Справа № 171/2252/19
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"16" березня 2020 р. м. Апостолове

Апостолівський районний суд Дніпропетровської області у складі:

головуючого судді Семенової Н.М.

за участю секретаря Ровної Н.А.,

розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в м. Апостолове цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням,

ВСТАНОВИВ:

25.11.2019 року позивач звернулася до суду з позовом до ОСОБА_2 , про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням.

В позовній заяві позивач в обґрунтування позову посилаються на те, що вона є власником житлового будинку АДРЕСА_1 , відповідно до свідоцтва про право на спадщину за законом № 1146 від 01.11.2013 р. Разом з нею у будинку зареєстрований відповідач - онук ОСОБА_2 .

Понад один рік відповідач у будинку не проживає, не сплачує комунальні платежі, не отримує кореспонденцію, особистих речей в будинку не має і взагалі даним житловим приміщенням не цікавиться, перешкод в користуванні житловим приміщенням не чинили. Просить позов задовольнити, визнати відповідача таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

Позивач в судове засідання не з`явилася, подавши заяву про слухання справи у її відсутність та підтримання позовних вимог.

Відповідач в судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлені належним чином, надіслав до суду заяву в якій позовні вимоги позивача визнає, просить слухати справу у його відсутність.

Відповідно ч. 3 ст. 200 ЦПК України за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.

Суд, дослідивши матеріали справи, вважає, що позов підлягає задоволенню з наступних підстав.

Згідно ч. 2 ст. 405 ЦК України член сім`ї власника втрачає право на користування цим житлом у разі відсутності члена сім`ї без поважних причин понад один рік, якщо інше не встановлено домовленістю між ним і власником житла або законом.

Ст. 391 ЦК України передбачено, що власник може вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпоряджання своїм майном.

У відповідності до ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

В судовому засіданні встановлено, що ОСОБА_1 являється власником будинку АДРЕСА_1 , що підтверджується свідоцтвом про право на спадщину за законом від 01.11.2013 р., зареєстрованого в реєстрі за № 1146 (а.с. 5).

Згідно акту депутатського обстеження від 29.10.2019 р. за адресою: АДРЕСА_1 зареєстровані 2 особи: ОСОБА_1 , ОСОБА_2 . На теперішній час фактично проживає ОСОБА_1 , ОСОБА_2 проживає в Росії. (а.с.13)

Відповідно до довідок, виданих генеральним директором ВАТ «ЕлектроСантехСтрой», ОСОБА_2 з 02.09.2014 року по теперішній час працює в ВАТ «ЕлектроСантехСтрой» на посаді начальника участка (а.с. 15,17)

Таким чином, в судовому засіданні встановлено, що відповідач зареєстрований у спірному будинку, але не проживає за місцем реєстрації з 2014 року, без поважних причин, тому він повинен бути визнаний таким, що втратив право на користування житловим приміщенням.

Керуючись ст. ст. 10-13, 81, 259, 263, 265 ЦПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про визнання особи такою, що втратила право користування житловим приміщенням задовольнити.

Визнати ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 таким, що втратив право користування житловим приміщенням - будинком АДРЕСА_1 .

На рішення може бути подано апеляційну скаргу до Дніпровського апеляційного суду через Апостолівський районний суд протягом 30 днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне рішення не було вручено у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом 30 днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Суддя:Н. М. Семенова