ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 541/1045/20 Номер провадження 22-ц/814/2133/20Головуючий у 1-й інстанції Городівський О. А. Доповідач ап. інст. Лобов О. А.
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 вересня 2020 року м. Полтава

Полтавський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючий суддя Лобов О.А.,

судді: Дорош А.І., Триголов В.М,

розглянув у м.Полтаві в порядку письмового провадження без повідомлення учасників цивільну справу за апеляційною скаргою Комунального підприємства «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради на заочне рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 липня 2020 року (час ухвалення судового рішення та дата виготовлення повного тексту судового рішення не зазначені) у справі за позовом Комунального підприємства «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості за послуги централізованого опалення.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, апеляційний суд

В С Т А Н О В И В:

У червні 2020 року КП «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради звернулося до суду з вказаним позовом, просило стягнути солідарно з відповідачів на користь підприємства заборгованість за спожиті послуги з централізованого опалення в розмірі 24 261,05 грн. Вирішити питання судових витрат.

Заявлені вимоги мотивовані несплатою відповідачами вартості послуг з теплопостачання.

Заочним рішенням Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 липня 2020 року позов КП «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради задоволено частково.

Стягнуто з ОСОБА_1 та ОСОБА_2 на користь КП «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради заборгованість за надані послуги з централізованого опалення за період з 01.02.2017 року по 01.05.2020 року в розмірі по 6 065 грн. 26 коп. та 525,50 грн. з кожного. В іншій частині позову відмовлено.

В апеляційній скарзі КП «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради, посилаючись на порушення судом норм процесуального і матеріального права, просить рішення суду першої інстанції скасувати, ухвалити нове про задоволення позовних вимог підприємства в повному обсязі.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначається, що суд першої інстанції не звернув уваги на подані ними докази щодо інших співвласників, яких не залучено до участі у справі ОСОБА_3 помер у 2013 році, а ОСОБА_4 на час звернення до суду з позовом був неповнолітнім та не міг відповідати за пред`явленими вимогами, тому належними відповідачами за поданим позовом є саме ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , які і повинні нести солідарну відповідальність по боргам.

Правом подачі відзиву відповідачі не скористались.

Апеляційний суд, перевіривши матеріали справи в межах доводів апеляційної скарги та позовних вимог, заявлених в суді першої інстанції, приходить висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення з таких підстав:

Відповідно до п.1 ч.1 ст.374, ст.375 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

З матеріалів справи вбачається, що згідно свідоцтва про право власності № НОМЕР_1 від 13 грудня 2007 року квартира АДРЕСА_1 , належить на праві приватної, спільної, часткової власності ОСОБА_3 , ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_4 (а.с.7-8).

Відповідно до свідоцтва про смерть серії НОМЕР_2 від 23 травня 2013 року ОСОБА_3 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 (а.с.9).

Згідно довідки Миргородського КЖЕУ № 6838 від 22.09.2014 року за адресою: АДРЕСА_2 зареєстровані ОСОБА_1 1964 р.н., її дочка ОСОБА_2 1984 р.н. та онук ОСОБА_4 2004 р.н. (а.с.10).

Послуги з опалення будинку, розташованого за адресою: АДРЕСА_3 , надаються КП «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради (а.с.5).

Згідно довідки про нарахування і оплату за опалення та підігрів води станом на 01.05.2020 року по АДРЕСА_2 , починаючи з лютого 2017 року, мається заборгованість за послуги з централізованого опалення та послуги з централізованого постачання гарячої води у розмірі 24 261,05 грн. (а.с.6)

Частково задовольняючи позовні вимоги КП «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради, суд першої інстанції виходив з доведеності наявності боргу у відповідачів за спожиті послуги з опалення і централізованого постачання гарячої води у сумі 24 261,05 грн., однак власниками квартири АДРЕСА_1 є чотири особи, яким вона належить на праві спільної часткової власності і які є належними відповідачами по справі. Також вказував, що позивачем не надано доказів того, що інші відповідачі успадкували ј частину ОСОБА_3 та не заявлено клопотання по залучення інших відповідачів.

Апеляційний суд погоджується з висновками суду першої інстанції та, перевіряючи доводи апеляційної скарги, виходить з таких міркувань.

Стосовно солідарної відповідальності власників квартири по зобов`язанням зі сплати вартості отриманих комунальних послуг.

Правові висновки суду касаційної інстанції у справі з подібними правовідносинами мають бути враховані судом при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин (ч.4 ст.263 ЦПК України).

У постанові Верховного Суду від 20.09.2018 року у справі № 522/7683/13-ц зроблені такі висновки у справі з аналогічними правовідносинами і предметом спору:

-споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Факт відсутності договору про надання житлово-комунальних послуг сам по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі;

-в силу належності квартири на праві спільної часткової власності, кожен із співвласників має нести відповідальність відповідно до своєї частки у спільному майні, оскільки іншої домовленості між співвласниками щодо утримання квартири не встановлено, доказів визначення уповноваженого власника квартири не надано.

Отже, доводи апеляційної скарги про солідарну відповідальність відповідачів по справі не ґрунтуються на законі, суперечать нормам ст.319, ст.322 ЦК України.

Стосовно відповідачів по справі.

Відповідно до ст.48 ЦПК України сторонами у цивільному процесі є позивач і відповідач. Позивачем і відповідачем можуть бути фізичні і юридичні особи, а також держава.

Відповідачем є особа, яка на думку позивача, своєю діяльністю (діями або бездіяльністю) порушила його права та до якої позивач направляє свої позовні вимоги (свій позов), звернувшись при цьому до суду.

За змістом ст.50, ст.51, ст.175 ЦПК України позивач самостійно визначає коло осіб (відповідачів), які мають відповідати по пред`явленим вимогам.

Відповідно до ч.2 ст.47, ч.2 ст.59 ЦПК України неповнолітні особи віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років можуть особисто здійснювати цивільні процесуальні права та виконувати свої обов`язки в суді у справах, що виникають з відносин, у яких вони особисто беруть участь, якщо інше не встановлено законом. Суд може залучити до у часті в таких справах законного представника неповнолітньої особи. Права, свободи та інтереси неповнолітніх осіб віком від чотирнадцяти до вісімнадцяти років, можуть захищати у суді відповідно їхні батьки та інші особи, визначені законом.

Згідно ч.1 ч.2 ст.33 ЦК України неповнолітня особа (від 14 до 18 років) особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного ним самостійно відповідно до закону. Неповнолітня особа особисто несе відповідальність за порушення договору, укладеного за згодою батьків. Якщо у неповнолітньої особи недостатньо майна для відшкодування збитків, додаткову відповідальність несуть її батьки.

З матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_4 є співвласником квартири йому належить ј частина (а.с.7,8). За станом на час звернення позивача до суду з позовом ОСОБА_4 ( ІНФОРМАЦІЯ_2 ) виповнилося шістнадцять років, отже він може бути відповідачем у спірних правовідносинах, а його мати ОСОБА_2 його законним представником.

КП «Миргородтеплоенерго» жодних вимог до ОСОБА_4 як співвласника квартири та, відповідно, споживача послуг не пред`явило.

Інший співвласник квартири ОСОБА_3 , до якої не було пред`явлено вимоги, померла ІНФОРМАЦІЯ_1 .

КП «Миргородтеплоенерго» з урахуванням положень Книги шостої ЦК України мало б з`ясувати питання про спадкування частини квартири, що належала померлому співвласнику, а за відсутності можливості отримати відповідні докази клопотати перед судом про витребування таких доказів в порядку ст.84 ЦПК України та на підставі отриманих доказів пред`явити вимоги до спадкоємців ОСОБА_3 .

Проте, КП «Миргородтеплоенерго» диспозитивно використало свої процесуальні права та пред`явило вимоги виключно до двох співвласників квартири.

Отже, суд першої інстанції за відсутності у нього повноважень самостійно вирішувати питання про склад учасників справи, збирати докази, тощо (ст.12, ст.13, ст.81 ЦПК України), зробив обґрунтований висновок, що ОСОБА_1 і ОСОБА_2 несуть відповідальність за зобов`язаннями зі сплати вартості фактично отриманих комунальних послуг відповідно до розміру їхньої частки у праві власності на квартиру.

Зважаючи на встановлене, апеляційний суд приходить до висновку про відсутність передбачених законом підстав для скасування або зміни рішення суду першої інстанції.

Керуючись ст.367, п.1 ч.1 ст.374, ст.375, ст.382, ст.384 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства «Миргородтеплоенерго» Миргородської міської ради залишити без задоволення.

Заочне рішення Миргородського міськрайонного суду Полтавської області від 22 липня 2020 року залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом тридцяти днів шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови виготовлено 21 вересня 2020 року.

Головуючий суддя О. А.Лобов

Судді А.І.Дорош

В.М. Триголов