчих дій. Таким чином, вона не наділена правом оскарження дій державного виконавця в порядку адміністративного судочинства. Київський апеляційний суд у своїй ухвалі помилково послався на частину другу статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів ДВС щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом. У цій справі державний виконавець виконував рішення Апеляційного суду м. Києва, а не інших органів (посадових осіб), тому застосування до спірних правовідносин частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» є помилковим.

В той же час, апеляційний суд безпідставно не застосував до спірних відносин частину першу статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якої рішення, дії чи бездіяльність виконавця чи посадових осіб органів державної виконавчої служби можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документів, у порядку, передбаченому законом.

ДКР «ВЕБ.РФ» є учасником цієї справи, оскільки оскаржувала ухвалу Апеляційного суду м. Києва від 05 вересня 2018 року в апеляційному порядку.

Оскільки державний виконавець в примусовому порядку виконує рішення суду, то його дії оскаржуються до суду, який видав виконавчий документ.

Рух справи в суді апеляційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 30 вересня 2019 року відкрито апеляційне провадження у цій справі.

Ухвалою Верховного Суду від 04 листопада 2019 року справу призначено до судового розгляду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду як суду апеляційної інстанції

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Частиною другою статті 24, частиною другою статті 351 ЦПК України передбачено, що Верховний Суд переглядає в апеляційному порядку судові рішення апеляційних судів, ухвалені ними як судами першої інстанції.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників ДКР «ВЕБ.РФ» Коноплі А. М. та Трохимчука О. І., представника ТОВ «Ділайн ЛТД», ТОВ «Приватофис», ТОВ «Телерадіокомпанія «Жиса», ПАТ «Аеробуд», ТОВ «Дайріс», ТОВ «Крим Дівелопмент» Юхименка М. П., колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга ДКР «ВЕБ.РФ» підлягає частковому задоволенню.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

Згідно зі статтею 1 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Статтею 15 Закону визначено, що сторонами виконавчого провадження є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа чи держава, на користь чи в інтересах яких видано виконавчий документ. Боржником є визначена виконавчим документом фізична або юридична особа, держава, на яких покладається обов`язок щодо виконання рішення.

Порядок здійснення судового контролю за виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб) урегульовано розділом VI «Процесуальні питання, пов`язані з виконанням судових рішень у цивільних справах та рішень інших органів (посадових осіб)» ЦПК України.

Статтею 447 ЦПК України передбачено, що сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права чи свободи.

Встановлено, що ДКР «ВЕБ.РФ» звернулася до Київського апеляційного суду зі скаргою на дії головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ Назаровця А. Т. щодо призначення суб`єкта оціночної діяльності-суб`єкта господарювання для участі у зведеному виконавчому провадженні № 59036926 з виконання, в якому вона не є стороною.

Ураховуючи те, що заявник не є стороною вказаного виконавчого провадження, яке безпосередньо пов`язане із предметом оскарження, він не наділений процесуальним правом щодо оскарження дій державного виконавця в порядку цивільного судочинства.

Згідно з пунктом 1 частини першої статті 19 КАС України юрисдикція адміністративних судів поширюється на справи у публічно-правових спорах, зокрема спорах фізичних чи юридичних осіб із суб`єктом владних повноважень щодо оскарження його рішень (нормативно-правових актів чи індивідуальних актів), дій чи бездіяльності, крім випадків, коли для розгляду таких спорів законом установлено інший порядок судового провадження.

Отже, до компетенції адміністративних судів належать спори фізичних чи юридичних осіб з органом державної влади, органом місцевого самоврядування, їхньою посадовою або службовою особою, предметом яких є перевірка законності рішень, дій чи бездіяльності цих органів (осіб), прийнятих або вчинених ними під час здійснення владних управлінських функцій, крім спорів, для яких законом установлений інший порядок судового вирішення.

Відповідно до частини першої статті 287 КАС України учасники виконавчого провадження (крім державного виконавця, приватного виконавця) та особи, які залучаються до проведення виконавчих дій, мають право звернутися до адміністративного суду із позовною заявою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця порушено їхні права, свободи чи інтереси, а також якщо законом не встановлено інший порядок судового оскарження рішень, дій чи бездіяльності таких осіб.

За таких обставин відповідно до частини першої статті 287 КАС України цей спір підлягає розгляду в порядку адміністративного судочинства.

Такі правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 30 травня 2018 року у справі № 815/2255/16, 27 березня 2019 року у справі № 823/359/18 та від 05 червня 2019 у справі № 676/5081/16-ц.

Ураховуючи те, що ДКР «ВЕБ.РФ» оскаржує дії державного виконавця, вчинені у межах виконавчого провадження, у якому вона не є стороною, Київський апеляційний суд дійшов правильного висновку, що заявник не наділений процесуальним правом щодо оскарження дій державного виконавця в порядку цивільного судочинства, а тому відповідно до пункту 1 частини першої статті 255 ЦПК України обгрунтовано закрив провадження у справі.

Згідно з частиною першою статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до суду, який видав виконавчий документ, у порядку, передбаченому законом.

Відповідно до частини другої вищевказаної статті рішення, дії чи бездіяльність виконавця та посадових осіб органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень інших органів (посадових осіб), у тому числі постанов державного виконавця про стягнення виконавчого збору, постанов приватного виконавця про стягнення основної винагороди, витрат виконавчого провадження та штрафів, можуть бути оскаржені сторонами, іншими учасниками та особами до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Враховуючи ту обставину, що виконавчий лист на примусове виконання рішення Арбітражного суду (м. Гаага, Королівство Нідерландів) від 02 травня 2018 року у справі ПТС № 2015-36 за позовом ТОВ «Еверест Істейт», ПП «Едельвейс-2000», ПрАТ «Фортуна», ПрАТ «ЮБК-Інвест», ТОВ «Нива-Тур», ТОВ «Імме», ПП «Планета», ТОВ «Крим девелопмент», ПрАТ «Аеробуд», ТОВ «Приватофіс», ТОВ «Дайріс», ТОВ «Ділайн ЛТД», ТОВ «Телерадіокомпанія «Жиса», ТОВ «Приватлент», ТОВ з іноземними інвестиціями «Лан-панорама», ТОВ «Санаторій «Енергетик», ТОВ «Компанія з управління активами «Фінансовий капітал», ТОВ «Компанія з управління активами «Фінансовий вектор», ОСОБА_1 до Російської Федерації в особі Міністерства юстиції Російської Федерації про стягнення сум (заборгованості) в якості компенсації за відповідне нерухоме майно було видано Апеляційним судом м. Києва, помилковими є висновки суду про застосування до спірних правовідносин положень частини другої статті 74 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки вказана правова норма не регулює порядок оскарження дій державного виконавця при виконанні судових рішень, а визначає порядок оскарження рішень інших органів (посадових осіб).

ДКР «ВЕБ.РФ» не позбавлений можливості звернутися з позовом до головного державного виконавця ВПВР Департаменту ДВС МЮУ Назаровця А. Т. в порядку адміністративного судочинства на підставі частини першої статті 287 КАС України.

Згідно зі статтею 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є, зокрема, порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосування.

За таких обставин, ухвала Київського апеляційного суду від 02 вересня 2019 року підлягає зміні шляхом виключення посилання на частину другу статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» як на правову підставу закриття провадження у справі.

В іншій частині оскаржувана ухвала підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 24, 351, 368, 375, 376, 381-384 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної корпорації розвитку «ВЕБ.РФ» задовольнити частково.

Ухвалу Київського апеляційного суду від 02 вересня 2019 року змінити, виключивши посилання на частину другу статті 74 Закону України «Про виконавче провадження» як на правову підставу закриття провадження у справі.

В іншій частині ухвалу Київського апеляційного суду від 02 вересня 2019 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення і оскарженню не підлягає.

Судді:М. Ю. Тітов

С. О. Карпенко

В. А. Стрільчук