У Х В А Л А

24 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 443/1476/15-ц

провадження № 61-13948ск20

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Коротуна В. М. (суддя-доповідач), Бурлакова С. Ю.,

Червинської М. Є.,

розглянув касаційні скарги ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 29 вересня 2015 року та постанову Львівського апеляційного суду

від 17 серпня 2020 року в справі за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно,

ВСТАНОВИВ:

У серпні 2015 року ОСОБА_3 звернулася до суду з позовом до

ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Рішенням Жидачівського районного суду Львівської області від 29 вересня

2015 року, залишеним без змін постановою Львівського апеляційного суду

від 17 серпня 2020 року, позовні вимоги ОСОБА_3 задоволено.

Визнано за ОСОБА_3 право власності на 15/100 частини житлового будинку, який знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 .

16 вересня 2020 року до Верховного Суду подано касаційні скарги

ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на рішення Жидачівського районного суду Львівської області від 29 вересня 2015 року та постанову Львівського апеляційного суду від 17 серпня 2020 року.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року

№ 460-IХ «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Відповідно до частини третьої статті 3 ЦПК України (тут і далі у редакції, чинній на час подання касаційної скарги) провадження у цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

Підставою касаційного оскарження вказаних судових рішень заявники зазначають неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, а саме: суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 25 січня 2018 року у справі № 2-1114/2011, постанові Верховного Суду від 04 червня 2020 року у справі № 710/1246/17 (пункт 1 частини другої статті 389 ЦПК України).

Крім того, заявники вказують на порушення судами норм процесуального права, оскільки справу розглянуто за відсутності будь-кого з учасників справи, належним чином не повідомлених про дату, час і місце судового засідання, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою касаційну скаргу такою підставою (пункт 4 частини другої статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 394 ЦПК України одержавши касаційну скаргу, оформлену відповідно до вимог статті 392 цього Кодексу, колегія суддів у складі трьох суддів вирішує питання про відкриття касаційного провадження (про відмову у відкритті касаційного провадження).

Касаційні скарги подані в передбачений законом строк та з дотриманням вимог статті 392 ЦПК України.

Оскільки викладені в касаційних скаргах доводи викликають необхідність їх перевірки, слід відкрити касаційне провадження у даній справі та витребувати матеріали справи.

Керуючись статтями 394, 395 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

УХВАЛИВ:

Відкрити касаційне провадження у даній справі.

Витребувати з Жидачівського районного суду Львівської області цивільну справу № 443/1476/15-ц за позовом ОСОБА_3 до ОСОБА_4 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про визнання права власності на спадкове майно.

Надіслати учасникам справи копії касаційної скарги та доданих до неї документів, роз`яснити їм право подати відзив на касаційну скаргу, який за формою і змістом має відповідати вимогам статті 395 ЦПК України, у строк,

який не може перевищувати десяти днів з дня вручення цієї ухвали.

Ухвала оскарженню не підлягає.

Судді: В. М. Коротун

С. Ю. Бурлаков

М. Є. Червинська