Справа № 484/526/20
Провадження № 2/484/547/20
Рішення

іменем України

17.09.2020 року м. Первомайськ

Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області в складі:

головуючого - судді Максютенко О.А..

за участю секретаря судового засідання Завірюха В.Ю.,

розглянувши в порядку загального позовного провадження у судовому засіданні цивільну справу за позовом Акціонерного товариства комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості

встановив:

14.02.2020 року АТ КБ «Приватбанк» звернулося до суду з наданим позовом, мотивуючи тим, що 22.10.2009 року ОСОБА_4 з метою отримання банківських послуг підписав заяву № б/н, згідно якої він отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. Позичальник своїм підписом підтвердив згоду про те, що підписана заява разом з Умовами та правилами, Тарифами складають між собою кредитний договір. Позивач зазначає, що повністю виконав свої зобов`язання за договором, надав ОСОБА_4 кредит. ІНФОРМАЦІЯ_1 позичальник ОСОБА_4 помер. Станом на 10.11.2019 року у ОСОБА_4 виникла заборгованість в сумі 86 11 грн. 78 коп, з яких 8611 грн. 78 коп. заборгованість за тілом кредита.

Після смерті ОСОБА_4 спадкоємцями є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 відповідачі у справі, які постійно проживали зі спадкодавцем на час відкриття спадщини. 04.02.2019 року на адресу Першої первомайської державної нотаріальної контори направлено претензію кредитора. Добровільно погасити борг спадкодавця відповідачі відмовляються.

За таких обставин позивач просить стягнути з відповідачів, як із спадкоємців боржника, заборгованість в сумі 8611 грн. 78 коп. за кредитним договором № б/н від 22.10.2009 року, укладеним спадкодавцем, та судові витрати.

Ухвалою суду від 25.02.2020 року прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито загальне позовне провадження у справі, призначено підготовче судове засідання на 17.03.2020 року на 09.00 год. Крім того ухвалою суду, витребувано з Першої первомайської державної нотаріальної контори копію спадкової справи, яка була заведена після смерті ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_1 .

28.02.2020 року на адресу суду з Першої первомайської державної нотаріальної контори Миколаївської області надіслано фотокопію витягу зі спадкової справи № 528/2017 після смерті ІНФОРМАЦІЯ_2 ОСОБА_4 .

Ухвалою суду від 30.03.2020 року провадження по справі закрито та справу призначено до судового розгляду.

05.06.2020 року на адресу суду від представника позивача Савіхіної А.М. надійшло клопотання про доручення до матеріалів справи письмових доказів, а саме: виписки по картковому рахунку, витягу з умов та правил надання банківських послуг в редакції, яка діяла на момент укладення кредитного договору, внутрішньобанківський наказ про затвердження умов та правил надання банківських послуг,довідку про зміну умов кредитування, довідку про видані картки клієнту, підтвердження направлення доказів відповідачу, підтвердження повноважень особи, що підписала клопотання.

18.06.2020 року на адресу суду від представника позивачів - адвокат Дорова А.О. надійшов відзив на позовну заяву, в котрому останній зазначає, що відповідачі позовні вимоги не визнають та пояснив у відзиві на позовну заяву, що позивачем не надано належних, допустимих, достовірних та достатніх доказів на підтвердження своїх вимог про стягнення заборгованості, не зазначено з яких підстав боржнику було підвищено без його згоди кредитний ліміт, невідповідність розрахунку кредитної заборгованості та того, що позичальник не був ознайомлений зі всіма істотними умовами договору. Разом з цим на підтвердження своїх вимог не надано даних щодо номера карткового рахунку. Який рахується за боржником ОСОБА_4 , строку дії виданої позивачем картки, даних щодо перевипуску картки на новий термін дії. Крім того, просить суд застосувати строк позовної давності, так як останній платіж від боржника надійшов ще в 2009 році. Термін дії кредитної картки збіг 07.2013 року, згідно даних заявки. Нарахування відсотків за кредитом після спливу визначеного договору строку кредитування є безпідставним. З спадкової справи заведеної після смерті ОСОБА_4 вбачається, що відповідач ОСОБА_3 не прийняла спадщину після смерті свого чоловіка ОСОБА_4 , а тому не може бути відповідачем у даній справі. Відповідач ОСОБА_1 , заяву до нотаріальної контори про прийняття спадщини або відмову від неї не подавала, тому спадщину після смерті свого батька ОСОБА_4 вона не прийняла, що свідчить про те, вона не може бути відповідачем по справі. З листа Першої Первомайської державної нотаріальної контори від 07.02.2019 року № 209/02-14, який був наданий на адресу позивача на вих.№ SAMDN50OTC002291983 від 04.01.2019 року, вбачається, що позивач направив до нотаріальної контори претензії до відповідачів про стягнення заборгованості. Листи-претензії які були направлені на адресу відповідачів датуються 03.10.2019 року. Тобто, листи претензії про стягнення заборгованості на адресу відповідачів направлені через 9 місяців після звернення до нотаріальної контори, а позов до відповідачів про стягнення заборгованості був пред`явлений 13.01.2020 року. Тобто АТ КБ "ПриватБанк" відповідно до ч.4 ст.1281, взагалі позбавляється права вимоги. На підставі вказаного просить в задоволенні позову відмовити.

06.07.2020 року та 17.07.2020 року на адресу суду від представника позивача надійшла відповідь на відзив, в якій представник позивача зазначив, що спадкоємцями які постійно проживали разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 . 26.10.2017 року, тобто у встановлений ст.1281 ЦК України строк, банк заявив претензійну вимогу до спадкоємців боржника, шляхом направлення на адресу Першої первомайської державної нотаріальної контори, але відповіді від Першої первомайської державної нотаріальної контори на вищевказану претензію кредитора банк не отримав. В подальшому 04.02.2019 році банк повторно направив до спадкоємців боржника, шляхом направлення на адресу Першої первомайської державної нотаріальної контори претензії кредитора. Крім того, представник позивача зазначив, що підписавши анкету-заяву позичальник підтвердив, що він був ознайомлений з умовами кредитування та погодився з ними, що засвідчив власним підписом. Погашаючи заборгованість по кредиту позичальник прийняв умови договору та погодився з ними. Зміна тіла кредиту безпосередньо пов`язана з продовженням позичальником користування картою (зняття коштів, оплата послуг), що і спричинило зміну розміру тіла кредиту.

Представник позивача в судове засідання не з`явився, в матеріалах справи наявне клопотання про розгляд справи у його відсутність, позов підтримує, просить задовольнити в повному обсязі.

Відповідачі в судове засідання не з"явились, від представника відповідачів - адвоката Дорова А.О. до суду надійшла заява про розгляд справи без його участі, просить відмовити в задоволенні позову через сплив позовної давності.

У відповідності до вимог частини другої статті 247 Цивільного процесуального кодексу України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.

Дослідивши матеріали справи, вивчивши заяви та клопотання, суд дійшов до наступного висновку.

Судом встановлено, що 22.10.2009 року ОСОБА_4 звернувся до ПАТ КБ «Приватбанк», правонаступником якого є АТ КБ «Приватбанк», з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписав заяву № б/н, за умовами якої отримав кредит у розмірі 8000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок.

Позичальник своїм підписом в анкеті-заяві підтвердив свою згоду на те, що підписана заява разом з Умовами та правилами надання банківських послуг та Тарифами Банку, які викладені на банківському сайті, складає між ним та Банком Договір.

Позивач зі своєї сторони виконав свої зобов`язання за договором, надав ОСОБА_4 грошові кошти в обумовленому розмірі. ОСОБА_4 взяті на себе зобов`язання за кредитним договором не виконав, отримані кредитні кошти не повернув.

За положеннями статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Частинами 1,2 статті 207 ЦК України визначено, що правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).

Статтями 525, 526, 527, 530 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк, одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) відповідно до ст. 1054 ЦК України зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.

ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Первомайську Миколаївської області позичальник ОСОБА_4 помер, що підтверджується копією свідоцтва про смерть, виданим Первомайським міським відділом державної реєстрації актів цивільного стану Головного територіального управління юстиції у Миколаївській області, актовий запис 609.

З моменту укладення договору до часу своєї смерті позичальником не оспорювався укладений договір. Він користувався наданими кредитними коштами, тобто не оспорював умови договору.

Відповідно до ч.4 ст. 25 ЦК України цивільна правоздатність фізичної особи припиняється у момент її смерті.

Відповідно до ч. 1 ст. 608 ЦК України зобов`язання припиняється зі смертю боржника, якщо воно є нерозривно пов`язаним з його особою і у зв`язку з цим не може бути виконане іншою особою.

У пункті 32 Постанови Пленуму ВСУ з розгляду цивільних і кримінальних справ «Про практику застосування судами законодавства при вирішенні спорів, що виникають із кредитних правовідносин» від 30.03.2012 року № 5 роз`яснено, що при вирішенні спорів щодо виконання зобов`язань за кредитним договором у випадку смерті боржника/позичальника за наявності поручителя чи спадкоємців суди мають враховувати таке, що з урахуванням положення ст. 1282 ЦК спадкоємці боржника за умови прийняття спадщини є боржниками перед кредитором у межах вартості майна, одержаного у спадщину. При цьому спадкоємці несуть зобов`язання погасити нараховані відсотки і неустойку тільки в тому випадку, якщо вони вчинені позичальникові за життя. Інші нараховані зобов`язання фактично не пов`язані з особою позичальника і не можуть присуджуватися до сплати спадкоємцями.

Тобто, законодавець ставить в залежність обов`язок спадкоємців боржника щодо сплати боргу за померлого від розміру одержаного ними у спадщину майна після померлого.

Відповідно до ч.1 ст. 1216 ЦК України спадкуванням є перехід прав та обов`язків (спадщини) від фізичної особи, яка померла (спадкодавця), до інших осіб (спадкоємців).

Згідно до ч.1 ст. 1218 ЦК України до складу спадщини входять усі права та обов`язки, що належали спадкодавцеві на момент відкриття спадщини і не припинилися внаслідок його смерті.

Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 1220 ЦК України спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою. Часом відкриття спадщини є день смерті особи або день, з якого вона оголошується померлою (частина третя статті 46 цього Кодексу).

Згідно із нормами ст.ст. 1268-1270 ЦК України спадкоємець за заповітом чи за законом має право прийняти спадщину або не прийняти її. Спадкоємець, який постійно проживав разом із спадкодавцем на час відкриття спадщини, вважається таким, що прийняв спадщину, якщо протягом строку, встановленого статтею 1270 цього Кодексу, він не заявив про відмову від неї. Незалежно від часу прийняття спадщини вона належить спадкоємцеві з часу відкриття спадщини. Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини. Для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини.

Відповідно до ст. 1281 ЦК України спадкоємці зобов`язані повідомити кредитора спадкодавця про відкриття спадщини, якщо їм відомо про його борги. Кредиторові спадкодавця належить протягом шести місяців від дня, коли він дізнався або міг дізнатися про відкриття спадщини, пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, незалежно від настання строку вимоги. Якщо кредитор спадкодавця не знав і не міг знати про відкриття спадщини, він має право пред`явити свої вимоги до спадкоємців, які прийняли спадщину, протягом одного року від настання строку вимоги. Кредитор спадкодавця, який не пред`явив вимоги до спадкоємців, що прийняли спадщину, у строки, встановлені частинами другою і третьою цієї статті, позбавляється права вимоги.

З копії спадкової справи № 528/2017, заведеної Першою первомайською державною нотаріальною конторою після смерті ОСОБА_4 , вбачається, що із заявою про прийняття спадщини звернувся син ОСОБА_2 .

Дружина ОСОБА_3 протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України подала заяву про відмову від прийняття спадщини, тобто вона не є спадкоємцем після смерті ОСОБА_4 , а тому вимога Банку про стягнення з неї заборгованості не підлягає задоволенню.

ОСОБА_1 протягом строку, встановленого статтею 1270 ЦК України до нотаріальної контори з заявою про прийняття спадщини або про відмову від прийняття спадщини не зверталась, а тому вимога банку про стягнення з неї заборгованості не підлягає задоволенню

В копії спадкової справи міститься претензія кредитора ПАТ КБ «Приватбанк», яка подана у строки, встановлені ст. 1281 ЦК України.

Якщо спадкоємець прийняв спадщину стосовно нерухомого майна, але зволікає з виконанням обов`язку, передбаченого статтею 1297 ЦК України, зокрема, з метою ухилення від погашення боргів спадкодавця, кредитор має право звернутися до нього з вимогою про погашення заборгованості спадкодавця.

Так, згідно зі ст.1282 ЦК України, спадкоємці зобов`язані задовольнити вимоги кредитора повністю, але в межах вартості майна, одержаного у спадщину. Кожен зі спадкоємців зобов`язаний задовольнити вимоги кредитора особисто, у розмірі, який відповідає його частці у спадщині.

Виходячи з наведених норм, при вирішенні спору про стягнення із спадкоємців коштів для задоволення вимог кредитора спадкодавця встановленню підлягають обставини, пов`язані із з`ясуванням факту прийняття спадщини спадкоємцями, кола спадкоємців, переліку і вартості отриманого останніми у спадщину майна.

За змістом ст.10 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, мають рівні права щодо подання доказів, їх дослідження та доведення перед судом їх переконливості.

Стаття 60 ЦПК України передбачає обов`язок кожної сторони довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, крім випадків, встановлених статтею 61 цього Кодексу. Докази подаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі. Доказуванню підлягають обставини, які мають значення для ухвалення рішення у справі і щодо яких у сторін та інших осіб, які беруть участь у справі, виникає спір. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Враховуючи викладене судом встановлено, що позивачем не надано суду належних доказів, які б свідчили про одержання відповідачем ОСОБА_2 майна у спадщину після смерті боржника ОСОБА_4 за рахунок якого він міг би погасити заборгованість. Також не надано доказів щодо наявності у померлого ОСОБА_4 права власності на рухоме чи нерухоме майно чи інші об`єкти цивільних прав.

З урахуванням вищевикладеного суд позбавлений можливості визначити наявність у спадкодавця майна на час його смерті, яке увійшло до спадкової маси, його перелік та вартість для встановлення чи перевищує його вартість розмір боргу, про стягнення якого заявляє кредитор, що унеможливлює стягнення з відповідача ОСОБА_2 заборгованості у визначеному позивачем розмірі.

За відсутності вищезазначених доказів суд приходить до висновку, що позивач не виконав передбачені ст.ст.12, 81 ЦПК України процесуальні обов`язки щодо доведення своїх вимог, а тому у задоволенні позову необхідно відмовити за його недоведеністю.

Згідно ст. 141 ЦПК України враховуючи, що в задоволенні вимог позивача відмовлено, судовий збір з відповідачів на користь позивача стягненню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 2, 10-13, 258, 259, 265, 268 ЦПК України, суд

вирішив:

У задоволені позову Акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (місце знаходження: вул. Грушевського,1Д м.Київ, код ЄДРПОУ 14360570) до ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 ), ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП: НОМЕР_2 ), ОСОБА_3 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП : НОМЕР_3 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором № б/н від 22.10.2009 року в сумі 8611 грн. 78 коп. - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.

У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення.

Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Апеляційна скарга подається безпосередньо до суду апеляційної інстанції.

До дня початку функціонування Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, апеляційні скарги подаються учасниками справи через Первомайський міськрайонний суд Миколаївської області.

Повне судове рішення складено 25.09.2020 року.

Суддя: