Постанова

Іменем України

16 вересня 2020 року

м. Київ

справа № 752/21612/14-ц

провадження № 61-18972св18

Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:

головуючого - Кузнєцова В. О.,

суддів: Жданової В. С., Ігнатенка В. М., Стрільчука В. А., Тітова М. Ю. (суддя-доповідач),

учасники справи:

позивач - публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк»,

відповідач - ОСОБА_1 ,

треті особи: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,

розглянув у порядку спрощеного позовного провадження касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2017 рокув складі судді Новака А. В. та постанову Апеляційного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року в складі колегії суддів: Лапчевської О. Ф., Кравець В. А., Кулікової С. В.,

ВСТАНОВИВ:

Описова частина

Короткий зміст позовних вимог

У січні 2012 року публічне акціонерне товариство акціонерний банк «Укргазбанк» (далі - АБ «Укргазбанк») звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 та з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог просило стягнути заборгованість за кредитним договором у розмірі 623 448, 74 доларів США, пеню в сумі 17 497 278, 15 гривень, а також судовий збір в розмірі 2 823, 00 гривні.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 20 листопада 2006 року між банком та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, за умовами якого відповідач отримав кредит у розмірі 250 000, 00 доларів США під 15% річних, які зобов`язався повернути не пізніше 19 листопада 2007 року.

В подальшому сторони внесли зміни до вказаного кредитного договору шляхом укладення відповідних договорів, відповідно до яких змінили строк повернення кредиту (до 18 листопада 2011 року) та порядок повернення грошових коштів.

Однак, відповідач свої зобов`язання за кредитним договором не виконав, у результаті чого утворилася заборгованість по кредиту та процентам у розмірі 623 448, 74 доларів США, а також банком нарахована пеня за порушення виконання зобов`язань у сумі 17 479 278, 15 грн, які просив стягнути на свою користь.

Короткий зміст судових рішень судів першої та апеляційної інстанцій

Рішенням Голосіївського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2017 року, залишеним без змін постановою Апеляційного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року, позов задоволено.

Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АБ «Укргазбанк» 623 448, 74 доларів США, що за офіційним курсом Національного банку України на день ухвалення рішення становить в еквіваленті 16 540 095, 10 гривень, та 17 479 278, 15 гривень.

Вирішено питання про розподіл судових витрат.

Суд першої інстанції, з висновком якого погодився й апеляційний суд, виходив з того, що факт неналежного виконання відповідачем своїх зобов`язань за кредитним договором, який на момент розгляду справи не визнаний у встановленому законом порядку недійсним та не розірваний, знайшов своє підтвердження в ході розгляду справи та не спростований відповідачем, а тому наявні підстави для стягнення з нього заявленої банком суми заборгованості.

Короткий зміст та узагальнені доводи касаційної скарги

У квітні 2018 року ОСОБА_1 звернувся до Верховного Суду з касаційною скаргою, у якій, посилаючись на неправильне застосування судами норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року і ухвалити нове судове рішення про стягнення з нього суми основного зобов`язання та процентів у розмірі 358 013, 41 доларів США та пені в сумі 2 580 740, 31 грн.

В обґрунтування вимог касаційної скарги зазначає, що він та майнові поручителі неодноразово зверталися до позивача з заявами про погашення заборгованості за рахунок майна, яке передано в іпотеку, однак банк так і не прийняв рішення про прийняття предметів іпотеки в рахунок погашення боргу.

Вважає, що з 28 серпня 2011 року (в день, коли в банк було подано заяву про передачу предмета іпотеки в рахунок погашення боргу) нарахування процентів та пені було зупинено, а тому такі вимоги банку задоволенню не підлягають.

Зважаючи на те, що в січні 2017 року він частково погасив заборгованість за кредитом у сумі 43 170, 00 доларів США, загальна сума боргу на даний час за його розрахунком складає 358 013, 41 доларів США, з яких 266 410, 48 доларів США заборгованості по кредиту та 91 602, 93 долари США заборгованості по відсоткам.

Окрім цього зазначає, що розмір нарахованої пені значно перевищує (в два рази) розмір заподіяних збитків, а тому вважає, що такий повинен бути зменшений до суми, що становить розмір пені за один календарний місяць, а саме до 2 580 740, 31 грн.

Рух справи в суді касаційної інстанції

Ухвалою Верховного Суду від 01 червня 2018 року відкрито касаційне провадження у справі, витребувано її матеріали із суду першої інстанції та зупинено виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2017 рокута постанови Апеляційного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року до закінчення касаційного провадження.

09 липня 2018 року справу № 752/21612/14-ц передано до Верховного Суду.

Представник АБ «Укргазбанк» Зарубайко П. І. надіслав відзив на касаційну скаргу, в якому просить залишити її без задоволення, а оскаржувані судові рішення без змін.

Ухвалою Верховного Суду від 20 серпня 2020 року справу призначено до судового розгляду.

Мотивувальна частина

Позиція Верховного Суду

Згідно з частиною третьою статті 3 Цивільного процесуального кодексу України (далі - ЦПК України) провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.

08 лютого 2020 року набрав чинності Закон України від 15 січня 2020 року № 460-IX «Про внесення змін до Господарського процесуального кодексу України, Цивільного процесуального кодексу України, Кодексу адміністративного судочинства України щодо вдосконалення порядку розгляду судових справ».

Пунктом 2 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» цього Закону встановлено, що касаційні скарги на судові рішення, які подані і розгляд яких не закінчено до набрання чинності цим Законом, розглядаються в порядку, що діяв до набрання чинності цим Законом.

За вказаних обставин тут і надалі положення ЦПК України застосовуються у редакції, яка діяла до 08 лютого 2020 року.

Підставами касаційного оскарження є неправильне застосування судом норм матеріального права чи порушення норм процесуального права (частина друга статті 389 ЦПК України).

Відповідно до частини першої статті 400 ЦПК України під час розгляду справи в касаційному порядку суд перевіряє в межах касаційної скарги правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими.

Касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з таких підстав.

Фактичні обставини, встановлені судами

Установлено, що 20 листопада 2006 року між АБ «Укргазбанк» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір, відповідно до умов якого відповідач отримав кредит у розмірі 250 000, 00 доларів США на строк з 20 листопада 2006 року по 19 листопада 2007 року у виді невідновлювальної відкличної кредитної лінії на поточні потреби зі сплатою процентів за користування кредитом у розмірі 15% річних.

Згідно з пунктом 5.3 кредитного договору за порушення строків повернення кредиту та/або сплати процентів за користування кредитом, позичальник зобов`язаний сплатити банку пеню в розмірі 0, 1% від суми невиконаного зобов`язання за кожен день прострочення платежу від дня виникнення такої прострочки до повного погашення заборгованості, але в межах позовної давності.

20 листопада 2007 року між банком та відповідачем укладено договір № 1 про внесення змін до вищевказаного кредитного договору, відповідно до умов якого сторони продовжили строк кредитування до 18 листопада 2011 року.

Договором № 2 від 06 грудня 2007 року про внесення змін до кредитного договору від 20 листопада 2006 року сторони збільшили ліміт кредитної лінії до 377 000, 00 доларів США і погодили обов`язок позичальника здійснювати повернення суми окремих траншів на рахунок банку не пізніше 10 числа кожного місяця, починаючи з січня 2010 року в розмірі 14 383, 00 долари США.

Відповідно до розрахунку, наданого АБ «Укргазбанк», заборгованість відповідача за кредитним договором станом на 08 лютого 2017 року становить 623 448, 74 доларів США та 17 479 278, 15 грн, з яких прострочена заборгованість по кредиту в розмірі 309 580, 48 доларів США, прострочена заборгованість по процентам у сумі 313 868, 26 доларів США, пеня за несвоєчасне погашення кредиту в розмірі 9 171 927, 31 гривень та пеня за несвоєчасну сплату процентів у сумі 8 307 350, 84 гривень.

Мотиви, з яких виходить Верховний Суд, та застосовані норми права

За положеннями статей 626-628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Сторони є вільними в укладенні договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно із частиною першою статті 598 ЦК України зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України).

У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).

За правилами частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

За змістом частини другої статті 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням установленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, право кредитодавця нараховувати передбачені договором проценти за користування кредитом, а також обумовлену в договорі неустойку припиняється після спливу визначеного цим договором строку кредитування чи у разі пред`явлення до позичальника вимоги згідно з частиною другою статті 1050 ЦК України. В охоронних правовідносинах права та інтереси позивача забезпечені частиною другою статті 625 ЦК України, яка регламентує наслідки прострочення виконання грошового зобов`язання.

Такі правові висновки викладені в постановах Великої Палати Верховного Суду від 28 березня 2018 року в справі № 444/9519/12, від 04 липня 2018 року в справі № 310/11534/13-ц.

Відповідно до умов укладених між сторонами кредитного договору та договорів про внесення змін до нього, банк надав ОСОБА_1 кредитні кошти на строк до 18 листопада 2011 року.

Отже, 18 листопада 2011 року припинився визначений сторонами строк кредитування, у зв`язку з чим право кредитора нараховувати передбачені договором проценти та неустойку припинилося і кредитор має право на отримання гарантій належного виконання зобов`язання відповідно до частини другої статті 625 ЦК України, однак з такими вимогами АБ «Укргазбанк» до суду не звертався.

Вирішуючи спір в частині стягнення процентів за користування кредитом та пені, суди попередніх інстанцій наведеного не врахували, внаслідок чого дійшли помилкового висновку про наявність підстав для стягнення з відповідача процентів за користування кредитом та пені, нарахованих за період з 18 листопада 2011 року по 08 лютого 2017 року.

З наявних у матеріалах справи розрахунків позивача випливає, що станом на дату закінчення строку кредитування заборгованість відповідача по кредиту становить 309 580, 48 доларів США, по процентам за користування кредитом - 97 980, 10 доларів США. 26 січня 2017 року відповідач здійснив часткове погашення заборгованості в розмірі 43 170, 00 доларів США, які зараховані банком у рахунок погашення заборгованості по процентам.

Таким чином, заборгованість по процентам за користування кредитом, яка підлягає стягненню з відповідача, складає 54 810, 10 доларів США.

Разом з тим, пеня за несвоєчасне погашення кредиту та несвоєчасну сплату процентів у розмірі 17 479 278, 15 грн, яку позивач просив стягнути на свою користь, нарахована ним за період з лютого 2014 року по лютий 2017 року, тобто після спливу строку кредитування, а тому не може бути стягнута з відповідача.

Таким чином, колегія суддів доходить висновку про те, що рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції в частині стягнення заборгованості за кредитом та процентами в розмірі 364 390, 58 доларів США (309 580, 48 доларів США заборгованості за кредитом та 54 810, 10 доларів США заборгованості по процентам) відповідає обставинам, установленим у справі.

Висновки за результатами розгляду касаційної скарги

Відповідно до частини першої статті 412 ЦПК України підставами для скасування судових рішень повністю або частково і ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Неправильним застосуванням норм матеріального права вважається: неправильне тлумачення закону або застосування закону, який не підлягає застосуванню, або незастосування закону, який підлягав застосуванню.

З огляду на вищевикладене, враховуючи, що рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції в частині вирішення позовних вимог про стягнення заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 18 листопада 2011 року по 08 лютого 2017 року та пені не відповідають вимогам щодо законності й обґрунтованості, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для їх скасування в цій частині і ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за процентами за користування кредитом за період з 18 листопада 2011 року по 08 лютого 2017 року в розмірі 259 058, 16 доларів США та пені в сумі 17 479 278, 15 гривень у зв`язку з їх безпідставністю.

Водночас, ураховуючи, що рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції в частині стягнення з відповідача заборгованості за кредитом у розмірі 364 390, 58 доларів США відповідає вимогам закону й підстав для її скасування немає, колегія суддів вважає за необхідне залишити її в цій частині без змін.

Щодо розподілу судових витрат

Відповідно до статті 416 ЦПК України суд касаційної інстанції в постанові розподіляє судові витрати, понесені у зв`язку з переглядом справи у суді касаційної інстанції.

Частиною тринадцятою статті 141 ЦПК України передбачено, якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.

Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

З огляду на висновок щодо суті касаційної скарги (розмір задоволених позовних вимог складає 28, 42 % від суми заявлених вимог), розподіл судових витрат необхідно змінити: стягнути з відповідача на користь АБ «Укргазбанк» судовий збір за подання позовної заяви в розмірі 1 038, 47 грн, виходячи зі ставки судового збору, яка підлягала сплаті за подання позовної заяви, в розмірі 3 654, 00 грн.

Разом з тим, з АБ «Укргазбанк» на користь відповідача підлягають стягненню 8 108, 16 грн судового збору за подання апеляційної та касаційної скарг.

Керуючись статтями 400, 409, 412, 416 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково.

Рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року в частині стягнення з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» заборгованості за процентами за користування кредитними коштами за період з 18 листопада 2011 року по 08 лютого 2017 року в розмірі 259 058, 16 доларів США та пені в сумі 17 479 278, 15 гривень скасувати і ухвалити в цій частині нове рішення.

Відмовити в задоволенні позову публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» про стягнення з ОСОБА_1 заборгованості за процентами за користування кредитними коштами за період з 18 листопада 2011 року по 08 лютого 2017 року в розмірі 259 058, 16 доларів США та пені в сумі 17 479 278, 15 гривень.

В іншій частині рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2017 року та постанову Апеляційного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року залишити без змін.

Розподіл судових витрат змінити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» судовий збір у розмірі 1 038, 47 грн.

Поновити виконання рішення Голосіївського районного суду міста Києва від 12 жовтня 2017 року та постанови Апеляційного суду міста Києва від 12 лютого 2018 року в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 364 390, 58 доларів США.

Стягнути з публічного акціонерного товариства акціонерний банк «Укргазбанк» на користь ОСОБА_1 8 108, 16 грн судового збору.

Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

ГоловуючийВ. О. Кузнєцов
Судді:В. С. Жданова В. М. Ігнатенко В. А. Стрільчук
М. Ю. Тітов