ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року

м. Харків

справа № 639/1637/209

провадження № 22-ц/818/3566/20

Харківський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Тичкової О.Ю.,

суддів - Кругової С.С., Пилипчук Н.П.

сторони справи:

позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, яка діє в інтересах Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк», на рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 квітня 2020 року, ухвалене у складі судді Єрмоленко В.Б.,

УСТАНОВИВ:

У березні 2020 року Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк» (надалі АТ КБ «ПриватБанк», Банк) звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 , у якому просило стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 12.06.2008 у розмірі 11897 грн 41 коп.

Позов мотивовано тим, що 12.06.2008 року між Банком та відповідачем був укладений кредитний договір № б/н, за яким ОСОБА_1 отримав кредит у розмірі 1500 грн у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом. Своїм підписом у заяві відповідач підтвердила, що підписана нею заява разом з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає договір про надання банківських послуг. Банк в повному обсязі виконав свої зобов`язання за Договором, а саме, надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених Договором. У зв`язку із порушенням відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, станом на 31.01.2020 утворилась заборгованість 11897 грн 41 коп., яка складається з: 1474, 25 грн - заборгованість за кредитом; 5958,46 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 0,00 грн - заборгованість за комісією, 3660,06 грн - заборгованість за пенею, а ткаож штрафи: 250,00 грн фіксована частина, 554,64 грн процентна складова.

Рішенням Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 жовтня 2020 року позовні вимоги АТ КБ «ПриватБанк» задоволені частково. Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 126.06.2008 в розмірі 1474,25 грн та судовий збір в сумі 252,24 грн. В іншій частині у задоволенні позову відмовлено.

Рішення суду мотивоване тим, що відповідач взятих на себе за договором кредиту зобов`язань щодо повернення отриманих у кредит коштів належним чином не виконав, правовими наслідками чого є стягнення з ОСОБА_2 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1474,25 грн. Крім того, суд послався на правову позицію, що міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03 липня 2019 року у справі № 342/180/17, відповідно до якої Тарифи банку, Умови та правила надання банківських послуг, які не підписувались при заповненні заяви-анкети позичальником, не можуть вважатись складовою частиною кредитного договору, а встановлені цими документами відсоткова ставка, пеня та штрафи не можуть бути застосовані при визначенні кредитної заборгованості.

В апеляційній скарзі Крилова О.Л., яка діє в інтересах АТ КБ «ПриватБанк», посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, просить рішення в частині відмови щодо стягнення відсотків за користування кредитом і неустойки скасувати, ухвалити в цій частині нове рішення, яким позов в цій частині задовольнити. В якості доводів апеляційної скарги посилається на те, що судом першої інстанції було встановлено, що Банк надав відповідачу кредитні кошти, а відповідач свої зобов`язання не виконав, кредитні кошти не повернув. Підписавши заяву позичальника відповідач засвідчив, що він ознайомлений з відповідними документами, а отже, повністю згодний з умовами кредитування. Також зазначає, що сторонами при укладенні договору було погоджено розмір відсоткової ставки за користування кредитом у розмірі 3,0% на місяць та штрафи у розмірі 250 грн +5% від суми позову за порушення позичальником строків платежів. Таким чином, сторонами були досягнуті усі істотні умови договору. Посилання суду першої інстанції на правову позицію, що міститься в постанові Великої Палати Верховного Суду від 03.07.2019 у справі № 342/180/17, оскільки вказана позиція висловлена в конкретній справі за інших правовідносин.

Відзиву на апеляційну скаргу не надходило.

В письмових поясненнях Кураксіна Ольга Ігорівна, яка діє в інтересах АТ КБ «ПриватБанк», наполягає на задоволенні апеляційної скарги та зазначає, що у анкеті-заяві зазначена базова відсоткова ставка користування кредитом 36%, наявність умов щодо стягнення та розмір штрафів. Тобто сторонами були досягнуті усі істотні умови договору, що підтверджується підписом відповідача в анкеті-заяві. Вказує, що розмір відсоткової ставки встановлено в заяві позичальника на рівні 3,0% на місяць або 36% на рік. Таким чином заборгованість за кредитним договором станом на 31.01.2020 року, яка підлягає стягненню складається з: тіло кредиту -1474,25 грн (стягнуто за рішенням суду), % ставка згідно анкети-заяви - 36,0% на рік (3,0% на місяць, 0,1 в день). Умови, щодо зобов`язання позичальник сплатити штрафи та їх розмір (фіксована частина та процентна складова). З 19.07.2008 року виникла прострочка по відсоткам. Строк дії картки до 06/12. Таким чином, правильним буде вважатися нарахування процентів в межах строку кредитування в період з 19.07.2008 по 30.06.2012. Кількість днів, за які необхідно стягнути заборгованість за відсотками з урахуванням відсоткової ставки - 36,0% на рік / 3,0% на місяць /0,1% в день - 1441 день. Отже сума за відсотками, що підлягає стягненню складає 2124,39 грн (1474,25 грн*0,1%(відсотки за денеь)/100*1441(кількість днів). Крім того, до стягнення підлягають штрафи: 250 грн фіксована частина та 179,93 грн процентна складова (115-118).

Заслухавши доповідь судді, дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги в межах вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд уважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.367 Цивільного процесуального кодексу України (надалі ЦПК України)).

Рішення в частині стягнення заборгованості за тілом кредиту не оскаржено, тому в апеляційному порядку не переглядається.

Відповідно до п.п. 3,4 ч.1, ч.2 ст. 376 ЦПК України підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону, або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

Судовим розглядом установлено та вбачається із матеріалів справи, що відповідно до укладеного 12 червня 2008 року Договору ОСОБА_1 отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту 1500 грн на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 36,0% на рік на суму залишку заборгованості за кредитом.

Матеріали справи містять анкету-заяву, у якій зазначено, що разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами заява становить договір про надання банківських послуг, укладений між Банком і ОСОБА_1 , а також, що він ознайомився та погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, які були надані йому для ознайомлення в письмовому вигляді (а.с. 25).

Згідно з наданим Банком розрахунком заборгованість ОСОБА_1 за договором станом на 31.01.2020 становить 11897,41 грн і складається з: 1474, 25 грн - заборгованість за кредитом; 5958,46 грн - заборгованість по процентам за користування кредитом; 0,00 грн - заборгованість за комісією, 3660,06 грн - заборгованість за пенею, а ткаож штрафи: 250,00 грн фіксована частина, 554,64 грн процентна складова (а.с. 6-24).

Відповідно до частин першої, другої статті 207 Цивільного кодексу України (надалі ЦК України) правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

За змістом статей 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).

Частиною другою статті 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (стаття 1055 ЦК України).

Згідно із частиною першою статті 633 ЦК України публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.

За змістом статті 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

У переважній більшості випадків застосування конструкції договору приєднання його умови розроблює підприємець (в даному випадку АТ КБ «ПриватБанк»).

Оскільки умови договорів приєднання розробляються банком, тому повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст статей 633, 634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.

За змістом частини першої статті 1048 ЦК України в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Таким чином, в разі укладення кредитного договору проценти за користування позиченими коштами поділяються на встановлені законом (розмір та підстави стягнення яких визначаються актами законодавства) та договірні (розмір та підстави стягнення яких визначаються сторонами в самому договорі).

З матеріалів справи вбачається, що у анкеті-заяві позичальника від 12.06.2008 базова процентна ставка зазначена у розмірі 3,0% на місяць на залишок заборгованості (а.с. 25).

Згідно з наданим Банком у письмових поясненнях до апеляційної скарги розрахунком, розмір процентів, що підлягають стягненню з ОСОБА_1 за період з 19.07.2008 по 30.06.2012, дорівнює 5958,46,39 грн (а.с. 6-24).

Оскільки в анкеті-заяві, яка підписана відповідачем, визначений розмір процентної ставки за користування кредитом, тобто сторони погодили умови договору кредиту в цій частині, суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про відсутність підстав для задоволення позову про стягнення процентів за користування кредитом.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги (ч.1 ст.367 ЦПК України).

Сума стягнутої з ОСОБА_1 заборгованості за тілом кредиту у розмірі 1474 грн 25 коп. сторонами не оспорюється, тому рішення суду в цій частині не переглядається.

Колегія суддів, вважає за можливе стягнути з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» проценти за користування кредитними коштами за Договором від 12.06.2008 за період з 19.07.2008 по 30.06.2012 у розмірі 2124 грн 39 коп.

Посилання АТ КБ «ПриватБанк», що висновки Великої Палати Верховного Суду, викладені у постанові від 03 липня 2019 року по справі №342/180/17 без обґрунтованих заперечень відповідача не підлягають застосуванню - безпідставне , оскільки спір у даній справі виник з подібних правовідносин, що розглядались у справі № 342/180/17 за результатами розгляду якої з метою формування єдиної правозастосовної практики Великою Палатою Верховного Суду сформовано правовий висновок, який відповідно до ч.4 ст. 263 ЦПК України суд має враховувати при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин.

Доводи апеляційної скарги про те, що відповідач, підписуючи анкету-заяву та користуючись кредитними коштами висловив свою згоду з формою договору та його умовами, не заслуговують на увагу, оскільки в Заяві про отримання кредитних коштів міститься посилання на Умови та Правила без їх ідентифікації відповідно до дати, коли вони були затверджені, або станом на яку вони були чинні.

Не можуть бути прийняті і доводи апеляційної скарги з посиланням на правові позиції суду касаційної інстанції, викладені до 03 липня 2019 року, оскільки вони суперечать правовим висновкам, викладеним у справі № 342/180/17 (№14-131цс19).

Велика Палата Верховного Суду при розгляді справи № 755/10947/17 зазначила, що незалежно від того, чи перераховані усі постанови, у яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата, суди під час вирішення тотожних спорів мають враховувати саме останню правову позицію Великої Палати. Не можна застосовувати аналогічні висновки Верховного Суду України, викладені в його рішеннях, ухвалених за результатами розгляду інших судових справ, незалежно від того, чи перераховані у відповідній постанові Великої Палати всі рішення ВСУ, в яких викладена правова позиція, від якої відступила Велика Палата .

Таким чином, враховуючи, що сторонами не обумовлено ціну договору, суд першої інстанції прийшов до обґрунтованого висновку щодо відсутності підстав для стягнення пені та штрафу.

Отже, апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції в частині відмови у задоволення позовних вимог про стягнення процентів за користування кредитом - скасуванню з ухваленням в цій частині нової постанови про стягнення з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованості за процентами в розмірі 2 124 грн 39 коп. за період з 19.07.2008 по 30.06.2012.

Відповідно до ч.ч. 1, 13 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Рішенням суду від 22.04.2020 з ОСОБА_1 стягнуто 252 грн 24 коп. судового збору пропорційно задоволеній частині позову. Оскільки судовою колегію рішення суду змінене та збільшена сума заборгованості, що підлягає стягненню з відповідача, рішення суду в частині стягнення судових витрат також підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення.

Позов Банку задоволений на 30,25%, тому з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути 635 грн 85 коп. судового збору, сплачених при подачі позовної заяви (а.с. 1).

Апеляційна скарга АТ КБ «ПриватБанк» задоволена на 20,38 %, тому з ОСОБА_1 на користь позивача належить стягнути 642 грн 58 коп. судового збору, що сплачений при подачі апеляційної скарги (а.с. 91).

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 371, 374, 376, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Крилової Олени Леонідівни, яка діє в інтересах Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» задовольнити частково.

Рішення Жовтневого районного суду м. Харкова від 22 квітня 2020 року в частині відмови у задоволені позову про стягнення заборгованості по процентам за користування кредитом, пені та штрафів, судового збору скасувати та ухвалити в цій частині нову постанову.

Позов Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом задовольнити частково.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» заборгованість за процентами за користування кредитом в розмірі 2 124 грн (дві тисячі сто двадцять чотири) гривень 39 (тридцять дев`ять) копійок.

У задоволені позову Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення пені, штрафів відмовити з підстав, викладених у постанові.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 635 (шістсот тридцять п`ять) гривень 85 (вісімдесят п`ять) копійок судового збору, сплаченого при подачі позовної заяви.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» 642 (шістсот сорок дві) гривні 58 (п`ятдесят вісім) копійок судового збору, сплаченого при подачі апеляційної скарги.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.

Повне судове рішення складено 21 вересня 2020 року.

Головуючий О.Ю.Тичкова

Судді С.С. Кругова

Н.П. Пилипчук