21.08.2020 Єдиний унікальний номер 205/4549/20
Єдиний унікальний номер судової справи:205/4549/2020
Номер провадження: 2о/205/101/2020
21 серпня 2020 року м. Дніпро
Ленінський районний суд м. Дніпропетровська у складі:
головуючого судді Мовчан Д.В.
при секретарі Волкобоєвої А.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву адвоката Гусакової Оксани Борисівни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису,-
Заявник звернулася до суду із заявою про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису.
У зв`язку з вищевикладеним, заявник звертається до суду із вказаною заявою та просить суд стягнути із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 500 (вісім тисяч) грн. 00 коп.
Відповідно до вимог п. 3 ч.1 ст. 270 ЦПК України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Згідно ч. 4 ст. 270 ЦПК України у разі необхідності суд може викликати сторони або інших учасників справи в судове засідання.
З урахуванням положень ст. 270 ЦПК України, змісту матеріалів вказаної цивільної справи, обсягу порушених перед судом питань щодо підстав ухвалення додаткового рішення, суд не вбачає необхідності викликати сторони для вирішення питання про судові витрати, а тому здійснює розгляд даного питання без виклику зазначених учасників справи.
Вирішуючи заяву адвоката Гусакової Оксани Борисівни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу, суд виходить із наступного.
Згідно ч. ч. 1, 3 ст. 133 ЦПК України судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
У відповідності до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: у разі задоволення позову - на відповідача; у разі відмови в позові - на позивача; у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Разом із тим, частиною 3 ст. 350-5 ЦПК України передбачено, що судові витрати, пов`язані з розглядом справи про видачу обмежувального припису, відносяться на рахунок держави.
Оскільки розділ ІV ЦПК України доповнено главою 13 «Розгляд судом справ про видачу і продовження обмежувального припису» на підставі Закону України № 2229-VIII від 07 грудня 2017 року, який набрав законної сили 07 січня 2018 року, а отже пізніше, ніж загальні приписи ЦПК України щодо судових витрат, відтак ч. 3 ст. 350-5 ЦПК України має пріоритетну дію над ч. 1 ст. 137 ЦПК України, і у разі доведеності судових витрат вони відносяться на рахунок держави, а не покладаються на заявника.
Таким чином, в суду відсутні правові підстави для стягнення із ОСОБА_2 на користь ОСОБА_1 витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 8 500 (вісім тисяч) грн. 00 коп.
Щодо стягнення вказаних судових витрат із державного бюджету, суд зазначає про наступне.
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
З матеріалів справи вбачається, що разом із вказаною заявою суду було подано Договір № 34/1 про надання правничої допомоги від 29.06.2020 року, в якому зазначено, що вартість гонорару за цим договором становить 1 700 (одна тисяча сімсот) грн. 00 коп. за одну годину, акт виконаних робіт № 1 від 13.07.2020 року та квитанцію до прибуткового касового ордеру № 22 від 13.07.2020 року про сплату заявником ОСОБА_1 коштів за надання правничої допомоги у розмірі 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.
В акті виконаних робіт № 1 до Договору № 34/1 про надання правової допомоги від 29.06.2020 року конкретно зазначені надані послуги та витрачений час, зокрема: здійснено попереднє консультування щодо порушення прав клієнта - 30 хв.; виконано усний аналіз спору та документів - 30 хв.; підготування та подання клопотання про долучення доказів за вих. № 55 від 08.07.2020 року - 1 год.; підготовка та подання клопотання про допит свідків за вих. № 59 від 10.07.2020 року - 1 год.; прийняття участі адвокатом у судовому засіданні 10.07.2020 року об 11 год. 00 хв. - 2 год., а всього 5 год. 00 хв. Роботи виконані в об`ємі 5 год. 00 хв. на суму 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп., виходячи із наступного розрахунку: 1700 грн. х 5 год. = 8 500 (вісім тисяч п`ятсот) грн. 00 коп.
Разом з тим, з протоколу судового засідання, який міститься в матеріалах справи вбачається, що адвокат Гусакова О.Б. брала безпосередню участь у одному судовому засіданні, яке відбулося: 10.07.2020 року (1 год. 19 хв.), окрім цього суду не доведено, що на складання та подання клопотання про допит свідків (а.с. 121), долучення доказів (а.с. 82), обсяг яких становить один аркуш кожного, було витрачено такий значний проміжок часу - по 1 годині на кожну заяву з процесуальних питань.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрат на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод. Зокрема, у рішеннях від 12 жовтня 2006 року у справі «Двойних проти України» (пункт 80), від 10 грудня 2009 року у справі «Гімайдуліна і інших проти України» (пункти 34-36), від 23 січня 2014 року у справі «East/West Alliance Limited» проти України», від 26 лютого 2015 року у справі «Баришевський проти України» (пункт 95) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим.
Разом із тим, із наданого опису робіт вбачається його очевидна невідповідність фактично витраченому представником часу, тобто, фактичний обсяг наданих адвокатом послуг і виконаних робіт є меншим, ніж зазначений в детальному описі робіт, у зв`язку із чим суд доходить висновку про те, що відповідність розрахунку їх вартості умовам договору про надання правничої допомоги є недоведеною. Відтак у суду відсутні правові підстави для стягнення із бюджету на користь заявника вказаних судових витрат, а відтак в задоволені заяви слід відмовити у повному обсязі.
Враховуючи вищевикладене заява адвоката Гусакової Оксани Борисівни в особі заявника ОСОБА_1 про стягнення витрат на професійну правничу допомогу за розгляд цивільної справи за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису, не підлягає задоволенню.
На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 133, 137, 141, 270, 350-5 ЦПК України,-
1. В задоволенні заяви адвоката Гусакової Оксани Борисівни про ухвалення додаткового рішення щодо стягнення витрат на професійну правничу допомогу у цивільній справі за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа: ОСОБА_2 , про видачу обмежувального припису - відмовити у повному обсязі.
Додаткове рішення суду може бути може бути оскаржено до Дніпровського апеляційного суду через Ленінський районний суд м. Дніпропетровська.
Апеляційна скарга на додаткове рішення суду першої інстанції подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо додаткове рішення було ухвалено без участі особи, яка його оскаржує, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня отримання копії.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.
Суддя: Д.В. Мовчан