Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13.03.2020 Справа №607/26840/19

Тернопільський міськрайонний суд Тернопільської області в складі:

головуючого судді Сливки Л.М.

за участі секретаря судового засідання Хамелко О.Ю.,

відповідача ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Тернополі за правилами загального позовного провадження цивільну справу за позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу,

ВСТАНОВИВ:

Позивачка ОСОБА_2 пред`явила до суду позов до відповідача ОСОБА_1 про розірвання шлюбу, зареєстрованого 20 травня 2007 року Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області відповідно до актового запису за №4 . В обґрунтування позовних вимог покликається на те, що протягом останніх декількох років їх із відповідачем сімейні стосунки погіршилися, внаслідок різних поглядів на життя між ними часто виникають сварки та непорозуміння, втрачені почуття любові та поваги, що призвело до припинення між ними подружніх відносин. Також вони проживають окремо. З цих підстав позивачка вважає, що сім`я припинила своє існування та подальше їх перебування у шлюбі є неможливим. За таких обставин просить шлюб розірвати та відновити їй дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Ухвалою судді Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 02 грудня 2019 року відкрито провадження у вказаній цивільній справі та призначено її до розгляду за правилами загального позовного провадження.

Відповідач відзиву на позов не подавав.

18 лютого 2020 року ухвалою суду закрито підготовче провадження у вказаній цивільній справі та призначено справу до судового розгляду.

Позивачка ОСОБА_2 у судове засідання не з`явилася, попередньо подала заяву про розгляд справи за її відсутності,у якій вказала , що заявлені позовні вимоги підтримує у повному обсязі та просить задовольнити.

Відповідач ОСОБА_1 у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог, пояснивши, що любить свою дружину, у зв`язку із чим не погоджується на розірвання шлюбу. Вказав що з 12 листопада 2019 року він та позивач проживають окремо, їх спільні діти є повнолітніми. Позивач не бажає з ним навіть розмовляти, однак, він її любить . За вказаних обставин просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Судом установлено:

Позивачка ОСОБА_4 та відповідач ОСОБА_1 зареєстрували шлюб 20 травня 2007 року, про що складено актовий запис №4 Великогаївської сільської ради Тернопільського району Тернопільської області, та 19 березня 2019 року Тернопільським міськрайонним відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Тернопільській області повторно видано свідоцтво про шлюб серії НОМЕР_1 .

Від шлюбу сторін неповнолітніх дітей немає.

Як убачається із Постанови Тернопільського міськрайонного суду Тернопільської області від 12 липня 2019 року, ОСОБА_1 17 квітня 2019 року та 26 квітня 2019 вчиняв насильство в сім`ї відносно своєї дружини ОСОБА_2 , в ході якого чинив на неї моральний та психологічний тиск та погрожував фізичною розправою.

Сімейне життя сторін не склалося, внаслідок різних характерів та поглядів на життя між ними часто виникали сварки та непорозуміння. За таких обставин з листопада 2019 року сторони разом не проживають, не ведуть спільного господарства та не підтримують подружніх стосунків .

Таким чином сім`я сторін фактично розпалася і шлюб носить формальний характер.

Відповідно до вимог статті 51 Конституції України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки і чоловіка. Кожен із подружжя має рівні права і обов`язки у шлюбі та сім`ї.

Згідно із вимогами частини першою статті 24 Сімейного кодексу України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається.

Також, вимогами частин третьої, четвертої статті 56 Сімейного кодексу України передбачено право кожного з подружжя припинити шлюбні відносини. Примушування до припинення шлюбних відносин, примушування до їх збереження є порушенням права дружини, чоловіка на свободу та особисту недоторканість і може мати наслідки, встановлені законом.

Згідно до вимог частин другої та третьої статті 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання, у тому числі за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до статті 110 СК України.

Відповідно із роз`ясненнями, викладеними у пункті 11 постанови Пленуму Верховного Суду України від 21 грудня 2007 року №11 «Про практику застосування судами законодавства при розгляді справ про право на шлюб, розірвання шлюбу, визнання його недійсним та поділ спільного майна подружжя» рішення суду у справі про розірвання шлюбу, зокрема, має бути зазначено дату й місце реєстрації шлюбу, час та причини фактичного його припинення, мотиви, з яких суд визнав збереження сім`ї можливим чи неможливим, обґрунтовані висновки з приводу інших заявлених вимог. У резолютивній частині рішення слід навести відомості, необхідні для реєстрації розірвання шлюбу в органах РАЦС.

У Постанові від 25 вересня 2019 року прийнятій у справі №755/14148/18 (провадження № 61-11325св19) Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду вказав, що шлюб має добровільний характер та ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка і припиняється внаслідок його розірвання, що засвідчує стійкий розлад подружніх стосунків і позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя. Незгода лише будь-кого зі сторін продовжувати шлюбні стосунки є підставою для визнання її права вимагати розірвання шлюбу.

Таким чином, судом установлено, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу є таким, що суперечить інтересам позивача, що мають істотне значення, тому відповідно до вимог ст.112 та ст. 56 Сімейного кодексу України, шлюб підлягає до розірвання.

Відповідно до вимог ст.113 Сімейного кодексу України особа, яка змінила своє прізвище у зв`язку з реєстрацією шлюбу, має право після розірвання шлюбу надалі іменуватися цим прізвищем або відновити своє дошлюбне прізвище , тому слід відновити прізвище позивачки на дошлюбне ОСОБА_3 .

Також, вимогами ст.141 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи у разі задоволення позову покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 4, 12, 141, 258, 259, 264, 265, 352, 354 -356 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про розірвання шлюбу задовольнити.

Розірвати шлюб між ОСОБА_2 та ОСОБА_1 , зареєстрований 20 травня 2007 року Великогаївською сільською радою Тернопільського району Тернопільської області, актовий запис за №4.

Відновити позивачці ОСОБА_2 дошлюбне прізвище « ОСОБА_3 ».

Стягнути із ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 768,40 гривень сплаченого судового збору .

Рішення суду про розірвання шлюбу після набрання ним законної сили надіслати до органу державної реєстрації актів цивільного стану за місцем ухвалення рішення для внесення відомостей до Державного реєстру актів цивільного стану громадян та проставлення відмітки в актовому записі про шлюб.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Апеляційна скарга подається до Тернопільського апеляційного суду.

Дата складення повного судового рішення 13 березня 2020 року.

Реквізити сторін:

Позивач: ОСОБА_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2 .

Відповідач: ОСОБА_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .

Головуючий суддяЛ. М. Сливка