08.09.2020 Справа № 363/796/18
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 вересня 2020 року Вишгородський районний суд Київської області в складі:

головуючого - судді Рудюка О.Д.,

за участю секретаря Полуян В.В.,

прокурора Кривошея С.В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м. Вишгороді цивільну справу в загальному позовному провадженні за позовом Заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки з незаконного володіння,

ВСТАНОВИВ:

Заступник керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури звернувся до суду в інтересах держави, в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» про витребування в постійне користування ДП «Вищедубечанське лісове господарство» з незаконного володіння ОСОБА_1 земельної ділянки площею 0,0850 га з кадастровим номером :38:001:0156, яка розташована на території садового товариства «Дніпро-8» садівницького масиву «Дніпро» м. Вишгород, Вишгородського району Київської області. Обґрунтовуючи позовні вимоги тим, що рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25.11.2013 року у справі №363/975/13-ц визнано незаконним та скасовано пункт 65 рішення Вишгородської міської ради №31/16 від 29.12.2009 року в частині передачі земельної ділянки площею 0,12 га у приватну власність ОСОБА_2 для ведення садівництва у садовому товаристві «Дніпро-8», визнано недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0850 га для ведення садівництва серії ЯЛ №329810 кадастровий номер :38:001:0156, виданий на ім`я ОСОБА_2 . Вказаним рішенням суду встановлено обставини, що не підлягають доказуванню, а саме що із земель лісового фонду рішенням Вишгородської міської ради Київської області від 29.12.2009 року №31/16, незаконно передано у власність ОСОБА_2 земельну ділянку з кадастровим номером :38:001:0156 для ведення садівництва.

Разом з тим, відповідно до Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку встановлено, що власником земельної ділянки з кадастровим номером :38:001:0156 являється ОСОБА_1 згідно відмітки про перехід права власності проставленої на державному акті на право власності на земельну ділянку. Вказана відмітка зареєстрована в журналі обліку заяв і наданих послуг з проставляння на державному акті відмітки про реєстрацію права власності на земельну ділянку в Поземельній книзі №401054 від 22.05.2012 року. Таким чином, спірна земельна ділянка вибула з власності територіальної громади м. Вишгород та з постійного користування ДП «Вищедубечанстьке лісове господарство» протиправно без волі уповноваженого на те органу місцевого самоврядування, а тому існують всі правові підстави для витребування спірної земельної ділянки з незаконного володіння ОСОБА_1 на користь ДВ «Вищедубечанське лісове господарство».

Ухвалою суду від 27.04.2018 року відкрито провадження по справі за правилами загального позовного провадження та призначено підготовче судове засідання.

10.10.2019 року ухвалою суду закрито підготовче провадження та призначено справу до судового розгляду.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлений належним чином, до суду направив клопотання про розгляд справи у його відсутність, позовні вимоги підтримує.

Представник ДП «Київська лісова науково-дослідна» станція в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, до суду направив клопотання про розгляд справи у її відсутність, позовні вимоги підтримує. Крім того, направила до суду письмові пояснення, відповідно до яких, позовні вимоги підтримує та просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином, причини неявки суду невідомі.

Представник відповідача адвокат Чмель І.М. в судове засідання не з`явився, до суду направив відзив на позовну заяву, відповідно до якого позовні вимоги не визнає та вважає дану позовну заяву такою, що не підлягає задоволенню з наступних підстав. Так, прокурором до матеріалів справи не додано акту на постійне користування земельною ділянкою площею 0,0850 га, яка розташована на території СТ «Дніпро-8» СТ «Дніпро» м. Вишгород, Вишгородського району Київської області, яка б належала на праві постійного користування Київському обласному та по місту Києву управлінні лісового та мисливського господарства, ДП «Вищедубечанське лісове господарство», що виключає факт постійного користування земельною ділянкою ДП «Вищедубечанське лісове господарство» до передання Вишгородською міською радою Київської області земельної ділянки ОСОБА_2 . Рішенням Вишгородської міської ради від 29.12.2009 року №31/16 ОСОБА_2 передано в приватну власність земельну ділянку площею 0,12 га для ведення садівництва в СТ «Дніпро-8», яке розташоване в адміністративних межах Вишгородської міської ради. 01.10.2010 року ОСОБА_2 отримав державний акт на землю на підставі вищевказаного рішення Вишгородської міської ради. 22.05.2012 року відповідно до договору купівлі-продажу земельної ділянки новим власником став ОСОБА_1 . Крім того, на момент винесення Вишгородським районним судом Київської області рішення по справі №363/975/13-ц від 25.11.2013 року, власника спірної земельної ділянки не було залучено до справи в якості співвідповідача, чим порушено права ОСОБА_1 передбачені ст.41 Конституції України. Разом з тим, прокурором пропущено пропущеного строку позовної давності. На підставі викладено представник позивача просив відмовити в задоволенні позову.

Третя особа, ОСОБА_2 в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся в установленому законом порядку, причини неявки суду невідомі.

Прокурор скориставшись своїм правом подав до суду відповідь на відзив поданий адвокатом Чмель І.М., відповідно до якої доводи представника є необґрунтованими та безпідставними, а тому заявлені позовні вимоги просив задовольнити в повному обсязі.

Заслухавши прокурора, дослідивши письмові матеріали справи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд прийшов до наступного.

Статті 125, 126 Земельного Кодексу України передбачають, що право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або користувачем документа, що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою та його державної реєстрації. Право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами.

Згідно копії державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЛ №329810, виданого на підставі рішення Вишгородської міської ради 31 сесії 5 скликання №31/16 від 29.12.2009 року, власником земельної ділянки площею 0,0850 га, кадастровий номер :38:001:0156, яка розташована Київська область, Вишгородська міська рада, с/т «Дніпро-8», цільове призначення для ведення садівництва, належала ОСОБА_2 .

Рішенням Вишгородського районного суду київської області від 25.11.2013 року визнано незаконним та скасовано пункти 65 рішення Вишгородської міської ради №31/16 від 29.12.2009 року в частині передачі земельної ділянки площею 0,12 га у приватну власність ОСОБА_2 для ведення садівництва у садовому товаристві «Дніпро-8». Визнано недійсним державний акт на право приватної власності на земельну ділянку площею 0,0850 га для ведення садівництва серії ЯЛ №329810 кадастровий номер :38:001:0156, виданий на ім`я ОСОБА_2 .

Як вбачається з витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку селянського господарства сформованого 24.11.2016 року, ОСОБА_1 являється власником земельної ділянки площею 0,0850 га, кадастровий номер :38:001:0156, яка розташована Київська область, Вишгородська міська рада, с/т «Дніпро-8», цільове призначення для ведення садівництва.

Крім того, з копії державного акту серії ЯЛ №329810 вбачається, що приватним нотаріусом Вишгородського районного нотаріального округу Київської області Шостак В.Я., 25.05.2012 року посвідчено договір купівлі-продажу земельної ділянки за реєстровим №825, на підставі якого земельна ділянка площею 0,0850 га для ведення садівництва, кадастровий номер :38:001:0156, перейшла у власність ОСОБА_1 .

Постановою Київського апеляційного суду від 05.02.2019 року апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 - Чмеля І.М. задоволено. Рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25.11.2013 року скасовано, ухвалено нове судове рішення, яким у позові міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в Київській області в інтересах Київського обласного управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» до Вишгородської міської ради Київської області, ОСОБА_2 , третя особа: Держземагенство України у Вишгородському районі про визнання недійсним рішення міської ради та державного акту на право власності на земельну ділянку відмовлено.

08.07.2020 року постановою Верховного Суду касаційну скаргу першого заступника прокурора Київської області залишено без задоволення, а постанову Київського апеляційного суду від 05.02.2019 року - без змін.

Прокурор вказує, що підставною для заявлення позовних вимог про витребування майна з чужого незаконного володіння, слугувало рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25.11.2013 року справа №363/975/13-ц, яким встановлено, що земельна ділянка площею 0,0850 га, кадастровий номер :38:001:0153, відноситься до земель державної власності лісогосподарського призначення та використовується для ведення лісового господарства в порядку, визначеному Лісовим кодексом України, однак вказана земельна ділянка не повернута в постійне користування ДП «Вищедубечанське лісове господарство» з незаконного володіння ОСОБА_1 .

Крім того, відповідно до ст.125 ЗК України, право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

Відповідач по справі у встановленому законом порядку зареєстрував право власності на спірну земельну ділянку. Питання про скасування такої реєстрації перед судом не ставиться. Тому вимога позивача про витребування земельної ділянки на користь ДП «Вищедубечанське лісове господарство», не ґрунтується на вимогах закону.

В матеріалах справи відсутні докази неправомірної поведінки відповідача - фізичної особи, під час приватизації земельної ділянки та укладення договору купівлі-продажу.

Тому, вимога прокурора про витребування на підставі статей 387 - 388 ЦК України на користь держави в особі ДП «Вищедубечанське лісове господарство» земельної ділянки, що знаходяться у власності ОСОБА_1 не ґрунтується на вимогах закону, є не обґрунтованим і не підкріплене належними доказами.

Разом з тим, рішення Вишгородського районного суду Київської області від 25.11.2013 року у справі №363/975/13-ц скасоване постановою Київського апеляційного суду від 05.02.2019 року. Крім того, постановою Київської області від 05.02.2019 року у позові міжрайонного прокурора з нагляду за додержанням законів у природоохоронній сфері в Київській області в інтересах Київського обласного управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» до Вишгородської міської ради Київської області, ОСОБА_2 , третя особа: Держземагенство України у Вишгородському районі про визнання недійсним рішення міської ради та державного акту на право власності на земельну ділянку відмовлено, яка набрала законної сили.

Частинами 1, 2, 3 та 4 статті 12 ЦПК України визначено, що цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.

Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.

Таким чином, враховуючи вище викладене судом під час розгляду справи не здобуто доказів, відповідно до положень ст.12 ЦПК України, що земельна ділянка площею 0,0850 га з кадастровим номером :38:001:0156, яка розташована на території садового товариства «Дніпро-8» садівницького масиву «Дніпро» м. Вишгород, Вишгородського району Київської області незаконно перебуває у володінні ОСОБА_1 .

Отже, враховуючи приписи змагальності та диспозитивності судового розгляду, вимоги прокурора є безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню.

З урахуванням положення ст.141 ЦПК України у зв`язку з відмовою у задоволенні позову, судові витрати понесені позивачем відшкодуванню не підлягають.

На підставі викладеного та керуючись статтею 256, 257, 261, 267 ЦК України, статтями 13, 19, 20, 21, 125, 149 ЗК України, 4, 12, 13, 56, 57, 77, 81, 141, 263-265 ЦПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову Заступника керівника Києво-Святошинської місцевої прокуратури в інтересах держави в особі Київського обласного та по місту Києву управління лісового та мисливського господарства, Державного підприємства «Вищедубечанське лісове господарство» до ОСОБА_1 , третя особа: ОСОБА_2 про витребування земельної ділянки з незаконного володіння - відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку апеляційного оскарження.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Київського апеляційного суду через суд першої інстанції шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя О.Д. Рудюк