Cправа №549/5/20
Провадження№2/549/35/20
РІШЕННЯ

Іменем України

06 березня 2020 року Чорнухинський районний суд Полтавської області

у складі: головуючого - судді Крєпкого С.І.

за участю: секретаря судового засідання - Бибик О.В.

позивача- ОСОБА_1

відповідача - ОСОБА_2

розглянувши у підготовчому засіданні в режимі відеоконференції з Дарницьким районним судом міста Києва в порядку загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу,

встановив:

Позивач звернулася до суду з вказаним позовом, який обґрунтувала тим, що 19 грудня 2014 року зареєструвала шлюб з відповідачем.

За час проживання в шлюбі в них народився син ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .

Спільне сімейне життя між ними не склалося, шлюбні відносини між ними фактично припинені. Вважає, що подальше подружнє життя та збереження сім`ї неможливе.

Посилаючись на ці обставини просила шлюб розірвати.

Ухвалою Чорнухинського районного суду від 07.02.2020 у справі відкрито провадження та призначено підготовче судове засідання.

Позивач позовні вимоги підтримала, заперечувала надання строку для примирення.

Відповідач позов визнав повністю, строк для примирення вважає не потрібним, зберігти сім`ю не бажає.

Суд, заслухавши пояснення сторін, вважає, що позов підлягає задоволенню зважаючи на таке.

Відповідно до ч.ч.3,4 ст.200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Ухвалення в підготовчому засіданні судового рішення у разі відмови від позову, визнання позову, укладення мирової угоди проводиться в порядку, встановленому статтями 206, 207 цього Кодексу.

Згідно з ч.4 ст.206 ЦПК України у разі визнання відповідачем позову суд за наявності для того законних підстав ухвалює рішення про задоволення позову. Якщо визнання відповідачем позову суперечить закону або порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, суд постановляє ухвалу про відмову у прийнятті визнання відповідачем позову і продовжує судовий розгляд.

В силу статті 24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка.

Згідно з ч.2 ст.105 СК України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 109 цього Кодексу.

Частиною другою ст.112 СК України визначено, що суд постановляє рішення про розірвання шлюбу, якщо буде встановлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечило б інтересам одного з них, інтересам їхніх дітей, що мають істотне значення.

З`ясувавши фактичні взаємини сторін, оскільки сторони подальшого спільного життя і збереження сім`ї не бажають і наполягають на розірванні шлюбу, виходячи із законодавчо закріпленого принципу неможливості примушення чоловіка чи дружини до збереження шлюбу, враховуючи особливий характер сімейних відносин та їх об`єктивну недоступність для оточуючих, суд дійшов висновку, що подальше збереження шлюбу суперечило б інтересам позивача та засадам добровільності шлюбу, який повинен ґрунтуватися на вільній згоді жінки і чоловіка.

Визнання позову відповідачем не суперечить вимогам закону, не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб, тому є підстави для задоволення позову.

Згідно з ст.113 СК України після розірвання шлюбу позивачу слід залишити прізвище " ОСОБА_1 ", яке не було змінено у зв`язку з реєстрацією шлюбу з відповідачем.

Відповідно до ст.133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.

Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати:

1) на професійну правничу допомогу;

2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи;

3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів;

4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.

З огляду на викладене, на підставі ч.1 ст.141, ч.1 ст.142 ЦПК України, у зв`язку з визнанням відповідачем позову до початку розгляду справи по суті, слід повернути з державного бюджету позивачу половину сплаченого нею судового збору, а іншу частину стягнути з відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.109, 112, 113 СК України, ст.ст.142,200, 206 ЦПК України, суд,

вирішив:

1.Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу задовольнити повністю.

2.Розірвати шлюб між ОСОБА_1 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ) та ОСОБА_2 (зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) зареєстрований 19 грудня 2014 року відділом державної реєстрації актів цивільного стану Дніпровського районного управління юстиції у м.Києві, актовий запис №2637.

3. Визначити прізвище дружини після розірвання шлюбу « ОСОБА_1 ».

4.Стягнути з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 384 грн 20 коп судового збору.

5.Повернути ОСОБА_1 з державного бюджету 384 грн 20 коп судового збору.

6.Після набрання рішенням суду законної сили його копію направити до Чорнухинського районного відділу державної реєстрації актів цивільного стану Північно-східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Суми).

Рішення суду може бути оскаржене в апеляційному порядку до Полтавського апеляційного суду через Чорнухинський районний суд Полтавської області шляхом подачі протягом тридцяти днів з дня його проголошення апеляційної скарги. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Суддя С.І.Крєпкий